natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is therefore no transfer of the assets, rights and obligations of the EPIC, nor cessation of activity but, rather, the organisation of legal continuity by the legislature, as shown for example by Article 25 of Law No 2004-803 of 9 August 2004 relating to the public gas and electricity service and to gas and electricity companies: ‘conversion into the companies Electricité de France and Gaz de France involves neither the creation of new legal entities nor the cessation of activity.
Ekkor a jogalkotó sem az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény javainak, jogainak és kötelezettségeinek átviteléről, sem tevékenység-megszüntetésről nem rendelkezik, hanem jogfolytonosságot alakít ki, ahogyan arról például a villamosenergia- és gázszolgáltatásról, valamint a villamosenergia- és gázipari vállalkozásokról szóló, 2004. augusztus 9-i 2004-803. számú törvény 25. cikkében foglalt feltételek tanúskodnak: „az Electricité de France és a Gaz de France társaságok átalakulása nem jár sem új jogi személyek létrehozásával, sem tevékenység-megszüntetéssel.
The assets, rights, obligations, contracts and authorisations of any kind of the companies Electricité de France and Gaz de France, both within France and outside France, are those of each of the publicly owned establishments at the time when their legal form is changed.
Az Electricité de France és a Gaz de France társaságok – Franciaországon belüli és Franciaországon kívüli – bármilyen jellegű javai, jogai, kötelezettségei, szerződései és engedélyei az egyes közintézmények jogi formájának átalakulásakor meglévő javai, jogai, kötelezettségei, szerződései és engedélyei.
Such a conversion does not allow these assets, rights, obligations, contracts and authorisations to be in any way called into question and, in particular, has no effect on the contracts concluded with third parties by Electricité de France, Gaz de France, etc. The operations brought about by this conversion do not lead to the collection of duties or taxes of any kind’.
Ez az átalakulás nem teszi lehetővé e javak, jogok, kötelezettségek, szerződések és engedélyek semmiféle kétségbe vonását, továbbá nincs semmiféle kihatással az Electricité de France, a Gaz de France […] által harmadik felekkel kötött szerződésekre. Az ezen átalakulással járó műveletek nem biztosítanak lehetőséget semmilyen illeték, adó vagy díj beszedésére”.
Guided by its expert, the Commission concludes that analysis of the various scenarios whereby publicly owned establishments are closed down enables the following conclusions to be drawn:
Szakértője alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a közintézmények megszűnésére vonatkozó különböző eshetőségek elemzése az alábbi következtetések levonását teszi lehetővé:
although there is no overall judicial scheme for organising the closing down of publicly owned establishments, experience shows that the legislation always provides for transferring the rights and obligations of the establishment that is to be closed down either to the State or to the body that is to take over its task.
bár nem létezik a közintézmények megszűnését rendező általános jogi szabályozás, a gyakorlat azt bizonyítja, hogy a jogszabályszöveg mindig elrendezi a megszűnő intézmény jogainak és kötelezettségeinek átruházását, amelyek vagy az államra, vagy a feladatát átvevő jogalanyra szállnak.
To the Commission’s knowledge, no example of legislation is to be found noting the cancellation of the debts,
A Bizottság tudomása szerint egyetlen példa sincs a tartozások megszűnését megállapító jogszabályszövegre,
it is the ‘rights and obligations’ that are transferred, with the term ‘obligations’ undoubtedly referring to debts.
a „jogokat és kötelezettségeket” ruházzák át, a kötelezettségek kifejezés kétségkívül a tartozásokra utal.
Some legislation uses the vaguer term, ‘assets’ [patrimoine].
Egyes jogszabályszövegek a homályosabb „vagyon” kifejezést használják.
According to Cornu’s Vocabulaire juridique, by ‘assets’ is meant a ‘collection of the property and obligations of one and the same person (that is to say of his duties and charges assessable in monetary terms)’ — a formulation that would also include debts.
A Cornu jogi szótár szerint a vagyon „ugyanazon személy javainak és kötelezettségeinek (azaz jogainak és pénzben felbecsülhető terheinek) összessége”, amely megfogalmazás a tartozásokat is magában foglalja.
The only example found of the pure and simple closing down of a publicly owned establishment involves, in any case, the transfer of the ‘debts’ themselves,
Közintézmény tiszta és egyszerű megszűnésére talált egyetlen példa mindenesetre maguknak a „tartozásoknak” az átruházására irányul,
even when the task disappears, the establishment’s rights and obligations are, in practice, taken over by another body,
a gyakorlatban az intézmény jogait és kötelezettségeit még a feladat megszűnése esetén is egy másik szerv veszi át,
the practice described is in accordance with codifying instruction No 02-060-M95 of 18 July 2002 and the Guide sur l’organisation financière des créations, transformations et suppressions des établissements publics nationaux [Guide to the financial organisation of the creation, conversion and abolition of national publicly owned establishments].
az ismertetett gyakorlat összhangban van a 2002. július 18-i 02-060-M95. számú kodifikáló utasítással és a nemzeti közintézmények létrehozásának, átalakulásának és megszüntetésének pénzügyi rendezéséről szóló útmutatóval.
Even though such legislation concerns only establishments with a public accountant — such as La Poste does not have — it nonetheless confirms the lessons drawn from actual practice, namely that the rights and obligations of a wound-up EPIC go either to the State or to the legal entity that will take over the establishment’s task.
Noha ezek a szövegek csak az állami könyvelővel rendelkező intézményekre vonatkoznak – a La Poste esete ettől eltérő –, ennek ellenére megerősítik a gyakorlat tanulságait, vagyis azt, hogy egy felszámolt ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény jogai és kötelezettségei vagy az államra, vagy az intézmény feladatát átvevő jogi személyre szállnak.
The Commission concludes that this analysis shows that the creditor of such a publicly owned establishment can be certain that his claim will not be cancelled with the closing down of the establishment.
A Bizottság következtetése szerint ez az elemzés azt bizonyítja, hogy egy ilyen közintézmény hitelezője továbbra is bizonyos lehet abban, hogy követelése az intézmény megszűnésével nem fog megszűnni.
The demonstration would not be complete without examining the issue of whether, on the model of successions under private law, the heir may refuse the succession, particularly if the debts are too great.
A bizonyítás nem lenne teljes annak a kérdésnek a vizsgálata nélkül, hogy – a magánjog szerinti jogutódlás mintájára – az örökös elutasíthatja-e az örökséget, ha többek között a tartozások túlságosan jelentősek.
It appears that there is only very limited scope for refusing a succession under administrative law.
Úgy tűnik, hogy a közigazgatási jogban a jogutódlás elutasításának lehetősége igen korlátozott.
According to S. Carpi-Petit: ‘unlike in civil law, which makes the option available to all beneficiaries, the ability to exercise an option is not a general principle of administrative law governing successions.
Carpi-Petit szerint: „a polgári joggal ellentétben, amely valamennyi öröklésre jogosult számára biztosítja a választási lehetőséget, a választás lehetősége a jogutódlásra vonatkozó közigazgatási jognak nem általános alapelve.
It is offered only to certain beneficiaries, depending on the nature of the operation carried out.
A lehetőséget – a megvalósított ügylet jellegétől függően – csak bizonyos öröklésre jogosultak számára ajánlják fel.
Thus, the transfers implied by abolition pure and simple are not optional.
Így az egészen egyszerű megszüntetésekkel járó átruházások nem fakultatívak.
As for transfers brought about by replacements, whether or not they are optional depends on the pre-existence of the testator’.
Ami a helyettesítésekkel lehetővé váló átruházásokat illeti, fakultatív jellegük az örökhagyó előzetes létezésétől függ.”
Where abolitions pure and simple are concerned, S. Carpi-Petit deduces from his exhaustive study that ‘there being no option available for the benefit of the State is a situation that also obtains in administrative law.
Az egészen egyszerű megszüntetések kapcsán S. Carpi-Petit kimerítő részletességű tanulmánya alapján arra a következtetésre jut, hogy „az állam számára biztosított választási lehetőség hiánya a közigazgatási jogban is alkalmazandó.
This implies that, where the existence or otherwise of the right to exercise an option is concerned, the simplest scenario is doubtless that in which a national publicly owned establishment is abolished, without its task being taken over.
Ez magában foglalja, hogy – ami a választási lehetőségre vonatkozó jog létezését vagy hiányát illeti – a legegyszerűbb feltevés kétségkívül a feladat felváltása nélküli közintézmény-megszüntetés.
In that case, the successor in title is always the State.
Ebben az esetben ugyanis a jogutód mindig az állam.
If the State were to refuse the assets left by the abolished publicly owned establishment, the assets would then necessarily have no one in charge of them — a state of affairs that is not permitted.
Ha elutasítja a megszüntetett közintézmény hátrahagyott javait, azok szükségszerűen gazdátlanná válnak, amely eset kizárt.
Moreover, it is not possible to impute the burden of the succession to another property.
Másfelől a jogutódlás terhe nem hárítható másik vagyonra.
Thus, there is no ability to exercise an option in the case of the abolition pure and simple of a national publicly owned establishment’.
Így egy nemzeti közintézmény egészen egyszerű megszüntetése esetén nem merül fel választási lehetőség.”
With regard to possible ways of finding a replacement body to carry out an establishment’s task, ‘there are two types of replacement in administrative law in relation to successions.
A feladat felváltására vonatkozó feltevések kapcsán „a jogutódlásra vonatkozó közigazgatási jogban kétféle helyettesítés létezik.
In the first scenario, a legal entity to replace the natural person/testator is created for this function.
Az első feltevésben erre a feladatra az örökhagyó természetes személy helyébe lépő jogi személy jön létre.
This legal entity then constitutes the universal successor in title.
Ekkor ez a jogi személy az egyetemes jogutód.
It therefore seems only right to refuse it the right to exercise an option’.
Következésképpen természetesnek tűnik, hogy megtagadják tőle a választási jogot.”
The Commission’s expert points out that, when it comes to the abolition pure and simple of publicly owned establishments through the abolition of their tasks, the objection could be made to this reasoning that the fact that the State is in no position to refuse the assets does not necessarily imply that it is also unable to refuse the debts.
A Bizottság szakértője rámutat arra, hogy ez az érvelés kifogásolható, mivel közintézmények – feladat megszüntetése nélküli – egészen egyszerű megszüntetéséről van szó, valamint arra, hogy az állam számára a javak elutasításának lehetetlensége nem feltétlenül jelenti a tartozások elutasításának lehetetlenségét.
It nonetheless seems that, where publicly owned entities are concerned, inability to refuse a succession is based mainly on the public law status of publicly owned establishments rather than on its not being possible to leave assets with no one in charge of them.
Mindazonáltal úgy tűnik, hogy közjogi személyek esetében a jogutódlás elutasításának lehetetlensége elsősorban a közintézmények közjogi jogállásán, nem pedig a javak gazdátlanul hagyásának lehetetlenségén alapul.
Guided by its expert, the Commission concludes that the debts of publicly owned establishments are in practice always transferred to another legal entity governed by public law in the event of the closing down of the publicly owned establishment that carried out the task concerned.
Szakértője alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a feladatot korábban ellátó közintézmény megszűnése esetén a közintézmények tartozásait a gyakorlatban mindig egy másik közjogi személyre ruházzák át.
The creditors of these publicly owned establishments, such as La Poste, therefore have a guarantee that their unpaid claims will not be cancelled.
E közintézmények – köztük a La Poste – hitelezői ebből kifolyólag bizonyosak abban, hogy a ki nem egyenlített követeléseik nem fognak megszűnni.
Conclusion regarding the existence of a state guarantee in favour of La Poste
A La Poste javára nyújtott állami garancia létezésére vonatkozó következtetés
On the basis of the evidence of the existence of a guarantee ensuring the payment of individual claims and the continued existence of La Poste’s obligations, the Commission concludes that:
Az egyéni követelések visszafizetésére nyújtott garancia létezésének és a La Poste kötelezettségei fenntartásának bizonyítására felhozott információk alapján a Bizottság az alábbi következtetéseket vonja le:
the creditors of La Poste do not encounter the usual private and public law obstacles to the payment of a claim,
a La Poste hitelezői nem szembesülnek azokkal a magánjogban és a közjogban felállított szokásos akadályokkal, amelyek meggátolhatják egy követelés kiegyenlítését,
in recovering the amounts owed to them, the creditors of La Poste may use specific procedures authorising the State to force the debtor body to settle the claim and, if need be, enabling the State to increase La Poste’s resources for settling it,
a La Poste hitelezői a követeléseik visszafizettetésére igénybe vehetnek olyan egyedi eljárásokat, amelyek felhatalmazzák az államot arra, hogy az adós szervezetet a követelés kiegyenlítésére kötelezze, és amelyek adott esetben lehetővé teszik, hogy az állam – a követelés kifizetése érdekében – növelje a forrásokat,
nowhere does French law give the creditors of La Poste to understand that La Poste could face, for good, a situation in which it had a shortage of funds,
a francia jog egyetlen alkalommal sem hagyja, hogy a La Poste hitelezői úgy értelmezzék, hogy a La Poste végleges pénztári hiány helyzetébe kerülhet,
the budgetary documents indicate that, if there is a shortage funds, the State could give an exceptional grant to public sector bodies, of which La Poste is one,
pénztári hiány esetén a költségvetési dokumentumok olyan értelmezést hagynak, hogy az állam rendkívüli támogatást nyújthat a közszférabeli szervezeteknek, köztük a La Poste-nak,
if the procedures described above do not enable the creditor to obtain satisfaction, he can hold the State liable in order to obtain the payment of his claim in full,
ha az előzőekben ismertetett eljárások nem teszik lehetővé a hitelező számára, hogy érvényt szerezzen követelése teljesítésének, a hitelező megkövetelheti, hogy az állam vállaljon felelősséget követelése teljes összegének kifizetéséért,
if the actions envisaged above were to be spread out over time, the creditor can be certain that his claim will not be cancelled, even if La Poste were to be subject to organic development of the kind that, as experience shows, in fact takes place.
amennyiben az előzőekben előirányzott intézkedéseknek időben el kell húzódniuk, a hitelező bizonyos afelől, hogy követelése még a La Poste szervezeti átalakulása esetén sem fog megszűnni, ahogyan azt a gyakorlat bizonyítja.
These special factors are intrinsically linked to La Poste’s legal form as a publicly owned establishment.
Ezek a sajátosságok szervesen kapcsolódnak a La Poste közintézményi jogállásához.
The procedures described above imply that the State performs the role of guarantor of last resort.
A fent ismertetett eljárások magukban foglalják, hogy az állam a végső kezes szerepét tölti be.
It may therefore be legitimately concluded that La Poste benefits from an unlimited guarantee on the part of the French State because of its legal form as a publicly owned establishment.
Tehát jogosan levonható az a következtetés, hogy a La Poste a közintézményi jogállásából fakadóan korlátlan állami garanciában részesül.
The unlimited state guarantee to La Poste results in a transfer of state resources within the meaning of point 2.1 of the 2008 Communication on guarantees.
A La Poste javára nyújtott korlátlan állami garancia a kezességvállalásról szóló, 2008. évi közlemény 2.1. pontja értelmében állami források átruházásával jár.
Indeed, La Poste pays no premium for this guarantee, and the State therefore waives the remuneration that normally accompanies guarantees.
A La Poste ugyanis semmiféle díjat nem fizet ezért a garanciáért, és az állam következésképpen lemond a garanciákhoz rendes körülmények között kapcsolódó ellenértékről.
Moreover, the guarantee creates the risk of a potential and future claim on the resources of the State, which could find itself obliged to pay La Poste’s debts.
Másfelől a garancia megteremti az állami források tekintetében felmerülő lehetséges és jövőbeli kötelezettségvállalás kockázatát, az állam pedig köteles lehet a La Poste tartozásainak kifizetésére.
Finally, the State’s unlimited guarantee to La Poste is imputable to the State because it derives from the combination of La Poste’s public-law legal form, principles of national law and two legislative acts, namely the Law of 25 January 1985, now the Commercial Code, and the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it.
Végezetül a La Poste javára nyújtott korlátlan állami garancia az államnak tulajdonítható, mert az a La Poste közjogi jogállásának, a nemzeti jog alapelveinek és két jogi aktusnak – mégpedig a kereskedelmi törvénykönyvvé vált 1985. január 25-i törvénynek és az 1980. július 16-i törvénynek, valamint végrehajtási rendelkezéseinek – a kombinációjából fakad.
EXISTENCE OF A SELECTIVE ADVANTAGE
SZELEKTÍV ELŐNY LÉTEZÉSE
The guarantee is an essential component of state support, thanks to which La Poste enjoys more favourable borrowing terms that it would have obtained had it been judged solely on its own merits (a).
A garancia az állami támogatás alapvető eleme, amelynek köszönhetően a La Poste kedvezőbb hitelfeltételekben részesül, mint azok a feltételek, amelyeket akkor szerzett volna meg, ha kizárólag az érdemei alapján ítélték volna meg (a).
Given the unlimited nature of the guarantee, it is not possible to calculate the amount of the market premium that La Poste should pay to the State, which renders the transfer mechanism proposed by the French authorities inapplicable (b).
Tekintve, hogy a garancia korlátlan, a La Poste által az államnak fizetendő piaci díj összege nem számítható ki, ami alkalmazhatatlanná teszi a francia hatóságok által javasolt továbbengedményezési rendelkezést (b).
The more favourable borrowing terms obtained by La Poste thanks to the implicit state guarantee constitute a selective advantage (c).
A La Poste által az implicit állami garanciának köszönhetően elért kedvezőbb hitelfeltételek szelektív előnyt képeznek (c).
The guarantee is an essential component of state support, thanks to which La Poste enjoys more favourable borrowing terms that it would have obtained had it been judged solely on its own merits.
A La Poste kedvezőbb hitelfeltételekben részesül azoknál a feltételeknél, amelyeket akkor szerzett volna meg, ha kizárólag az érdemei alapján ítélték volna meg
Borrowing terms are set on the basis of the financial rating in particular
A hitelfeltételek megállapítása többek között a pénzügyi minősítés alapján történik
Borrowing terms are set on the basis of the financial rating in particular: the more an undertaking’s rating deteriorates because of an increased risk of insolvency, the higher the remuneration required by the investor.
A hitelfeltételek megállapítása többek között a pénzügyi minősítés alapján történik: minél jobban romlik egy vállalkozás minősítése egy megnövekedett fizetésképtelenségi kockázat miatt, annál magasabb lesz a befektető által megkövetelt ellenérték.
A contrario, an undertaking with a very low risk of insolvency will be able to borrow on very favourable terms.
Egy nagyon alacsony fizetésképtelenségi kockázattal rendelkező vállalkozás ezzel szemben nagyon kedvező feltételek mellett vehet fel hitelt.
Contrary to what the French authorities maintain, the rating agencies take the view that the guarantee is a determining factor of state support for La Poste, thanks to which the latter enjoys a higher rating than it would have obtained had it been judged solely on its own merits
A francia hatóságok állításával ellentétben a hitelminősítő intézetek úgy ítélik meg, hogy a garancia a La Poste javára nyújtott állami támogatás alapvető eleme, amelynek köszönhetően ez utóbbi jobb minősítést kap annál a minősítésnél, amelyet akkor szerzett volna, ha csak az érdemei alapján ítélték volna meg
The guarantee, as an essential component of state support for La Poste, influences La Poste’s financial rating
A garancia – mint az állam támogatásának alapvető eleme – befolyásolja a La Poste pénzügyi minősítését.
Rating-agency analyses concerning the existence of a state guarantee in favour of La Poste
A hitelminősítő intézeteknek a La Poste javára nyújtott állami garancia létezésére vonatkozó elemzései
In a study on the influence of government support on the ratings of postal operators dated 22 November 2004, Standard & Poor’s point out that ‘La Poste’s legal status, which ensures a last-recourse sovereign guarantee, confers the ultimate statutory guarantee of the Republic of France on its obligations’.
Az állami támogatásnak a postai szolgáltatók minősítéseire gyakorolt hatásáról szóló, 2004. november 22-i tanulmányban a Standard and Poor’s megállapítja, hogy a La Poste jogállása, amely végső szuverén garanciát biztosít számára, a Francia Köztársaság részéről jogszabályban foglalt végső garanciát biztosít a La Poste kötelezettségeire.
On 3 April 2007, Standard & Poor’s confirmed its conclusion that the status of publicly owned establishment confers on La Poste an ultimate state guarantee, even though the guarantee is not timely and express, as reflected by the rating differentiation between La Poste and the Republic of France.
2007. április 3-án a Standard and Poor’s megerősítette azt a következtetését, amely szerint a közintézményi jogállás a Francia Köztársaság részéről végső garanciát biztosít a La Poste-nak, még akkor is, ha ez a garancia nem azonnali és explicit, ami kifejeződik a La Poste és a Francia Köztársaság minősítése közötti különbségtételben.
As for Fitch, another leading rating agency, it pointed out on 31 March 2006, when confirming the AAA rating given to La Poste,that La Poste was a public group that enjoyed a guarantee from the French State.
Ami a Fitchet, a másik rangos hitelminősítő intézetet illeti, 2006. március 31-én, a La Poste-nak adott AAA minősítés megerősítésekor emlékeztetett arra, hogy a La Poste a francia állam garanciájában részesülő, állami tulajdonban lévő vállalatcsoport.
In this respect the Commission would point out that, from the perspective of EU law, it does not matter whether the obligation on the State to assume liability for La Poste’s commitments derives from what is termed a guarantee under national law or from a simple statutory obligation.
Ebben a tekintetben a Bizottság emlékeztet arra, hogy az uniós jog szempontjából csekély jelentőséggel bír, hogy az államnak a La Poste kötelezettségvállalásai teljesítésére vonatkozó kötelezettsége a nemzeti jog szerinti úgynevezett garanciából vagy egyszerű, jogszabályban foglalt kötelezettségből fakad.
Under both scenarios, there is a state guarantee from the perspective of EU law (see the 2008 Guarantees Notice, which explains that public guarantees may be linked to the status of the undertaking itself and imply coverage of losses by the State.
A két esetben ugyanis az uniós jog szempontjából vett állami garancia áll fenn (lásd a kezességvállalásról szóló, 2008. évi közleményt, amely kifejti, hogy az állami kezességvállalások magának a vállalkozásnak a jogi formájához kapcsolódhatnak, és magukban foglalhatják a veszteségek állam általi fedezését).