natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 1999, when Italy transposed the first EU liberalisation directive [24], ENEL ceased to have a monopoly over electricity supplies in Italy and was split into several entities.
1999-ben, amikor Olaszország átültette az EU-nak a villamosenergia-piac liberalizációjára vonatkozó irányelvét [24], az ENEL megszűnt az egyetlen, monopóliummal rendelkező szolgáltatónak lenni Olaszországban, és több jogi személyiségre bontották fel.
In 2000 Italy decided to include the Alumix tariff among the ‘general charges of the electricity system’ [25]. This new status led to the first significant change in the financing mechanism of the Alumix tariff.
2000-ben Olaszország úgy határozott, hogy az Alumix-díjat beemeli a „villamosenergia-rendszer általános költségei” közé [25], és ez az új státus jelentette a finanszírozási mechanizmus első jelentős módosítását.
While ENEL had previously sold electricity directly to Alcoa at the preferential rate, under the new mechanism [26] ENEL received the full ordinary price charged to large industrial clients, and other electricity customers provided the funds necessary to ensure that Alcoa continued to pay the Alumix price.
Míg ezt megelőzően az ENEL közvetlenül biztosította az Alcoa számára a kedvezményes díjat, az új mechanizmus [26] szerint az ENEL az ipari nagyfogyasztók esetében alkalmazott teljes árat kapta, és a többi villamosenergia-fogyasztónak kellett az ahhoz szükséges forrásokat előteremtenie, hogy az Alcoa továbbra is részesülhessen az Alumix-árból. A gyakorlatban az Alcoa esetében a teljes árat alkalmazták, de számlázáskor közvetlen díjmérséklésben részesült.
In practice, Alcoa was nominally charged the full price, but benefited from a direct discount on its bill. ENEL financed this discount by retaining the proceeds of a newly introduced parafiscal charge by way of component A4 of the electricity tariff which was paid by all users [27].
Az ENEL ezt a díjmérséklést a villamosenergia-díj A4. összetevőjének megfelelő, és a felhasználók által fizetett, új adójellegű járadékból származó bevételek segítségével finanszírozta [27].
In 2002, Alcoa concluded a bilateral contract with ENEL at a nominal price corresponding approximately to the standard tariff charged by the utility for the supply of high-voltage electricity.
2002-ben az Alcoa és az ENEL kétoldalú szerződést kötött névleges áron történő szolgáltatásra, amely többé-kevésbé a villamosenergia-szolgáltató által, a nagyfeszültségű szolgáltatásért fizetett átalányárnak felelt meg.
A further significant change occurred in 2004 with the adoption by the AEEG of Decision No 148/04, which entrusted the full administrative management of the tariffs to the Equalisation Fund.
2004-ben került sor egy másik fontos változásra, amikor az AEEG elfogadta a 148/04. sz. határozatot, amely a szóban forgó díj adminisztratív kezelését a kiegyenlítési alapra bízta.
Under this system, ENEL no longer retained the proceeds of the A4 component, but transferred them entirely to the Equalisation Fund, which carried out the calculations and reimbursed Alcoa.
E rendszernek megfelelően az ENEL már nem tartotta meg az A4. összetevőből származó bevételt, hanem azt teljes egészében a kiegyenlítési alapba fizette be, amely ezt követően elvégezte a számításokat, és kifizette az Alcoát.
In practice, by this mechanism Alcoa paid the price contractually agreed with ENEL and received ex post from the Equalisation Fund a compensatory contribution enabling it in reality to continue paying the Alumix price.
E mechanizmusnak megfelelően a gyakorlatban az Alcoa kifizette az ENEL-lel kötött szerződésben meghatározott árat, és később a kiegyenlítési alaptól ellentételezési támogatást kapott, amely lehetővé tette számára, hogy továbbra is az Alumix-díjat fizesse.
For Alcoa, this new administrative arrangement came into effect in September 2004 and still applies to date [28].
Az Alcoa számára ez az új igazgatási mechanizmus 2004 szeptemberében lépett hatályba, és még mindig alkalmazandó [28].
The first disputed extension of the Alcoa tariff
Az Alcoa-díj első vitatott meghosszabbítása
By the 2004 Decree the Italian government extended to 30 June 2007 the preferential electricity tariff established by the Decree of 19 December 1995 for ‘supplies of electricity for the production of aluminium, lead, silver and zinc, limited to plants already in existence at the time of entry into force of the present Decree, located in insular areas having insufficient or no connections to the national electricity and gas networks’ [29].
Az olasz hatóságok által 2004-ben elfogadott rendelet 2007. június 30-ig meghosszabbította az 1995. december 19-i rendelet által bevezetett kedvezményes villamosenergia-árakat „a villamosenergia-szolgáltatásban az e rendelet hatálybalépésekor meglévő struktúrák keretein belül azoknak az alumíniumot, ólmot, ezüstöt és cinket előállító és feldolgozó vállalatoknak a számára, amelyek szigeten működnek, és amelyeknek nincs vagy nem megfelelő az összeköttetésük a nemzeti villamosenergia- és gázhálózatokkal” [29].
In practice, the 2004 Decree was designed to (a) prolong the existing tariff applicable to Alcoa until June 2007 and (b) extend the same treatment to three other companies located in Sardinia: Portovesme, ILA and Euroallumina.
A gyakorlatban a 2004. évi rendelet célja az volt, hogy a) az Alcoa számára biztosított díjat 2007 júniusáig meghosszabbítsa; és hogy b) ezt a díjképzést más, Szardínián működő vállalatra is kiterjessze: a Portovesmére, az ILA-ra és az Euroalluminára.
The extension of the Alcoa tariff set out by the 2004 Decree was implemented, at the regulatory level, by AEEG Decision No 148/04/EC which also introduced the changes to the financing mechanism mentioned in recital 43 above.
Az Alcoa-díjnak a 2004. évi rendelet által bevezetett meghosszabbítását szabályozási szinten az AEEG 148/04. sz. határozata valósította meg, amely a finanszírozási mechanizmusnak a fenti (43) preambulumbekezdésben már ismertetett módosításait is bevezette.
This first prolongation was the subject of the formal investigation proceedings concerning the 2004 Decree opened in Case C 38/04 [30].
A 2004. évi rendelet eme első meghosszabbítása volt a C 38/04 ügy keretén belül megkezdett hivatalos vizsgálati eljárás tárgya [30].
According to Italy [31], the 2004 Decree was not implemented with respect to Alcoa, which continued to benefit from the tariff based on its original legal basis, the 1995 Decree.
Olaszország szerint [31] ezt a 2004. évi rendeletet nem alkalmazták az Alcoa esetében, mivel a vállalat továbbra is az eredeti jogalap, azaz az 1995. évi rendelet alapján megállapított díjban részesült.
The second disputed extension of the Alcoa tariff
Az Alcoa-díj második vitatott meghosszabbítása
By Article 11(11) of Law No 80/2005, the Italian authorities extended until 2010 the preferential tariff for Alcoa at the tariff conditions in force on 31 December 2004 [32].
A 80/2005. sz. törvény 11. cikkének (11) bekezdése által az olasz hatóságok 2010-ig meghosszabbították az Alcoa számára biztosított kedvezményes díjat a 2004. december 31-én hatályos díjfeltételek mellett [32].
In order to determine the price which Alcoa should pay beyond 2005, Law No 80/2005 introduced an indexation mechanism whereby, from 1 January 2006, the preferential price (that is the price set in the Alumix decision for the year 2005) was to increase by 4 % yearly, or, alternatively, by the average percentage increase in the Amsterdam and Frankfurt electricity exchanges [33].
Annak érdekében, hogy az Alcoa által 2005 után fizetendő árat meghatározzák, a 80/2005. sz. törvény egy olyan indexálási mechanizmust vezetett be, amelynek megfelelően 2006. január 1-jével a kedvezményes ár (azaz az Alumix-határozat által 2005-re megállapított ár) évente 4 %-kal emelkedik, vagy ha ennél magasabb lenne, akkor a nagykereskedelmi árak emelkedésének az amszterdami és a frankfurti villamosenergia-tőzsdén regisztrált átlagszázalékával [33].
However, after consultations with the beneficiaries, the AEEG gave a different interpretation to the updated mechanism.
Mindazonáltal az AEEG, miután konzultált a kedvezményezettekkel, másképp értelmezte a frissítési mechanizmust.
AEEG Decision No 217/05 stipulated that the annual tariff increase would follow average wholesale prices, but could not increase by more than 4 %.
Az AEEG 217/2005. sz. határozata ténylegesen arról rendelkezett, hogy a díj éves emelkedése a nagykereskedelmi átlagárak változását követi, de nem haladhatja meg a 4 %-ot.
This updated mechanism resulted de facto in lower annual increases in the preferential tariff compared to what was originally provided for in the legislation.
E frissítési mechanizmus a gyakorlatban azt jelentette, hogy a kedvezményes díj az eredetileg a törvény által előírtnál kisebb mértékben emelkedett.
The second extension was the subject of the formal investigation proceedings opened in Case C 36/06.
Ez a második meghosszabbítás a C 36/06 ügy keretén belül megkezdett hivatalos vizsgálati eljárásának a tárgya.
When the Commission opened formal investigation proceedings in respect of Article 11(12) of Law No 80/2005, the AEEG, by Decision No 190/06, made payments under Law No 80/2005 conditional upon the provision by Alcoa of a bank or parent company guarantee to cover the risk of recovery of the aid.
Amikor a Bizottság elindította a 80/2005. sz. törvény 11. cikkének (12) bekezdésére vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárását, az AEEG a 190/06. sz. határozatával, a 80/2005. sz. törvénynek megfelelően, a kifizetéseket attól tette függővé, hogy az Alcoa bankgaranciát vagy az anyavállalat garanciáját mutatja be a támogatás visszafizettetésének kockázati fedezetéül.
The payments made by the Equalisation Fund to Alcoa over the period from January 2006 to January 2009 are indicated in the table below.
A kiegyenlítési alapnak az Alcoa számára 2006 január és 2009 január között jutatott kifizetéseit az alábbi táblázat tartalmazza.
The figures for 2009 are incomplete, inasmuch as they reflect only the payments made in January 2009, whereas Alcoa continued to receive payments over the following months.
A 2009-re vonatkozó számadatok nem teljesek, mivel csak a januári kifizetéseket tartalmazzák, jóllehet az Alcoa az ezt követő hónapokban is részesült kifizetésekben.
(in EUR)
(EUR/MWh)
Fusina, Veneto
Fusina (Veneto tartomány)
Portovesme, Sardinia
Portovesme (Szardínia)
The Commission’s decision to initiate formal investigation proceedings was based on the following grounds:
A Bizottság úgy döntött, hogy hivatalos vizsgálati eljárást indít az alábbiakban kifejtett okokból.
The Commission classified the tariffs introduced by the 2004 Decree as operating aid and assessed whether such aid could be authorised on the basis of the regional aid guidelines [34], since in 2004 Sardinia was an assisted region pursuant to Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
A Bizottság a 2004. évi rendelet által bevezetett díjakat működési támogatásnak minősítette, és azt igyekezett megállapítani, hogy e támogatás engedélyezhető-e a regionális állami támogatásokról szóló iránymutatás alapján [34], mivel Szardínia 2004-ben az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatott régiónak számított.
The Commission expressed doubts on the possibility of authorising the aid on that basis, since such ad hoc aid, granted to a limited number of undertakings, did not seem to promote regional development.
A Bizottság kételyeit fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy a támogatást ezen az alapon engedélyezni lehet-e tekintettel arra, hogy ez a korlátozott számú vállalkozás számára biztosított ad hoc támogatás nem valószínű, hogy elősegíti a regionális fejlődést.
As for the specific case of Alcoa, the Commission pointed out that the new tariff appeared to differ from the Alumix tariff in that the Alumix tariff had been granted by ENEL, Italy’s electricity supply monopoly, whereas the new tariff involved the selective intervention of the State to compensate for the difference between a market price agreed with an electricity producer and the preferential price fixed in 1996.
Az Alcoa konkrét esetét illetően a Bizottság hangsúlyozta, hogy úgy tűnt, az új díj különbözik az Alumix-díjtól, mivel ez utóbbit az ENEL, egy monopolhelyzettel rendelkező olasz villamosenergia-szolgáltató biztosította, míg az új díjképzés az állam szelektív beavatkozását írta elő a villamosenergia-termelővel megállapított piaci ár és az 1996-ban megállapított kedvezményes ár közötti különbözet ellensúlyozása érdekében.
In addition, the Commission wondered whether the measure might have the effect of reducing the level of taxation applicable to the company.
Továbbá a Bizottság attól tartott, hogy az intézkedés hatásaként a vállalatok esetében alkalmazandó adózás mértéke csökkenhet.
Such a reduction would have to derive its legal basis from Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity [35].
E csökkenés jogalapját az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv [35] biztosította volna.
The 2006 Decision to open formal investigation proceedings focused on the Alcoa tariff [36].
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról 2006-ban hozott határozat konkrétan az Alcoa-díjra vonatkozott [36].
The Commission noted that the regulatory framework and market conditions that had prevailed at the time of the Alumix decision were very different from those prevailing in the period covered by the opening decision. In particular, the electricity market had now been liberalised and the administration of the scheme had been handed over to the Equalisation Fund.
A Bizottság megállapította, hogy a szabályozási keret és a piaci körülmények jelentősen megváltoztak az Alumix-határozat és az eljárás megindításáról szóló határozat közötti időszakban, nevezetesen azért, mert a villamosenergia-piacot időközben liberalizálták, és a rendszer kezelését a kiegyenlítési alapra bízták.
Therefore, the Commission considered it necessary to re-examine the presence of State aid in the Alcoa tariff.
A Bizottság ennek alapján úgy ítélte meg, hogy szükséges újra megvizsgálni, hogy az Alcoa-díj állami támogatásnak minősül-e.
The Commission took the view that the tariff constituted State aid, on the grounds that (a) the reduction of the electricity tariff constituted an economic advantage; (b) the decision to grant the tariff was taken by the Italian authorities and was financed by a transfer of State resources in the form of a parafiscal levy; (c) the measure threatened competition; and (d) the measure had an impact on intracommunity trade, given that aluminium was extensively traded on world markets.
A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a díj állami támogatásnak minősül, mivel a) a villamosenergia-díj csökkentése gazdasági előnyt biztosított; b) a díj biztosításáról az olasz hatóságok határoztak, és azt állami forrásból finanszírozták adójellegű járulék formájában; c) az intézkedés torzíthatta a versenyt; és d) érintette a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel az alumíniummal a világpiacon kereskednek.
The Commission regarded the measure as operating aid.
A Bizottság megállapította, hogy az intézkedés működési támogatásnak minősül.
The Commission also stated that the previous finding that the Alumix tariff did not constitute State aid did not mean that the new measure constituted existing aid.
A Bizottság továbbá kijelentette, hogy mivel már korábban megállapították, hogy az Alumix-díj nem minősül állami támogatásnak, az új intézkedést nem lehet létező támogatásnak tekinteni.
The Commission approval of the Alumix tariff, based on the economic assessment of the circumstance prevailing at that moment, was limited in time and could not cover the extension of the tariff provided for by Law No 80/2005.
Az Alumix-díjnak a Bizottság általi, az adott időszak gazdasági helyzetének értékelésén alapuló engedélyezése határozott időre szólt, és nem vonatkozott a 80/2005. sz. törvény általi meghosszabbítására.
As regards compatibility, the Commission assessed whether the preferential tariff could be authorised on the basis of the guidelines on national regional aid.
Az intézkedés összeegyeztethetőségét illetően a Bizottság ellenőrizte, hogy engedélyezhető-e a kedvezményes díj a regionális állami támogatásokról szóló iránymutatás értelmében.
As far as the Veneto plant was concerned, the Commission noted that it was not located in a region eligible for aid under Article 87(3)(a) of the EC Treaty, and as such did not qualify for regional aid.
A Veneto tartományban működő üzem tekintetében a Bizottság megállapította, hogy az nem olyan régióban található, amely az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatásra jogosult, és ezért nem részesülhet regionális jellegű támogatásban.
Sardinia was an assisted region pursuant to Article 87(3)(a) until the end of 2006.
Szardínia az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében 2006 végéig támogatott régió volt.
However, the Commission expressed doubts as to the possibility of authorising the measure on the basis of the guidelines on national regional aid [37] covering that period.
A Bizottság azonban kétségeit fejezte ki arra vonatkozólag, hogy engedélyezhető volt-e az intézkedés a regionális támogatásokról szóló, ekkor alkalmazandó iránymutatás alapján [37].
Despite Italy’s insistence that high electricity prices in Sardinia constituted a handicap for the development of the island, the Commission found that Italy had not demonstrated the existence of significantly higher prices in Sardinia, either on average or, specifically, for energy-intensive undertakings (Italy did not provide data on the bilateral contracts established between energy-intensive companies and their suppliers, arguing that such data were not publicly available).
Az olasz hatóságok azon határozott állítása ellenére, hogy a szardíniai magas villamosenergia-árak akadályozzák a sziget fejlődését, a Bizottság megállapította, hogy Olaszország nem bizonyította, hogy a szardíniai árak érezhetőbben magasabbak lettek volna az átlagáraknál, illetve konkrétabban a nagy villamosenergia-fogyasztó vállalkozások számára biztosított áraknál (Olaszország nem szolgáltatott információt azokkal a kétoldalú szerződésekkel kapcsolatban, amelyeket ezek a vállalatok beszállítóikkal kötöttek, azt állítva, hogy ezek az adatok nem nyilvánosak).
In addition, Italy did not explain why higher prices constituted a regional handicap, or how the tariff contributed to regional development.
Továbbá Olaszország nem magyarázta meg, hogy a magasabb árak miért jelentettek regionális hátrányt, mint ahogy azt sem, hogy a vizsgált ár milyen módon járult hozzá a régió fejlődéséhez.
The Commission recalled that in case C 34/02 [38], it had not accepted that the lack of energy connections in Sardinia should be considered a handicap for the development of SMEs in the region (and had reached a negative decision).
A Bizottság leszögezte, hogy a C 34/02 ügyben [38] nem vette figyelembe, hogy a szardíniai energiahálózatokkal való összeköttetés hiánya akadályozná a kis- és középvállalkozások fejlődését ebben a régióban (és elutasító határozatot hozott).
The Commission therefore expressed doubts as to the necessity of the aid.
A Bizottság következésképpen kételyeket támasztott a támogatás szükségességével kapcsolatban.
The Commission further doubted that such ad hoc aid was proportional to the regional handicaps, bearing in mind in addition the method used to calculate the preferential price, which bore no relation to prices practised in the rest of Italy.
A Bizottság abban is kételkedett, hogy az ad hoc támogatás arányos lenne a regionális hátrányokkal, tekintettel különösen a kedvezményes ár kiszámításának módszerére, amely teljesen különbözik az Olaszország többi részén alkalmazott árakkal.
The Commission noted that the aid was not degressive in real terms, in view of the 4 % cap imposed on the tariff increases.
A Bizottság megállapította, hogy a támogatás reálértéken nem volt fokozatosan csökkenő mértékű, mivel a díj emelkedése nem haladhatta meg a 4 %-ot.
Turning to the period covered by the guidelines on national regional aid for 2007-2013 [39], the Commission noted that Sardinia would cease to qualify for regional aid under Article 87(3)(a) of the EC Treaty, and in particular for operating aid.
Mivel arról az időszakról van szó, amelyre a 2007–2013-as regionális állami támogatásokról szóló iránymutatás vonatkozik [39], a Bizottság megállapítja, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében Szardínia többé nem részesülhet regionális támogatásban és különösen működési támogatásban.
It considered that, while a two-year transitional period could be authorised, under the guidelines for the linear phasing-out of existing operating aid schemes, it did not seem appropriate to allow new operating aid to be introduced for a few months with a programmed phasing-out, bearing in mind in addition the doubts expressed and the distortive nature of the aid.
Jóllehet ez az iránymutatás kétéves átmeneti időszakot engedélyez a létező működési támogatások lineáris megszüntetésére, úgy tűnt, hogy nem lenne helyénvaló engedélyezni, hogy néhány hónapra új támogatásokat vezessenek be, és hogy ezt fokozatosan szüntessék meg különös tekintettel a felmerült kételyekre és a támogatás versenytorzító jellegére.
In conclusion, the Commission expressed doubts as to the possibility of authorising the preferential tariff for Alcoa, either as regional aid, or on any other grounds, which Italy had in any event failed to identify.
Végül a Bizottság kételyeket támasztott azzal kapcsolatban, hogy engedélyezhető-e az Alcoa számára biztosított kedvezményes díj regionális támogatásként, vagy bármely egyéb olyan jogcímen, amelyet Olaszország eddig még egyáltalán nem közölt.
Alcoa’s challenge to the 2006 decision to initiate proceedings
Az Alcoa jogorvoslati kérelme a 2006. évi vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat ellen
The 2006 Decision to initiate proceedings was challenged by Alcoa before the Court of First Instance.
Az Alcoa az Elsőfokú Bíróságon megtámadta a 2006. évi vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatot.
On 25 March 2009, the Court handed down its judgment (hereinafter ‘the Court’s judgment’) upholding the Decision and rejecting Alcoa’s arguments in their entirety [40].
2009. március 25-én az Elsőfokú Bíróság ítéletet hirdetett (a továbbiakban: az Elsőfokú Bíróság ítélete), amelyben megerősítette a vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatot, és a vállalkozás minden érvét elutasította [40].
OBSERVATIONS SUBMITTED BY INTERESTED PARTIES
AZ ÉRDEKELT HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI
The Commission’s invitation to submit comments on the two decisions to open in-depth investigations prompted reactions from Alcoa and from third parties concerned.
A Bizottságnak a hivatalos vizsgálati eljárásra vonatkozó két határozattal kapcsolatos észrevételek megtételére való felhívására az Alcoa és több érdekelt harmadik fél részéről érkezett válasz.
Only the observations relevant to the Alcoa tariff are summarised here.
Jelen esetben csak az Alcoa-díjra vonatkozó észrevételeket foglaljuk össze.
Observations submitted by Alcoa
Az Alcoa észrevételei
According to Alcoa, the tariff is meant to address a market failure, namely the failure of the recently liberalised electricity market to deliver competitive prices due to the significant market power of incumbent operators.
Az Alcoa szerint a díj a piac nem megfelelő működését kívánta ellensúlyozni, mégpedig azt, hogy a kevéssel korábban liberalizált villamosenergia-piac nem tud versenyképes árakat szolgáltatni a hagyományos szereplők nagy piaci ereje miatt.
This market failure is said to be particularly evident in Sardinia.
Az Alcoa szerint a piac nem megfelelő működése Szardínián különösen egyértelmű.
In such circumstances, there is alleged to be a need for regulatory action, including action in the form of tariff arrangements, to accompany the transition from a monopoly to full competition.
Ilyen körülmények között szabályozási kezdeményezésekre, elsősorban díjrendszerek formájában, van szükség a monopóliumhelyzetből a teljes körű versenyhelyzetbe való átmenet folyamatának támogatásához.