natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An amendment to the draft law on La Poste and postal activities was tabled on 11 December 2009, postponing La Poste’s conversion into a public limited company until March 2010.
A La Poste-ról és a postai tevékenységekről szóló törvénytervezet módosítását 2009. december 11-én nyújtották be, és ebben a La Poste részvénytársasággá történő átalakításának időpontját 2010 márciusára halasztották.
Law No 90-568 of 2 July 1990 on the organisation of public postal and telecommunication services (‘the Law of 2 July 1990’) converted the former Directorate-General for Posts and Telecommunications into two legal entities governed by public law: La Poste and France Telecom.
A La Poste közszolgáltatásának megszervezéséről és a France Télécomról szóló, 1990. július 2-i 90-568. sz. törvény (a továbbiakban: az 1990. július 2-i törvény) a volt postai és távközlési főigazgatóságot a következő két közjogi személlyé alakította át: La Poste és France Telecom.
Some legal entities governed by public law are not, legally speaking, publicly owned establishments of an administrative character (établissements publics à caractère administratif — EPAs) or publicly owned establishments of an industrial and commercial character (établissements publics à caractère industriel et commercial — EPICs).
Bizonyos közjogi személyeket a törvény nem minősített közigazgatási jellegű közintézménynek (établissement public à caractère administratif; EPA), illetve ipari és kereskedelmi jellegű közintézménynek (établissement public à caractère industriel et commercial; EPIC).
Such is the case with La Poste.
Ilyen intézmény a La Poste is.
In its judgment of 18 January 2001 (2nd Civil Division), the Court of Cassation nevertheless held that La Poste is to be deemed equivalent to an EPIC.
A Semmítőszék 2001. január 18-i ítéletében (második polgári kamara) mindemellett figyelembe vette azt az elvet, amely szerint a La Poste ipari és kereskedelmi jellegű közintézményként kezelendő.
The legal consequences of La Poste’s legal form are as follows:
A La Poste jogállásának jogkövetkezményei a következők:
INAPPLICABILITY OF INSOLVENCY AND BANKRUPTCY PROCEDURES TO LA POSTE
A FIZETÉSKÉPTELENSÉGI ELJÁRÁS ÉS A CSŐDELJÁRÁS ALKALMAZHATATLANSÁGA A LA POSTE-RA
Article 1 of the Law of 2 July 1990 states that La Poste is a legal entity governed by public law.
Az 1990. július 2-i törvény 1. cikke a La Poste-ot közjogi személynek minősítette.
Now, in France, legal entities governed by public law are not subject to ordinary law as regards the compulsory administration and winding up of firms in difficulty.
Márpedig Franciaországban a közjogi személyek nem tartoznak a nehézséggel küzdő vállalkozások bírósági szanálására és felszámolására vonatkozó közjog hatálya alá.
The inapplicability of insolvency and bankruptcy procedures to legal entities governed by public law apparently derives from the general principle of the immunity from seizure of the assets of legal entities governed by public law, which has been recognised by the French courts, including the Court of Cassation, since the late 19th century.
A fizetésképtelenségi eljárás és a csődeljárás közjogi személyekre való alkalmazhatatlansága a 19. század vége óta alkalmazott francia ítélkezési gyakorlat és különösen a Semmítőszék által elismert, a közjogi személyek javainak lefoglalhatatlanságára vonatkozó általános elvből fakad.
Moreover, Article 2 of Law No 85-98 of 25 January 1985 on the compulsory administration and winding up of undertakings (‘the Law of 25 January 1985’), which defines the scope of the ordinary-law procedures of compulsory administration and winding up of undertakings in France, and which has become Article L 620-2 of the Commercial Code, provides that ‘administration and winding-up procedures shall apply to traders, persons registered with the craftsmen’s register, farmers and private-law entities’.
Ezenkívül a vállalkozások bírósági szanálásáról és felszámolásáról szóló, 1985. január 25-i 85-98. sz. törvénynek (a továbbiakban: az 1985. január 25-i törvény) a franciaországi közjog szerinti bírósági szanálási és felszámolási eljárás hatályát meghatározó 2. cikke, amely a kereskedelmi törvénykönyv L 620-2. cikkévé vált, a következőképpen rendelkezik: „A bírósági szanálás és felszámolás vonatkozik valamennyi kereskedőre, a szakmák jegyzékébe bejegyzett valamennyi személyre, valamennyi mezőgazdasági termelőre és valamennyi magánjogi személyre”.
It follows from the wording of that article and from the interpretation of it by the French courts that ordinary-law collective procedures do not apply to legal entities governed by public law.
E cikk szövegezéséből, valamint a francia ítélkezési gyakorlat által erre adott értelmezésből az következik, hogy a közjog szerinti kollektív eljárások a közjogi személyekre nem alkalmazandóak.
APPLICABILITY TO LA POSTE OF THE LAW OF 16 JULY 1980 AND OF THE PRINCIPLE OF LAST-RESORT STATE LIABILITY FOR THE DEBTS OF LEGAL ENTITIES GOVERNED BY PUBLIC LAW
AZ 1980. JÚLIUS 16-I TÖRVÉNY, VALAMINT AZ ÁLLAMNAK A KÖZJOGI SZEMÉLYEK TARTOZÁSAIÉRT VÁLLALT VÉGSŐ FELELŐSSÉGÉRE VONATKOZÓ ELV ALKALMAZHATÓSÁGA A LA POSTE-RA
The Law of 16 July 1980 is applicable to La Poste, which is categorised by the Law of 2 July 1990 as a legal entity governed by public law.
Az 1980. július 16-i törvény alkalmazandó az 1990. július 2-i törvény által közjogi személynek minősített La Poste-ra.
Article 1, Section II, of the Law of 16 July 1980 provides that ‘Where a judicial decision which has become final orders a local authority or a publicly owned establishment to pay a sum of money the amount of which is fixed in the decision itself, payment of the sum must be ordered within two months of notification of the decision.
Az 1980. július 16-i törvény 1. cikkének II. bekezdése a következőképpen rendelkezik: „amennyiben egy jogerős bírósági határozat valamely helyi önkormányzatot vagy közintézményt az adott határozatban megállapított pénzösszeg megfizetésére ítél, ezt az összeget a bírósági határozatról szóló értesítéstől számított kéthónapos határidőn belül kell utalványozni vagy kiutalni.
If payment is not ordered within that period, the representative of the State in the département or the supervisory authority shall issue a mandatory payment order.
E határidőn belüli utalványozás vagy kiutalás hiányában az utalványozást az állam megyei képviselője vagy a felügyeleti hatóság végzi el hivatalból.
If insufficient funds are available, the representative of the State in the département or the supervisory authority shall give the authority or establishment formal notice to create the necessary resources; if the decision-making body of the authority or establishment has not released or created the resources, the representative of the State in the département or the supervisory authority shall do so, and if necessary shall issue a mandatory payment order’.
Nem elegendő előirányzat esetén az állam megyei képviselője vagy a felügyeleti hatóság a szükséges források előteremtésére vonatkozó felszólító levelet intéz az önkormányzathoz vagy az intézményhez; ha az önkormányzat vagy az intézmény döntéshozó szerve nem különítette el vagy nem teremtette elő ezeket a forrásokat, az állam megyei képviselője vagy a felügyeleti hatóság gondoskodik erről, és – amennyiben helyénvaló – hivatalból elvégzi az utalványozást”.
The fourth subparagraph of Article 3-1 of the Decree of 12 May 1981 provides that ‘If the notice given has had no effect by the time these deadlines expire, the representative of the State or the authority responsible for supervision shall enter the expenditure in the budget of the defaulting authority or publicly owned establishment.
Az 1981. május 12-i törvény 3-1. cikkének 4. albekezdése a következőképpen rendelkezik: „amennyiben a felszólító levél e határidők lejártakor hatástalan maradt, az állam képviselője vagy a felügyelettel megbízott hatóság bejegyzi a kiadást a nem fizető önkormányzat vagy közintézmény költségvetésébe.
The representative of the State or the authority responsible for supervision shall, as appropriate, release the necessary resources either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available or by increasing resources.’
Adott esetben elkülöníti a szükséges forrásokat, vagy a más kiadásokhoz rendelt és még szabadon felhasználható előirányzatok csökkentésével, vagy pedig a források növelésével”.
Lastly, the fifth subparagraph of Article 3-1 of the same Decree provides that ‘If within eight days following notification of entry of the appropriation the local authority or publicly owned establishment has not ordered payment of the sum due, the representative of the State or the authority responsible for supervision shall within one month issue a mandatory payment order’.
Az említett rendelet 3-1. cikkének 5. albekezdése a következőképpen rendelkezik: „ha az előirányzat bejegyzéséről szóló értesítést követő nyolcnapos határidőn belül a helyi önkormányzat vagy a közintézmény elmulasztotta az esedékes összeg utalványozását, az állam képviselője vagy a felügyelettel megbízott hatóság azt egy hónapos határidőn belül hivatalból elvégzi”.
The Decree of 12 May 1981 was repealed and replaced by Decree No 2008-479 of 20 May 2008 on the enforcement of financial penalties imposed on public entities.
A fent idézett, 1981. május 12-i rendeletet a köztestületek ellen elrendelt pénzbírságok végrehajtásáról szóló, 2008. május 20-i 2008-479. sz. rendelet hatályon kívül helyezte, és annak helyébe lépett.
The circular of 16 October 1989 states that ‘Where there are no or insufficient appropriations, which situation is referred to in the second subparagraph of Section II of Article 1 of the Law of 16 July 1980, the authorising officer shall also, before the expiry of the four-month period, inform the creditor of that fact by registered letter with acknowledgement of receipt, specifying the amount the payment of which will subsequently be ordered.
Másfelől az 1989. október 16-i körrendelet a következőképpen rendelkezik: „előirányzatok elégtelensége vagy hiánya esetén, az 1980. július 16-i törvény 1. cikkének II. bekezdésében említett helyzetben, a négy hónapos határidő lejárta előtt az utalványozó is köteles erről tértivevényes ajánlott levél útján tájékoztatni a hitelezőt, a később utalványozandó összeg pontos meghatározásával.
Such payment order will cover either the whole amount due where there are no appropriations or the balance where there are insufficient appropriations’.
Ez az utalványozás vagy az előirányzatok teljes hiánya esetén fizetendő összeg egészére, vagy az előirányzatok elégtelensége esetén fennmaradó összegre vonatkozik”.
It is clear from all these provisions that the Law of 16 July 1980 and its implementing rules are intended only to ensure the enforcement of final judicial decisions ordering either the State, a local authority or a publicly owned establishment to pay a sum of money.
Mindezen rendelkezésekből az következik, hogy az 1980. július 16-i törvény és annak végrehajtási szabályai kizárólag arra szolgálnak, hogy végrehajtassák az államot, valamely helyi önkormányzatot vagy valamely közintézményt pénzösszeg megfizetésére ítélő jogerős bírósági határozatokat.
They do not prescribe any compulsory administration or winding-up procedure.
Ezek a szabályok szanálási vagy felszámolási eljárást nem állapítanak meg.
The Law of 16 July 1980 and its implementing rules expressly identify the State as the authority responsible for covering the debts of publicly owned establishments.
Másfelől az 1980. július 16-i törvény és annak végrehajtási szabályai kifejezetten az államot jelölik meg a közintézmények tartozásainak visszafizettetéséért illetékes hatóságként.
The State has important prerogatives: first, the issuing of a mandatory payment order, and second, the creation of sufficient resources.
Az állam számottevő előjogokkal rendelkezik: egyrészt a hivatalból teljesített utalványozás, másrészt az elegendő forrás előteremtése vonatkozásában.
This calls for an examination of the extent to which the possibilities for creditors to obtain compensation through the liability of the State in the event of La Poste defaulting can be likened to a form of guarantee.
Ez annak vizsgálatához vezet, hogy a La Poste nemfizetése esetén az állam felelősségvállalása révén a hitelezők számára biztosított kártérítési lehetőségek milyen mértékben kezelhetők garanciaformaként.
In addition to noting the above-mentioned two elements (inapplicability of insolvency procedures and applicability of the Law of 16 July 1980), the Commission observed in its opening decision that rules applicable to certain EPICs might apply also to La Poste:
Az előző két tényezőn (a fizetésképtelenségi eljárások alkalmazhatatlanságán és az 1980. július 16-i törvény alkalmazhatóságán) kívül a Bizottság az eljárást megindító határozatában megállapította, hogy a bizonyos ipari és kereskedelmi jellegű közintézményekre alkalmazandó szabályokat a La Poste-ra is lehetne alkalmazni:
TRANSFER OF THE LIABILITIES OF AN EPIC THAT HAS BEEN WOUND UP TO ANOTHER PUBLICLY OWNED ESTABLISHMENT OR TO THE STATE
EGY FELSZÁMOLT IPARI ÉS KERESKEDELMI JELLEGŰ KÖZINTÉZMÉNY KÖTELEZETTSÉGEINEK ÁTRUHÁZÁSA MÁSIK KÖZINTÉZMÉNYRE VAGY AZ ÁLLAMRA
Codifying instruction No 02-060-M95 of 18 July 2002 on the financial and accounting regulation of national publicly owned establishments of an industrial and commercial character (‘the codifying instruction’) provides that two situations may arise in the event of the closure of an EPIC with a public accountant:
Az ipari és kereskedelmi jellegű nemzeti közintézmények pénzügyi és számviteli szabályozásáról szóló, 2002. július 18-i 02-060-M95. sz. kodifikáló utasítás (a továbbiakban: a kodifikáló utasítás) előírja, hogy egy állami könyvelővel rendelkező ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény bezárása esetén két eset lehetséges:
either a new publicly owned establishment replaces the former EPIC and takes over its property, rights and obligations,
a korábbi ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény helyébe új közintézmény lép, és átveszi annak javait, jogait és kötelezettségeit, vagy
or the publicly owned establishment is declared wound up, in which case ‘the instrument winding up the establishment may already designate the beneficiary of the balance of the liquidation, which will generally be the State’.(32) The guide to the financial organisation of the creation, conversion and abolition of national publicly owned establishments and of public interest groups of 14 November 2006 (‘the guide to financial organisation’), which is available on the website of the Ministry of Finance, states: ‘The instrument abolishing the establishment must explicitly provide for the transfer of the rights, property and obligations of the abolished establishment to the structure which is to take over its activity or its assets (i.e. either a publicly owned establishment or the State) […] More generally, it must be provided that the new establishment will replace the entities whose activities it is taking over in respect of the rights and obligations resulting from the contracts concluded for the purpose of performing the tasks assigned to it’.
jogszabály hirdeti ki a közintézmény megszűnését; ebben az esetben „az intézmény megszűnéséről szóló jogszabály ezentúl megjelölheti a felszámolás nyomán keletkezett vagyonrész kedvezményezettjét, vagyis általában az államot”.(32) A nemzeti közintézmények és közérdekű csoportosulások létrehozásának, átalakításának és megszüntetésének pénzügyi szervezéséről szóló, a pénzügyminisztérium honlapján hozzáférhető, 2006. november 14-i útmutató (a továbbiakban: a pénzügyi szervezésről szóló útmutató) kimondja, hogy „Az intézményt megszüntető jogszabálynak kifejezetten rendelkeznie kell a megszüntetett intézmény jogainak, javainak és kötelezettségeinek azon struktúrára (azaz vagy egy közintézményre vagy az államra) történő átruházásáról, amely átveszi a tevékenységét vagy a vagyonát” […]„Általánosabban: rendelkezni kell arról, hogy az új intézmény azoknak a jogi személyeknek a helyébe lépjen, amelyeknek a tevékenységét átveszi a hatáskörébe utalt feladatok teljesítése érdekében megkötött szerződésekből fakadó jogok és kötelezettségek tekintetében”.
Although the provisions of the codifying instruction and of the guide to financial organisation are applicable only to EPICs which have a public accountant, there is evidence to suggest that EPICs which do not have a public accountant would also, in the event of their being closed down, have their debts transferred to the State or to another publicly owned establishment.
Bár a kodifikáló utasítás és a pénzügyi szabályozásról szóló útmutató rendelkezései csak az állami könyvelővel rendelkező ipari és kereskedelmi jellegű közintézményekre alkalmazandóak, bizonyos információk arra utalnak, hogy az állami könyvelővel nem rendelkező ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények tartozásai – bezárás esetén – ugyancsak az államra vagy egy másik közintézményre szállnának át.
Thus, Charbonnages de France stated in the notes to its accounts of 31 December 2000 that all the rights and obligations of an EPIC must, in the event of closure, be transferred either to another legal entity governed by public law or to the French Government itself, and that the terms and conditions of such a transfer must be specified in the law adopted with a view to closing down the EPIC in question.
Így a Charbonnages de France a 2000. december 31-i pénzügyi elszámolásaihoz fűzött jegyzetekben közzétette, hogy – bezárás esetén – egy ipari és kereskedelemi jellegű közintézmény valamennyi jogát és kötelezettségét vagy másik közjogi személyre vagy magára a francia kormányra kell ruházni, és az ilyen átruházás feltételeit a szóban forgó ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény bezárására vonatkozóan elfogadott törvényben kell pontosan meghatározni.
This statement does not apply only to EPICs with a public accountant, Charbonnages de France being in fact an EPIC without a public accountant.
Ez a kijelentés nemcsak azokra az ipari és kereskedelmi jellegű közintézményekre korlátozódik, amelyek rendelkeznek állami könyvelővel; a Charbonnages de France egyébként állami könyvelővel nem rendelkező ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény.
According to some rating agencies, if ERAP were to be wound up, although it is also an EPIC without a public accountant, the balance of its debt and of its assets would also be transferred to the State.
Másfelől egyes hitelminősítő intézetek szerint az ERAP megszűnése esetén, annak ellenére, hogy az ERAP is állami könyvelővel nem rendelkező ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény, fennmaradó tartozását és eszközeit szintén az államra ruháznák át.
According to Fitch, as an EPIC, ERAP is not subject to winding-up procedures.
A Fitch szerint „az ERAP – mint ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény – nem tartozik a felszámolási eljárások hatálya alá.
Hence, in the event of the company being wound up, its assets/liabilities would be transferred to the authority responsible for creating it, i.e. the State itself.
Így a társaság megszűnése esetén eszközeit, illetve kötelezettségeit a létrehozásáért felelős hatóságra, azaz magára az államra ruháznák át”.
In the light of the foregoing, and despite the fact that La Poste does not have a public accountant, it should be examined whether, in the event of a winding up, the principle of the transfer of the debts to the State or to another legal entity governed by public law is applicable to La Poste given that it is treated as equivalent to an EPIC.
E tényezőkre tekintettel, valamint annak ellenére, hogy a La Poste nem rendelkezik állami könyvelővel, helyénvaló megvizsgálni, hogy – felszámolás esetén – a tartozásoknak az államra vagy más közjogi személyre történő átruházása elve alkalmazandó-e a La Poste-ra, figyelembe véve, hogy az ipari és kereskedelmi jellegű közintézményhez sorolandó-e.
If that were the case, creditors would be assured of not losing the money they are owed and could make do with a lower rate of interest or grant more favourable payment terms and conditions than they would if there were no such assurance.
Ennélfogva a hitelező rendelkezne azzal a garanciával, hogy nem veszíti el követelését, és megelégedhet alacsony kamatlábbal, illetve kedvezőbb fizetési feltételeket és határidőket biztosíthat, mint ilyen garancia hiányában.
Such a transfer would therefore have the same effects as a guarantee.
Egy ilyen átruházás tehát ugyanolyan joghatásokkal járna, mint egy garancia.
DIRECT ACCESS TO TREASURY ACCOUNTS
KÖZVETLEN HOZZÁFÉRÉS AZ ÁLLAMKINCSTÁRI SZÁMLÁKHOZ
Again according to Fitch, ERAP’s liquidity is guaranteed by its instant access to Treasury imprest accounts.
Továbbra is a Fitch szerint „az ERAP likviditását az államkincstári előlegszámlákhoz való azonnali hozzáférése garantálja”.
As ERAP is an EPIC, the access which La Poste might also have to Treasury imprest accounts should be examined.
Mivel az ERAP ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény, helyénvaló megvizsgálni a La Poste államkincstári előlegfizetési számlákhoz való esetleges hozzáférését is.
OBSERVATIONS AND PROPOSALS BY THE FRENCH AUTHORITIES
A FRANCIA HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI ÉS JAVASLATAI
OBSERVATIONS BY THE FRENCH AUTHORITIES
A FRANCIA HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI
The French authorities dispute the existence of both a guarantee and an advantage for La Poste.
A francia hatóságok vitatják egyrészt a garancia létezését, másrészt a La Poste javára biztosított előny fennállását.
ABSENCE OF GUARANTEE
GARANCIA HIÁNYA
First, according to the French authorities, publicly owned establishments do not enjoy an automatic guarantee because of their legal form (A) and, second, the Commission’s argument in the opening decision is flawed (B).
A francia hatóságok szerint egyrészt a közintézmények a jogállásukból fakadóan nem részesülnek automatikus garanciában (A), másrészt a Bizottságnak az eljárást megindító határozatban foglalt érvelése téves (B).
Publicly owned establishments do not enjoy an automatic guarantee because of their legal form.
A közintézmények a jogállásukból fakadóan nem részesülnek automatikus garanciában.
First, no legislation or decision lays down the principle that the State would, out of principle, indefinitely guarantee the debts of EPICs.
Először is egyetlen szabály, sőt egyetlen határozat sem fekteti le azt az elvet, miszerint az állam – elvből – korlátlanul garanciát vállalna az ipari és kereskedelmi jellegű közintézmények tartozásaira.
Second, the courts have found against the existence of guarantees.
Másodszor az ítélkezési gyakorlat a garancia hiányát mondta ki.
Third, the Organic Law of 1 August 2001 governing the Finance Act (‘LOLF’) lays down that only a provision of a finance act can create a guarantee.
Harmadszor a költségvetési törvényekről szóló, 2001. augusztus 1-jei organikus törvény (a továbbiakban: a költségvetésről szóló organikus törvény) előírja, hogy a költségvetési törvényeknek csak egyetlen rendelkezése hozhat létre garanciát.
Accordingly, according to the French authorities’ expert, it has been legally possible to give an implied guarantee since the full entry into force of the LOLF on 1 January 2005.
Következésképpen a francia hatóságok szakértője szerint a költségvetésről szóló organikus törvény 2005. január 1-jei maradéktalan hatálybalépése óta egyetlen implicit garanciát sem lehetett jogszerűen odaítélni.
Debts contracted by La Poste since 1 January 2005 are not, therefore, covered by an implied guarantee.
A La Poste által 2005. január 1-je óta szerződésben vállalt tartozások tehát nem részesülnének implicit garanciában.