natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The State is capable of controlling and orienting the use of the resources at issue: the Equalisation Fund discharges its accounting functions on precise instructions from the AEEG, which acts within its statutory regulatory powers and/or in implementation of national legislation (see recitals 26 and 27 above).
Az állam ellenőrizni és irányítani tudja e források felhasználását: a kiegyenlítési alap az AEEG pontos utasításai alapján látja el elszámolási feladatait, az AEEG pedig a törvény által előírt hatáskörén belül cselekszik és/vagy a nemzeti törvény végrehajtójaként (lásd a fenti (26) és (27) preambulumbekezdést).
Therefore, the resources handled by the Equalisation Fund remain under public control at all times.
Ezért a kiegyenlítési alap által kezelt források folyamatosan állami ellenőrzés alatt maradnak.
This analysis is consistent with the Commission’s decision on the Italian stranded costs case [80], in which it characterised as State resources the monies administered by the Equalisation Fund in the A6 account.
Ez az elemzés ugyanazt a logikát követi, mint amelyet a Bizottság a „villamosenergia-ágazat átállási költségei” [80] olasz ügyben hozott határozatában fejtett ki, amelyben a kiegyenlítési alap által az A6. számlán kezelt pénzöszszegeket állami forrásoknak nyilvánította.
In any event, the categorisation as State resources of the monies administered by the Equalisation Fund was borne out incontrovertibly by the recent judgment of the Court of First Instance in the Iride case [81].
Mindenesetre azt, hogy a kiegyenlítési alap által kezelt pénzösszegek állami források, az Elsőfokú Bíróság a közelmúltban az Iride ügyben [81] hozott ítéletében egyértelműen megerősítette.
Italy’s Court of Cassation had already ruled (judgment No 11632/03 of 3 April 2003) that the legal personality of the Equalisation Fund was not separate from that of the Italian State, and that the monies transferred to the Equalisation Fund should be considered as State property, even if they derived from private entities and were intended for private undertakings.
A Legfelső Feljebbviteli Bíróság (Suprema Corte di Cassazione) 2003. április 3-án hozott 11632/03. sz. ítéletében már arra a következtetésre jutott, hogy a kiegyenlítési alap nem rendelkezik az olasz államétól megkülönböztetett jogi személyiséggel, és hogy ez utóbbit kell a kiegyenlítési alapba befizetett pénzösszegek tulajdonosának tekinteni, még akkor is, ha e pénzösszegek magánszemélyektől származnak, és azokat magánvállalatok számára szánták.
In the Iride case, the applicants Iride SpA and Iride Energia SpA brought an action in the Court of First Instance challenging a decision whereby the Commission had categorised as State resources the sums administered by the Equalisation Fund in the A6 account.
Az Iride-ügyben a felperesek, azaz az Iride Spa és az Iride Energia Spa jogorvoslatért fordultak az Elsőfokú Bírósághoz a Bizottság azon határozata ellen, amely a kiegyenlítési alap által az A6. számlán kezelt pénzösszegeket állami forrásoknak nyilvánította.
The arguments put forward by the applicants were very similar to those of Alcoa.
A felperesek által bemutatott érvek nagyon hasonlítottak az Alcoa érveihez.
The applicants disputed the reasoning of the Court of Cassation’s ruling, contending that the role of the Equalisation Fund was merely that of an accounting intermediary between private citizens subject to a financial obligation and the beneficiaries of the sums concerned, a role which did not allow the Equalisation Fund to make use of the monies deposited even for a short period of time.
Mindkét vállalkozás vitatta a Legfelső Feljebbviteli Bíróság ítéletének tartalmát, és azzal érveltek, hogy a kiegyenlítési alap csupán elszámolási közvetítői szerepet tölt be a pénzügyi kötelezettséggel rendelkező magánszemélyek és a beszedett pénzösszegek kedvezményezettjei között, és hogy ez a szerep nem tette számára lehetővé, hogy bármilyen rövid időszakon keresztül használja a befizetett összegeket.
The applicants likewise claimed the applicability of the PreussenElektra case-law.
A felperesek a PreussenElektra ügyben hozott ítélet alkalmazhatóságát kérik.
In its judgment delivered on 11 February 2009, the Court of First Instance was very clear.
Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 11-i ítéletében egyértelműen kifejtette álláspontját a kérdéssel kapcsolatban.
After emphasising that it had no jurisdiction to challenge the interpretation of Italian legislation by the Court of Cassation, the Court of First Instance confirmed that the monies held in the Equalisation Fund’s A6 account were to be considered as State resources because, in addition to being State property, they were under constant State control [82].
Miután hangsúlyozta, hogy nem vonhatja kétségbe az olasz törvényeknek a Legfelső Feljebbviteli Bíróság általi értelmezését, az Elsőfokú Bíróság megerősítette, hogy a kiegyenlítési alap A6. számlájára befizetett pénzösszegeket állami forrásoknak kell tekinteni, nemcsak azért, mert az állam tulajdonában vannak, hanem azért is, mert állandó állami ellenőrzés alatt állnak [82].
That conclusion concerned the Equalisation Fund’s A6 account, used to finance the stranded costs of Italy’s electricity sector.
E következtetés a kiegyenlítési alap A6. számlájára vonatkozik, amely a villamosenergia-ágazat átállási költségeit finanszírozza.
It can, however, logically be extended to the A4 component, which finances the disputed tariff.
Mindazonáltal ezt a következtetést logikusan ki lehet terjeszteni az A4. számlára is, amely a vitatott díjat finanszírozza.
The judgment of the Court of Cassation was based on an analysis of the legal personality of the Equalisation Fund, and its finding with respect to State property therefore applies to all of the monies deposited with the Equalisation Fund.
A Legfelső Feljebbviteli Bíróság a kiegyenlítési alap jogi személyiségének elemzésére támaszkodott, olyannyira, hogy a következtetés, miszerint a kérdéses pénzösszegek az állam tulajdonában voltak, az alapba befizetett minden összegre vonatkozik.
The same is true of the finding by the Court of First Instance that the State can control the resources administered by the Equalisation Fund.
Ugyanez igaz az Elsőfokú Bíróság következtetésére is, amely szerint az állam ellenőrizheti a kiegyenlítési alap által kezelt forrásokat.
There is no difference between the A6 account and the A4 component other than the purpose of the resources collected (covering stranded costs in the case of the A6 account and financing preferential tariffs in the case of the A4 component).
Az A6. és az A4. számlák között nincs semmiféle különbség a források felhasználási célján kívül (az A6. számla esetében az átállási költségek, az A4. számla esetében pedig a kedvezményes díjak finanszírozása).
The sums transferred to Alcoa from the A4 component must also therefore be categorised as State resources.
Következésképpen az Alcoa számára az A4. számláról átutalt pénzösszegek szintén állami forrásoknak minősülnek.
In addition to being financed by State resources, the Alcoa tariff is imputable to the State [83], since the legal basis for the measure is laid down in national legislation and in the decisions of the AEEG, which is a public body.
Azonfelül, hogy az Alcoa-díjat állami forrásokból finanszírozzák, azt az államnak szintén fizetni kell [83], mivel az intézkedés jogalapja a nemzeti jogi rendelkezések és az AEEG állami szervezet határozatai.
Impact on trade and distortion of competition
A kereskedelemre gyakorolt hatás és a verseny torzítása
As regards the impact of the measure on trade between Member States and the ensuing distortion of competition, it is undisputed that the aluminium market is fully open to competition.
Az intézkedéseknek a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatását és a verseny torzítását illetően egyértelműen megállapítható, hogy az alumíniumpiac tökéletes versenypiac.
In its merger decisions, the Commission has consistently found that the geographical market for primary aluminium is worldwide [84].
Az összefonódásra vonatkozó határozataiban a Bizottság állandóan megállapította, hogy a nyersalumínium földrajzi piaca globális jellegű [84].
It will be seen in recital 214 that Italy did not notify the extension of the Alcoa tariff.
Mint ahogy a (214) preambulumbekezdésben is szerepel, az Alcoa-díj e meghosszabbításáról Olaszország nem jelentette be.
According to settled case-law [85], in the event of aid which has not been notified, the Commission is not obliged to demonstrate the consequences of the measure: ‘If the Commission were required in its decision to demonstrate the real effect of aid which had already been granted, that would immediately favour those Member States which grant aid in breach of the duty to notify laid down in Article 93(3) of the Treaty, to the detriment of those which do notify aid at the planning stage’.
Az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően [85], „a nem bejelentett támogatások esetén a Bizottság nem köteles bizonyítani e támogatások tényleges hatását. Ugyanis, ha a Bizottságnak a határozatában be kellene mutatnia a már nyújtott támogatások tényleges hatását, akkor ez – azon tagállamok hátrányára, amelyek a támogatásokat a tervezeti szakaszban bejelentik – azokat a tagállamokat részesítené előnyben, amelyek úgy nyújtanak támogatásokat, hogy megsértik a bejelentésre vonatkozó kötelezettséget.”
Consequently, the Commission is required only to demonstrate the possible negative impact of the measure on intra-Community trade and competition.
Következésképpen a Bizottságnak csupán csak azt kell bebizonyítania, hogy egy adott intézkedés adott esetben kedvezőtlen hatással van a tagállamok közötti kereskedelemre és a versenyre.
The Commission has considered Alcoa’s and Italy’s argument that the tariff does not have an impact on trade and does not distort competition, since there are no actual trade flows between Member States, it is unlikely that such trade flows will develop in the foreseeable future (see recitals 86 to 88), and due to the peculiarities of the aluminium sector the tariff does not harm Alcoa’s European competitors (see recital 89).
A Bizottság figyelembe vette az Alcoa és Olaszország azon érvelését, amely szerint a díj semmilyen módon nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet, és nem torzítja a versenyt, mivel a tagállamok között nincs tényleges kereskedelmi forgalom, mivel kevéssé valószínű, hogy ilyen forgalom a közeljövőben létrejön (lásd a (86)–(88) preambulumbekezdést), és mivel az alumíniumágazat jellegénél fogva a díj nem károsítja az Alcoa európai versenytársait (lásd a (89) preambulumbekezdést).
It should be recalled that, in the Commission’s decision-making practice and the case-law of the Court, the absence of actual trade flows has never been accepted as evidence that an aid measure has no impact on intra-Community trade.
Meg kell jegyezni, hogy a Bizottság határozathozatali és a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a tényleges kereskedelmi forgalom hiányát soha nem fogadták el arra bizonyítékul, hogy egy támogatási intézkedésnek nincs hatása a tagállamok közötti kereskedelemre.
The Court has in fact consistently ruled that aid to an undertaking may be such as to affect trade between the Member States and distort competition even if the beneficiary undertaking does not participate in intra-Community trade itself.
Ennek megfelelően a Bíróság ismételten megállapította, hogy egy vállalatnak nyújtott támogatás lehet olyan jellegű, hogy a tagállamok közötti kereskedelmet befolyásolja, és torzítja a versenyt még akkor is, ha maga a vállalat nem kereskedik a többi tagállammal.
Where a Member State grants aid to an undertaking, domestic production may for that reason be maintained or increased, with the result that undertakings established in other Member States have less chance of exporting their products to the market in that Member State [86].
Ezért, amikor egy tagállam támogatást nyújt egy vállalkozás számára, ez fenntarthatja vagy növelheti a belső termelést, ami azzal a következménnyel jár, hogy a többi tagállamban székhellyel rendelkező vállalatoknak, az ebbe a tagállamba történő exportálási esélyei csökkennek [86].
Moreover, the pattern of decreasing EU production and increasing imports from third countries, with limited or no trade flows between Member States, is not unusual: it is fact typical of sectors which are experiencing structural difficulties and/or are subject to high competitive pressure.
Továbbá az EU-szintű termelés csökkenése és a harmadik országokból való behozatal növekedése, valamint a tagállamok közötti alacsony szintű, sőt nem létező kereskedelmi forgalom által jellemzett helyzetben nem ritka, sőt gyakori jelenség a strukturális nehézségekkel küzdő és/vagy versenykényszer alatt álló ágazatok létezése.
Such sectors are particularly sensitive to measures taken by Member States to improve the competitive position of their domestic industries.
Eme ágazatok különösen érzékenyek a tagállamok által nemzeti iparágaik versenyképességének növelése érdekében hozott intézkedésekre.
The fact that the modest production of primary aluminium in Italy may be unable to affect the reference price is irrelevant.
Az a tény nem jöhet számításba, hogy az alacsony olasz nyersalumínium-termelés nem tudja befolyásolni a referenciaárat.
The existence of a reference price for aluminium which is not easily influenced by conditions of production in a single Member State does not rule out the existence of keen competition between undertakings based in the EEA and selling on the worldwide aluminium market.
Az alumínium esetében a referenciaár létezése, amelyet egyetlen tagállam termelési körülményei nem könnyen befolyásolnak, nem zárja ki az olyan EGT-ben működő vállalkozások közötti versenyt, amelyek az alumínium világpiacán értékesítik termelésüket.
It is conceivable that aid to Alcoa’s Italian smelters does not enable Alcoa to reduce the world price for aluminium and squeeze competitors out of the market, and that other European producers may remain in business as long as they can sell profitably at the world price.
Valószínű, hogy az Alcoa olasz olvasztóinak biztosított támogatás nem teszi ez utóbbi számára lehetővé, hogy az alumínium világpiaci árát csökkentse, és hogy az európai termelők addig folytathassák tevékenységüket, amíg világpiaci áron, hasznot termelve tudnak értékesíteni.
However, the profits obtained by Alcoa in Italy thanks to the subsidised electricity tariff strengthen the company’s competitive position in a general sense.
Mindazonáltal a kedvezményes díj az Alcoa számára lehetővé teszi, hogy versenyképességét általában véve javítsa.
For example, accumulated capital reserves can be used to take over competitors and increase market share.
Az Alcoa például felhalmozott tőketartalékából versenytársait felvásárolhatja, és növelheti piaci részesedését.
Contrary to what Alcoa claims, the fact that the price paid by Alcoa in Italy is comparable to the ‘typical’ electricity price paid in Europe by aluminium smelters cannot be taken as evidence that the interests of other European producers are not threatened by the Italian tariff.
Az Alcoa állításával ellentétben azt, hogy a számára Olaszországban alkalmazott ár állítólag az európai alumíniumolvasztók által a villamos energiáért fizetett „átalányárnak” felel meg, nem lehet bizonyítékként tekinteni arra, hogy az olasz díj nem veszélyezteti a többi európai termelő érdekeit.
It was clearly established in Case C-372/97, Italy v Commission [87] that unilateral measures aimed at approximating conditions of competition in a Member States to those prevailing in other Member States do affect trade (and therefore cannot escape classification as aid).
Az Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet [87] egyértelműen kimondja, hogy az olyan egyoldalú intézkedések, amelyek célja, hogy az egy adott tagállamban jellemző versenyfeltételeket egy másik tagállam versenyfeltételeihez közelítse, hatással vannak a tagállamok közötti kereskedelemre (és ezért támogatásnak minősülnek).
Moreover, some of the power supply agreements in place in other EU Member States may involve State aid, and the Commission has opened in-depth investigations on several of the measures at issue [88].
Továbbá elképzelhető, hogy más európai országban hatályos bizonyos energiaszolgáltatási megállapodások állami támogatást tartalmaznak, és a Bizottság ilyen intézkedésekkel kapcsolatban alapos vizsgálatot indított [88].
Even though this defence has not been brought explicitly by Italy and Alcoa, the Commission considers it useful to recall the principle, well established in case-law [89], that the existence of unlawful aid in some Member States cannot justify the adoption of similar measures by another Member State.
Jóllehet e védelmi érvet sem Olaszország, sem az Alcoa nem említette kifejezetten, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy érdemes az ítélkezési gyakorlatnak azt a bevett elvét felidézni [89], amely szerint jogellenes támogatások létezése adott tagállamokban nem igazolja azt, hogy egy másik tagállam hasonló intézkedéseket hozzon.
Alcoa’s recent decision to build a smelter in Iceland (which is an EEA country) seems to contradict directly Alcoa’s argument that capacity shut down in Italy would not be replaced elsewhere in the EU/EEA.
Az Alcoa azon érve, amely szerint az Olaszországban elvesztett termelési kapacitásokat nem hozzák újra létre az EU/EGT területén máshol, teljesen ellentmond az Alcoa azzal a közelmúltban hozott döntésével, hogy Izlandon épít olvasztót (Izland az EGT tagja).
Therefore, the conclusion must be drawn that the preferential electricity tariff granted to Alcoa is liable to improve its competitive position vis-à-vis competing undertakings in intra-Community trade.
Meg lehet tehát állapítani, hogy az Alcoa számára biztosított kedvezményes díj jellegénél fogva az Alcoa versenyképességét javítja a tagállamok közötti kereskedelemben részt vevő versenytársaival szemben.
It is settled case-law [90] that in such circumstances intra-Community trade should be considered affected and competition distorted.
A megszilárdult ítélkezési gyakorlatnak megfelelően [90] hasonló körülmények között meg kell állapítani, hogy a támogatás érinti a tagállamok közötti kereskedelmet, és torzítja a versenyt.
Conclusions on the existence of aid
Következtetések a támogatás létezésével kapcsolatban
In the light of the above, the Commission has come to the conclusion that the preferential tariff granted to Alcoa on the basis of Article 11(11) of Law No 80/2005 and of the 2004 Decree (insofar as the same measure may have resulted from the application of the 2004 Decree over the period January 2006-June 2007) constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and can be authorised only if it qualifies for one of the derogations laid down in the Treaty.
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 80/2005. sz. törvény 11. cikkének (11) bekezdése és a 2004. évi rendelet (amennyiben az intézkedésre annak következtében került sor, hogy e rendeletet alkalmazták a 2006. január és 2007. június közötti időszakban) értelmében az Alcoának biztosított kedvezményes díj az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdésével összhangban állami támogatásnak minősül, amely csak akkor engedélyezhető, ha az említett szerződés által megengedett kivételek egyike alkalmazható.
Classification of the new measure as new or existing aid
Létező, nem pedig új támogatás
Paragraph 132 of the Court’s judgment unequivocally confirms the Commission’s preliminary finding that the tariff should be considered as new aid: ‘it must be held that the measure at issue cannot be considered to be existing aid, not only because it covers a period that is different from that examined in the Alumix decision, but also because it consists no longer in ENEL applying the tariff laid down in the 1995 Decree-Law, which was equivalent to a market tariff, but in the grant of a reimbursement by the Equalisation Fund from public resources, in order to offset the difference between the tariff charged by ENEL and that laid down in the 1995 Decree-Law, as extended by the 2005 Decree-Law’.
Az Elsőfokú Bíróság ítéletének 132. pontja egyértelműen megerősíti a Bizottság előzetes következtetését, amely szerint a díjat új támogatásnak kell tekinteni: „meg kell jegyezni, hogy az említett intézkedést nem lehet létező támogatásnak tekinteni, nemcsak azért, mert nem az Alumix-határozatban vizsgált időszakra vonatkozik, hanem azért is mert nem az ENEL által, a 1995. évi törvényrendelet által engedélyezett, piaci árnak megfelelő díjak alkalmazásából, hanem a kiegyenlítési alap általi, állami forrásokból származó visszafizetésből áll, amelynek célja, hogy az ENEL által számlázott és a 2005. évi törvényrendelet által meghosszabbított 1995. évi törvényerejű rendelet által engedélyezett díjtételek közötti különbözetet fedezze”.
Given that an appeal has been lodged against the Judgment (Case C 194/09), the Commission is of the view that there is reason here to conduct a thorough analysis of the issue in the light of Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999, which identifies all the categories of existing aid.
Mivel az Elsőfokú Bíróság ítéletét megtámadták (C-194/09 ügy), a Bizottság mégis hasznosnak véli, hogy a probléma teljes elemzését bemutassa a 659/1999/EK rendelet 1. cikkének b) pontja rendelkezései alapján, amelyben a létező támogatások mindegyik kategóriáját meghatározzák.
It is undisputed that the challenged measure was not put into effect before Italy’s accession to the EU (paragraph (i) of said Article), is not deemed to have been authorised due to the Commission’s failure to take a decision within the prescribed procedural deadlines (paragraph (iii)) and cannot be considered existing aid because of the expiry of the limitation period (paragraph (iv)) [91].
Kétségtelen, hogy az említett rendelkezést nem alkalmazták Olaszország EU-hoz való csatlakozását megelőzően (az említett rendelkezés i. alpontja), hogy engedélyezettnek sem tekinthető, mivel a Bizottság nem engedélyezte azt az eljárásban előírt határidőkön belül (iii. alpont), továbbá létező támogatásnak sem lehet tekinteni, mivel lejárt az előírt határidő (iv. alpont) [91].
Article 1(b)(v), second sentence, of Regulation (EC) No 659/1999 states that ‘where certain measures become aid following the liberalisation of an activity by Community law, such measures shall not be considered as existing aid after the date fixed for liberalisation’.
A 659/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikke b) pontjának v. alpontja kimondja, hogy „egyes intézkedéseknek egy tevékenység közösségi jog általi liberalizálását követő támogatássá válása során az ilyen intézkedések a liberalizációra megállapított időpontot követően már nem minősülnek támogatásnak”.
In the opening decisions the Commission does not rely on this provision to conclude that the Alcoa tariff constitutes new aid.
Vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozataiban a Bizottság nem erre a rendelkezésre hivatkozik, amikor megállapítja, hogy az Alcoa-díj új támogatás.
However, for the sake of completeness, since the electricity sector was liberalised for business end-users after the approval of the original Alumix tariff, which did not constitute aid, the Commission has examined the question of whether liberalisation might be relevant to the classification of the tariff as existing or new aid. Alcoa submits that this is not the case.
Mindazonáltal a teljesség érdekében, mivel a villamosenergia-ágazatot az eredeti, állami támogatásnak nem minősülő Alumix-díj engedélyezése után liberalizálták az ipari fogyasztók számára, a Bizottság ellenőrizte, hogy a liberalizációt figyelembe kell-e venni annak megállapításakor, hogy a támogatás létező, vagy új támogatás volt-e.
The Commission shares Alcoa’s view [92].
Az Alcoa azt állítja, hogy nem, és a Bizottság ezzel egyetért [92].