natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Frond numbers appearing normal or abnormal, need to be determined at the beginning of the test, at least once every 3 days during the exposure period (i.e. on at least 2 occasions during the 7 day period), and at test termination.
A szabályszerűnek vagy rendellenesnek tűnő levelek számát a vizsgálat kezdetén, az expozíció időtartama alatt legalább háromnaponta (azaz a hét nap során legalább kétszer), valamint a vizsgálat végén kell meghatározni.
Changes in plant development, e.g. in frond size, appearance, indication of necrosis, chlorosis or gibbosity, colony break-up or loss of buoyancy, and in root length and appearance, should be noted.
Fel kell jegyezni a növények fejlődésében beálló változásokat, például a levélméret vagy a megjelenés változásait, a nekrózisra, a klorózisra vagy a púposságra utaló jeleket, a telepek felbomlását vagy az úszóképesség megszűnését, a gyökerek hosszának vagy megjelenésének megváltozását.
Significant features of the test medium (e.g. presence of undissolved material, growth of algae in the test vessel) should also be noted.
Fel kell továbbá jegyezni a vizsgálati oldat jellegzetességeit (például oldatlan anyag jelenléte, algaképződés a vizsgálati edényben) is.
In addition to determinations of frond number during the test, effects of the test substance on one (or more) of the following measurement variables are also assessed:
A vizsgálat során a levélszám mellett a vizsgált anyagnak a következő mérési változók közül legalább egy továbbira gyakorolt hatását is meg kell határozni:
total frond area;
i. a levelek összterülete;
dry weight;
száraz tömeg;
fresh weight.
nedves tömeg.
Total frond area has an advantage that it can be determined for each test and control vessel at the start, during, and at the end of the test.
A levelek összterülete azért előnyös mérési változó, mert a vizsgálat kezdetén, folyamán és végén minden vizsgálati és kontrolltenyészetre külön-külön meghatározható.
Dry or fresh weight should be determined at the start of the test from a sample of the inoculum culture representative of what is used to begin the test, and at the end of the test with the plant material from each test and control vessel.
A száraz és a nedves tömeget a vizsgálat elején a vizsgálatban alkalmazandó kiindulási tenyészet szempontjából reprezentatív mintán, majd a vizsgálat végén az egyes vizsgálati és kontrolltenyészetek növényanyagán kell meghatározni.
If frond area is not measured, dry weight is preferred over fresh weight.
Ha a levélterületet nem mérjük, a száraz tömeg mérését előnyben kell részesíteni a nedves tömeg mérésével szemben.
Total frond area, dry weight and fresh weight may be determined as follows:
A levelek összterülete, a száraz tömeg és a nedves tömeg a következőképpen határozható meg:
Total frond area: The total frond area of all colonies may be determined by image analysis.
i. A levelek összterülete. A telepekben előforduló levelek összterülete meghatározható képelemzés segítségével.
A silhouette of the test vessel and plants can be captured using a video camera (i.e. by placing the vessel on a light box) and the resulting image digitised.
Videokamerával (például az edényt világító testre helyezve) rögzíthetők a vizsgálati edény és a növények körvonalai, majd a kiadódó kép digitalizálható.
By calibration with flat shapes of known area, the total frond area in a test vessel may then be determined.
Ismert területű síkidomokhoz hasonlítva meghatározható a vizsgálati edényekben lévő levelek összterülete.
Care should be taken to exclude interference caused by the rim of the test vessel.
Kellő gondossággal ki kell küszöbölni a vizsgálati edény pereme miatti zavarás hatását.
An alternative but more laborious approach is to photocopy test vessels and plants, cut out the resulting silhouette of colonies and determine their area using a leaf area analyser or graph paper.
Másik, munkaigényesebb lehetőség, ha a vizsgálati edényeket és a növényeket lefényképezzük, a kiadódó körvonalak mentén kivágjuk az alakokat, majd levélterület-elemzővel vagy milliméterpapíron meghatározzuk a levélterületet.
Other techniques (e.g. paper weight ratio between silhouette area of colonies and unit area) may also be appropriate.
Egyéb technikák (például a papírból kivágott terület egységnyi területű idomokhoz hasonlítása a tömegek összevetése alapján) ugyancsak megoldást jelenthetnek.
Dry weight: All colonies are collected from each of the test vessels and rinsed with distilled or deionised water.
Száraz tömeg.
They are blotted to remove excess water and then dried at 60 °C to a constant weight.
A telepeket összegyűjtjük a vizsgálati edényekből, desztillált vagy ionmentesített vízzel leöblítjük őket, leitatjuk a felesleges vizet, és a telepeket 60 °C-on tömegállandóságig hevítjük.
Any root fragments should be included.
A kapcsolódó gyökereket nem távolítjuk el.
The dry weight should be expressed to an accuracy of at least 0,1 mg.
A száraz tömeget legalább 0,1 mg pontossággal kell kifejezni.
Fresh weight: All colonies are transferred to pre-weighed polystyrene (or other inert material) tubes with small (1 mm) holes in the rounded bottoms.
Nedves tömeg. A telepeket előzetesen megmért tömegű, kerek aljukon kis (1 mm-es) lyukakkal ellátott polisztirol (vagy más kémiailag semleges anyagból készült) csövekbe helyezzük.
The tubes are then centrifuged at 3000 rpm for 10 minutes at room temperature.
A csöveket ezt követően 3000 1/perc fordulatszámon, szobahőmérsékleten 10 percig centrifugáljuk.
Tubes, containing the now dried colonies, are re-weighed and the fresh weight is calculated by subtracting the weight of the empty tube.
Megmérjük a most már szárított telepeket tartalmazó csövek tömegét, és a nedves tömeget az üres csövek tömegének levonásával nyerjük.
Frequency of measurements and analytical determinations
A mérések és az analitikai vizsgálatok gyakorisága
If a static test design is used, the pH of each treatment should be measured at the beginning and end of the test.
Statikus vizsgálat esetén a vizsgálat elején és végén megmérjük az egyes készítmények pH-értékét.
If a semi-static test design is used, the pH should be measured in each batch of ‘fresh’ test solution prior to each renewal and also in the corresponding ‘spent’ solutions.
Félstatikus vizsgálat esetén a pH-értéket minden oldatcsere alkalmával meghatározzuk mind a friss, mind az elhasznált oldaton.
Light intensity should be measured in the growth chamber, incubator or room at points the same distance from the light source as the Lemna fronds.
A fényintenzitást a növesztőkamrában, az inkubátorban vagy a vizsgálati helyiségben a fényforrástól a Lemna-levelekkel megegyező távolságban elhelyezkedő pontokban mérjük.
Measurements should be made at least once during the test.
Fényintenzitást a vizsgálat során legalább egyszer kell mérni.
The temperature of the medium in a surrogate vessel held under the same conditions in the growth chamber, incubator or room should be recorded at least daily.
A növesztőkamrában, az inkubátorban vagy a vizsgálati helyiségben azonos körülmények között külön erre a célra tartott edényben legalább naponta mérjük a tápoldat hőmérsékletét.
During the test, the concentrations of the test substance are determined at appropriate intervals.
A vizsgálat során alkalmas időközönként meg kell határozni a vizsgált anyag koncentrációját.
In static tests, the minimum requirement is to determine the concentrations at the beginning and the end of the test.
Statikus vizsgálat esetén a koncentrációt legalább a vizsgálat elején és végén kell meghatározni.
In semi-static tests where the concentration of the test substance is not expected to remain within ± 20 % of the nominal concentration, it is necessary to analyse all freshly prepared test solutions and the same solutions at each renewal (see third paragraph in section 1.7.7).
Félstatikus vizsgálat esetén, ha a vizsgált anyag koncentrációja várhatóan nem marad a névleges koncentráció ± 20 %-os környezetében, akkor minden friss vizsgálati oldatot elkészítésekor, továbbá minden lecserélt oldatot analitikai vizsgálatnak kell alávetni (lásd az 1.7.7. szakasz harmadik bekezdését).
However, for those tests where the measured initial concentration of the test substance is not within ± 20 % of nominal, but where sufficient evidence can be provided to show that the initial concentrations are repeatable and stable (i.e. within the range 80-120 % of the initial concentration), chemical determinations may be carried out on only the highest and lowest test concentrations.
Olyan vizsgálatok esetén ugyanakkor, amelyekben a vizsgált anyag mért kezdeti koncentrációja ugyan nem a névleges koncentráció ± 20 %-os környezetében van, de adatokkal kellően bizonyítható, hogy a kezdeti koncentrációk megismételhetők és stabilak (azaz a kezdeti koncentráció 80–120 %-os környezetében vannak), akkor az analitikai vizsgálatokat elegendő csak a legkisebb és a legnagyobb vizsgálati koncentráción elvégezni.
In all cases, determination of test substance concentrations prior to renewal need only be performed on one replicate vessel at each test concentration (or the contents of the vessels pooled by replicate).
Az oldatcsere előtt a vizsgált anyag koncentrációját minden esetben elegendő vizsgálati koncentrációnként egy párhuzamos oldaton (vagy az edények párhuzamos tenyészetenként egyesített tartalmán) elvégezni.
If a flow-through test is used, a similar sampling regime to that described for semi-static tests, including analysis at the start, mid-way through and at the end of the test, is appropriate, but measurement of ‘spent’ solutions is not appropriate in this case.
Átfolyásos vizsgálat esetén a félstatikus vizsgálathoz hasonló rendben, így a vizsgálat elején, felénél és végén kell mintákat venni, de ilyenkor nincs értelme az „elhasznált” oldat vizsgálatának.
In this type of test, the flow-rate of diluent and test substance or test substance stock solution should be checked daily.
Átfolyásos vizsgálat esetén naponta ellenőrizni kell az oldószer és a vizsgált anyag vagy a vizsgált anyag törzsoldata adagolási sebességét.
If there is evidence that the concentration of the substance being tested has been satisfactorily maintained within ± 20 % of the nominal or measured initial concentration throughout the test, analysis of the results can be based on nominal or measured initial values.
Ha kimutatható, hogy a vizsgált anyag koncentrációját a vizsgálat időtartama alatt sikerült a névleges vagy a mért kezdeti koncentráció ± 20 %-os környezetében tartani, akkor az eredmények a névleges vagy mért kezdeti értékek alapján elemezhetők.
If the deviation from the nominal or measured initial concentration is greater than ± 20 %, analysis of the results should be based on the geometric mean concentration during exposure or models describing the decline of the concentration of the test substance (11).
Ha a névleges vagy a mért kezdeti koncentrációtól való eltérés meghaladja a ± 20 %-ot, akkor az eredményeket az expozíció idején érvényes koncentrációértékek mértani középértéke vagy a vizsgált anyag koncentrációjának csökkenését leíró modellek alapján kell elemezni (11).
Under some circumstances, e.g. when a preliminary test indicates that the test substance has no toxic effects at concentrations up to 100 mg·l–1, or up to its limit of solubility in the test medium (whichever is the lower), a limit test involving a comparison of responses in a control group and one treatment group (100 mg·l–1 or a concentration equal to the limit of solubility), may be undertaken.
Egyes esetekben, például ha előzetesen elvégzett vizsgálatok azt jelzik, hogy a vizsgált anyag 100 mg/l koncentrációig vagy az adott vizsgálati oldatban való oldhatósági határig (a kettő közül a kisebbikig) nem okoz toxikus hatást, akkor egy kontrollcsoport és egyetlen (100 mg/l koncentrációnak vagy az adott vizsgálati oldatban való oldhatósági határhoz tartozó koncentrációnak megfelelő) expozíciónak kitett csoport összehasonlításával úgynevezett határérték-vizsgálat végezhető.
All previously described test conditions and validity criteria apply to a limit test, with the exception that the number of treatment replicates should be doubled.
A határérték-vizsgálat során biztosítani kell valamennyi fent leírt vizsgálati körülmény fennállását és érvényességi feltétel teljesülését azzal az eltéréssel, hogy kétszer annyi párhuzamos készítményt kell vizsgálni.
Growth in the control and treatment group may be analysed using a statistical test to compare means, e.g. a Student's t-test.
A kontrollcsoportban és az expozíciónak kitett csoportban tapasztalt növekedés olyan statisztikai próbával (például a Student-féle t-próbával) elemezhető, amely a középértékek összehasonlításán alapul.
DOUBLING TIME
MEGKETTŐZŐDÉSI IDŐ
To determine the doubling time (Td) of frond number and adherence to this validity criterion by the study (section 1.6), the following formula is used with data obtained from the control vessels:
A vizsgálat során a levélszám megkettőződéséhez szükséges Td idő meghatározásához és az erre vonatkozó érvényességi feltétel (lásd az 1.6. szakaszt) ellenőrzéséhez a kontrolltenyészetek adataira a következő összefüggést kell alkalmazni:
Td = ln 2/μ
Td = ln 2/μ,
where μ is the average specific growth rate determined as described in first and second paragraph in section 2.2.1.
ahol μ a 2.2.1. szakasz első és második bekezdése szerint meghatározott átlagos fajlagos növekedési sebesség.
The purpose of the test is to determine the effects of the test substance on the vegetative growth of Lemna.
A vizsgálat célja annak meghatározása, milyen hatást gyakorol a vizsgált anyag a Lemna-telepek vegetatív növekedésére.
Average specific growth rate: this response variable is calculated on the basis of changes in the logarithms of frond numbers, and in addition, on the basis of changes in the logarithms of another measurement parameter (total frond area, dry weight or fresh weight) over time (expressed per day) in the controls and each treatment group.
átlagos fajlagos növekedési sebesség: ezt a hatásváltozót a levélszám logaritmusának, valamint egy további mért paraméter (a levelek összterülete, a száraz tömeg vagy a nedves tömeg) logaritmusának napi változása alapján számítjuk a kontrolltenyészetek és az egyes expozíciónak kitett tenyészetek figyelembevételével.
It is sometimes referred to as relative growth rate (15).
Ezt a mennyiséget relatív növekedési sebességnek is nevezik (15);
Yield: this response variable is calculated on the basis of changes in frond number, and in addition, on the basis of changes in another measurement parameter (total frond area, dry weight or fresh weight) in the controls and in each treatment group until the end of the test.
kihozatal: ezt a hatásváltozót a levélszám, valamint egy további mért paraméter (a levelek összterülete, a száraz tömeg vagy a nedves tömeg) értékének napi változása alapján számítjuk a kontrolltenyészetek és az egyes expozíciónak kitett tenyészetek figyelembevételével.
The concept of average specific growth rate is based on the general exponential growth pattern of duckweed in non-limited cultures, where toxicity is estimated on the basis of the effects on the growth rate, without being dependent on the absolute level of the specific growth rate of the control, slope of the concentration-response curve or on test duration.
Az átlagos fajlagos növekedési sebesség a békalencse korlátozatlan tenyészetekben tanúsított általános exponenciális növekedési mintáján alapul, és a toxicitást a növekedési sebességre kifejtett hatás alapján, a kontrolltenyészetekben tapasztalható növekedési sebesség abszolút nagyságától, a koncentráció–hatás görbe meredekségétől és a vizsgálat időtartamától függetlenül becsli.
EyCx is dependent on the specific growth rate of the duckweed species used in each test and on the maximum specific growth rate that can vary between species and even different clones.
Az EyCx függ a békalencse egyes vizsgálatokban felhasznált egyedeinek fajlagos növekedési sebességétől és a legnagyobb fajlagos növekedési sebességtől, amely fajonként, sőt klónonként is eltérő lehet.
This response variable should not be used for comparing the sensitivity to toxicants among duckweed species or even different clones.
Ez a hatásváltozó nem alkalmas az egyes békalencsefajok vagy klónok toxikus hatással szembeni érzékenységében fennálló különbségek megítélésére.
While the use of average specific growth rate for estimating toxicity is scientifically preferred, toxicity estimates based on yield are also included in this Testing Method to satisfy current regulatory requirements in some countries.
Bár tudományos szempontból a toxikus hatást indokoltabb az átlagos fajlagos növekedési sebességből meghatározni, ez a vizsgálati módszer a kihozatalon alapuló toxicitásszámítást is tartalmazza, mert egyes országok hatályos jogszabályi követelményei ezt is szükségessé teszik.
Toxicity estimates should be based on frond number and on one additional measurement variable (total frond area, dry weight or fresh weight), because some substances may affect other measurement variables much more than the frond number.
A toxicitást a levélszám és egy további mérési változó (a levelek összterülete, a száraz tömeg vagy a nedves tömeg) alapján is meg kell határozni, mert bizonyos anyagok egy másik mérési változót sokkal erősebben befolyásolhatnak, mint a levélszámot.
This effect would not be detected by calculating frond number only.
Ez a hatás nem volna kimutatható, ha csak a levélszámból indulnánk ki.
The number of fronds as well as any other recorded measurement variable, i.e. total frond area, dry weight or fresh weight, are tabulated together with the concentrations of the test substance for each measurement occasion.
A levélszám, valamint a többi feljegyzett mérési változó (a levelek összterülete, a száraz tömeg vagy a nedves tömeg) értékét az egyes mérések alkalmával a koncentrációértékek szerint táblázatba kell rendezni.
Subsequent data analysis e.g. to estimate a LOEC, NOEC or ECx should be based on the values for the individual replicates and not calculated means for each treatment group.
A további adatelemzés, azaz az LOEC, az NOEC vagy az ECx meghatározása során a párhuzamos tenyészetek külön-külön vett adataiból, nem pedig az egyes csoportok középértékéből kell kiindulni.
Average specific growth rate
Átlagos fajlagos növekedési sebesség
The average specific growth rate for a specific period is calculated as the logarithmic increase in the growth variables — rond numbers and one other measurement variable (total frond area, dry weight or fresh weight) — using the formula below for each replicate of control and treatments:
Az adott időszakhoz tartozó átlagos fajlagos növekedési sebességet a növekedést leíró változók (levélszám, valamint egy további mérési változó: a levelek összterülete, száraz tömeg vagy nedves tömeg) logaritmusának növekedéseként számítjuk a vizsgálati és a kontrolltenyészetek minden egyes példányára külön-külön, a következő összefüggés szerint:
μ i-j:
μ i–j:
average specific growth rate from time i to j
az átlagos fajlagos növekedési sebesség az „i”-től a „j” időpillanatig
measurement variable in the test or control vessel at time i
a mérési változó értéke a vizsgálati vagy a kontrolltenyészetben az „i” időpillanatban
measurement variable in the test or control vessel at time j
a mérési változó értéke a vizsgálati vagy a kontrolltenyészetben a „j” időpillanatban
time period from i to j
t: az „i”-től „j”-ig terjedő időtartam.
For each treatment group and control group, calculate a mean value for the growth rate along with variance estimates.
A vizsgálati és a kontrollcsoportok mindegyikére meg kell határozni a növekedési sebesség középértékét és tapasztalati szórásnégyzetét.
The average specific growth rate should be calculated for the entire test period (time ‘i’ in the above formula is the beginning of the test and time ‘j’ is the end of the test).
Az átlagos fajlagos növekedési sebességet a vizsgálat teljes időtartamára (tehát úgy, hogy a fenti összefüggésben „i” a vizsgálat kezdetét, „j” a vizsgálat végét jelöli) kell meghatározni.
For each test concentration and control, calculate a mean value for average specific growth rate along with the variance estimates.
Minden egyes vizsgálati koncentrációra és kontrollcsoportra meg kell határozni az átlagos fajlagos növekedési sebesség középértékét és tapasztalati szórásnégyzetét.
In addition, the section-by-section growth rate should be assessed in order to evaluate effects of the test substance occurring during the exposure period (e.g. by inspecting log-transformed growth curves).
Emellett (például a növekedési görbék logaritmikus transzformáltjának szemügyre vételével) becslést adunk a növekedési sebesség szakaszonkénti értékére is annak érdekében, hogy megítélhető legyen a vizsgált anyag által az expozíciós időszak folyamán kifejtett hatás.
In this case, a conservative approach would be to compare specific growth rates from treated cultures during the time period of maximum inhibition to those for controls during the same time period.
Ilyenkor a biztonság javára járunk el, ha az összehasonlítást a legnagyobb gátlás időszakában a vizsgált tenyészetekben és az ugyanebben az időszakban a kontrolltenyészetekben tapasztalt fajlagos növekedési sebesség között végezzük.
Percentage inhibition of growth rate (Ir) may then be calculated for each test concentration (treatment group) according to the following formula:
A növekedési sebesség Ir százalékos gátlását ezután koncentrációnként (készítménycsoportonként) a következő összefüggésből kell meghatározni:
μT– ated for each test concentration (treatment group) according to the following formula:
μT– ációnként (készítménycsoportonként) a következő összefüggésből kell meghatározni:
percentage inhibition in average specific growth rate
az átlagos fajlagos növekedési sebesség százalékos gátlása
mean value for μ in the control
a μ középértéke a kontrollcsoportban
mean value for μ in the treatment group
a μ középértéke a vizsgált csoportban.
Effects on yield are determined on the basis of two measurement variables, frond number and one other measurement variable (total frond area, dry weight or fresh weight) present in each test vessel at the start and end of the test.
A kihozatalra gyakorolt hatást vizsgálati edényenként, két mérési változó: a levélszám és egy további mérési változó (a levelek összterülete, a száraz tömeg vagy a nedves tömeg) vizsgálat kezdetén és vizsgálat végén mért értékéből számítjuk.
For dry weight or fresh weight, the starting biomass is determined on the basis of a sample of fronds taken from the same batch used to inoculate the test vessels (see second paragraph in section 1.7.3).
A száraz tömeg és a nedves tömeg esetében a kezdeti élőanyag-tömeget a vizsgálati edények tartalmának összeállításához (lásd az 1.7.3. szakasz második bekezdését) használt tételből származó levelekből vett mintán határozzuk meg.
For each test concentration and control, calculate a mean value for yield along with variance estimates.
Minden egyes vizsgálati koncentráció és kontrollcsoport esetén kiszámítjuk a kihozatal középértékét és tapasztalati szórásnégyzetét.
The mean percentage inhibition in yield (% Iy) may be calculated for each treatment group as follows:
Az átlagos százalékos kihozatalgátlás (% Iy) készítménycsoportonként határozható meg a következő összefüggésből:
bT– ated for each treatment group as follows:
bT– rtonként határozható meg a következő összefüggésből:
percentage reduction in yield
a kihozatal százalékos csökkenése
final biomass minus starting biomass for the control group
az élőanyag-tömeg végső értéke és kiindulási értéke közötti különbség a kontrollcsoportban
final biomass minus starting biomass in the treatment group
az élőanyag-tömeg végső értéke és kiindulási értéke közötti különbség a vizsgált csoportban.
Plotting concentration-response curves
A koncentráció–hatás görbék elkészítése