natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As acknowledged by TKMS/GNSH itself, HDW/Ferrostaal would not have purchased HSY if they would not have received such a guarantee.
Mint maga a TKMS/GNSH is elismerte, a HDW/Ferrostaal nem vette volna meg a HSY-t, ha nem kapta volna meg a szóban forgó garanciát.
Since the State decided that HSY had to be sold, and since the grant of the guarantee was indispensable to sell HSY, it can be concluded that the State put ETVA in a situation where it was forced to issue the guarantee.
Mivel az állam döntött úgy, hogy értékesíteni kell a HSY-t, és mivel az értékesítéshez szükséges volt a garancianyújtás, arra a megállapításra juthatunk, hogy az állam hozta az ETVA-t olyan helyzetbe, hogy kénytelen volt megadni a garanciát. Ebből következően, még ha valaki arra a megállapításra jut is, hogy az ETVA állami sugallat nélkül határozta el a garancia nyújtását 2002 márciusában, az intézkedés akkor is az államnak lenne tulajdonítható.
Indeed, as will be shown, a market economy investor would never have granted such a guarantee without having received a counter guarantee from the State.
Mint bizonyítani fogjuk, egy piacgazdasági magánbefektető soha nem nyújtott volna ilyen garanciát, ha nem kap viszontgaranciát az államtól.
The granting of the guarantee occurred only because the State had protected the economic unit (i.e. the group) granting the guarantee from any negative consequence (by granting a counter guarantee).
A garancianyújtásra csak azért került sor, mert az állam védelmet nyújtott a gazdálkodó szervezetnek (a vállalatcsoportnak), amikor az esetleges hátrányos következmények ellen garanciát nyújtott neki (viszontgarancia biztosításával).
In such a case, where a firm simply transfer an aid to a second firm, the granting of the measure is imputable to the State.
Ilyen esetben, amikor egy vállalat csak átruházza a támogatást egy másik vállalatra, az intézkedés bevezetése az államnak tulajdonítható.
In order to constitute a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, a measure must be financed by State resources.
Ahhoz, hogy a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében egy intézkedés állami támogatásnak minősüljön, állami forrásokból kell finanszírozni.
The Notice on guarantees indicates that ‘The aid is granted at the moment when the guarantee is given, not the moment at which the guarantee is invoked or the moment at which payments are made under the terms of the guarantee.
A garanciákról szóló közlemény rámutat arra, hogy „a támogatás nyújtása a kezesség elvállalásának időpontjában, nem pedig a kezesség érvényesítésekor vagy a kezességvállalás feltételei alapján történő kifizetéskor történik.
Whether or not a guarantee constitutes State aid […] must be assessed at the moment the guarantee is given’.
A kezesség vállalásakor kell értékelni azt, hogy a kezességvállalás állami támogatásnak minősül-e vagy sem […]”.
As indicated above, the Commission considers that ETVA contractually committed to grant this guarantee to HDW/Ferrostaal at a time when the State still owned the large majority of the shares of ETVA.
Mint fentebb említésre került, a Bizottság szerint az ETVA olyan időpontban vállalt szerződéses kötelezettséget a fenti garancianyújtásra a HDW/Ferrostaal javára, amikor az ETVA részvényeinek nagy többsége még állami kézben volt.
Since the Notice on guarantees indicates that the existence of aid has to be analysed at the time of the grant of the guarantee and not later when the guarantee is invoked, it can be concluded that by committing to grant the guarantee, the State put State resources at risk and the guarantee therefore involves State resources.
Mivel a garanciákról szóló közlemény értelmében a támogatás meglétét a garancia elvállalásának időpontjában kell elemezni, és nem később, a garancia érvényesítésekor, arra a megállapításra kell jutnunk, hogy amikor az állam kötelezettséget vállalt a garancianyújtásra, állami forrásokat kockáztatott, és ebből következően a garancia állami forrásokat tartalmaz.
The fact that ETVA was sold to Piraeus bank shortly after does not affect this conclusion.
Az a körülmény, hogy az ETVA-t nem sokkal később eladták a Piraeus Banknak, nem befolyásolja ezt a megállapítást.
Indeed, if the State has correctly informed the bidders about the contractual obligations of ETVA — including this commitment of ETVA to provide the guarantee to HDW/Ferrostaal if the Commission does not issue a comfort letter — the bidders must have taken into account this commitment of ETVA.
Ha az állam megfelelően tájékoztatta a vevőjelölteket az ETVA szerződéses kötelezettségeiről – és különösen azon kötelezettségvállalásáról, hogy garanciát nyújtson a HDW/Ferrostaalnak, ha a Bizottság nem ad megerősítő levelet –, akkor a pályázóknak figyelembe kellett venniük az ETVA ezen kötelezettségvállalását.
They must therefore have revised downwards the price they were ready to pay to purchase ETVA.
Ebből következően nyilván lefelé módosították azt az árat, amelyet az ETVA megvásárlásáért hajlandók voltak fizetni.
This means that the State sold ETVA at a lower price and therefore lost resources.
Ez azt jelenti, hogy az állam alacsonyabb áron értékesítette az ETVA-t, tehát forrásokat veszített.
As indicated above, even if it were concluded that, at the time when ETVA was still under State ownership, ETVA did not contractually commit to issue the guarantee, the Commission considers that by deciding to privatise HSY in January 2001 — at a time when ETVA was still under State ownership — the State put ETVA in a situation where it was forced to issue such a guarantee since the latter was indispensable to find a purchaser for HSY.
Mint fentebb említésre került, még ha valaki arra a megállapításra jut is, hogy az ETVA, amikor még állami tulajdonban volt, nem vállalt szerződéses kötelezettséget a garancianyújtásra, a Bizottság akkor is úgy véli, hogy az állam, amikor 2001 januárjában a HSY privatizációja mellett döntött – miközben az ETVA még a tulajdonában volt –, olyan helyzetbe hozta az ETVA-t, hogy az kénytelen volt vállalni a szóban forgó garancianyújtást, mivel erre feltétlenül szükség volt ahhoz, hogy vevőt lehessen találni a HSY-ra.
This entails that when the bidders made their bid for ETVA, they must have taken into account the fact that ETVA would have to issue this guarantee.
Ez azt jelenti, hogy amikor a vevőjelöltek ajánlatot tettek az ETVA megvásárlására, figyelembe kellett venniük azt, hogy a bank köteles a szóban forgó garanciát megadni.
According, they proposed a lower price for purchasing ETVA and this therefore also leads to the conclusion that State resources have been lost.
Ebből következően alacsonyabb árat ajánlottak az ETVA megvételéért, ami ugyancsak állami források elvesztését jelentette.
Even if it were concluded that when the State sold ETVA there was no obligation (neither contractually nor de facto) to issue this guarantee, it can still be demonstrated that the guarantee granted by ETVA involves State resources.
Még ha valaki arra a megállapításra is jutna, hogy az ETVA állam általi értékesítésének idején nem állt fenn (szerződéses vagy de facto) kötelezettség a szóban forgó garancianyújtásra, akkor is bizonyítható, hogy az ETVA által nyújtott garancia állami forrásokat tartalmaz.
Indeed, the State granted to the purchaser of ETVA (i.e. Piraeus Bank) a guarantee by which the State promised to refund Piraeus Bank 100 % of any amount which ETVA would have to pay under the guarantee ETVA will issue in favour of HDW/Ferrostaal.
Az állam az ETVA vevőjének (a Piraeus Banknak) garanciát nyújtott, amely alapján ígéretet tett arra, hogy teljes egészében (100 %-ig) megtéríti azt az összeget, amelynek megfizetésére az ETVA-t adott esetben kötelezhetik azon garancia alapján, amelyet ez a bank nyújt a HDW/Ferrostaalnak.
This counter guarantee was granted in successive contracts.
E viszontgarancia nyújtására több egymást követő szerződésben került sor.
In the Agreement of 18 December 2001 between the State and Piraeus Bank for the sale of 57,7 % of ETVA, the State committed to pay to Piraeus Bank 57,7 % of any amount which ETVA would pay to the purchaser of HSY.
Az állam és a Piraeus Bank között az ETVA 57,7 %-ának értékesítéséről 2001. december 18-án kötött szerződés értelmében az állam kötelezettséget vállalt arra, hogy megtérítse a Piraeus Banknak minden olyan összeg 57,7 %-át, amelyet az ETVA a HSY vevőjének fizet.
In the Agreement of 20 March 2002 between the same parties and which amended the agreement of 18 December 2001, the State committed to pay to Piraeus Bank 100 % of any amount ETVA would have to pay to the purchaser of HSY.
Az ugyanezen szerződő felek között 2002. március 20-án kötött, a 2001. december 18-i szerződést módosító szerződésben az állam arra vállalt kötelezettséget, hogy megtéríti a Piraeus Banknak minden olyan összeg 100 %-át, amelyet az ETVA a HSY vevőjének fizetni köteles.
By letter dated 31 May 2002 sent to Piraeus Bank, the State confirmed to the latter that it would refund 100 % of any amount paid by ETVA to HSY’s purchaser.
A Piraeus Banknak küldött, 2002. május 31-én kelt levelében az állam megerősítette a banknak tett ígéretét, hogy kifizeti bármely, az ETVA által a HSY vevőjének fizetett összeg 100 %-át.
In other words, when ETVA signed the Addendum to HSY SPA on 31 May 2002, Piraeus Bank had received a guarantee from the State providing that it would be 100 % indemnified for any amount ETVA would have to pay as a consequence of the guarantee planned to be granted to HDW/Ferrostaal.
Ez azt jelenti, hogy amikor az ETVA 2002. május 31-én aláírta a HSY RVSZ-ének kiegészítését, a Piraeus Bank állami garanciát kapott arra, hogy teljes mértékben (100 %-ig) kártalanítják bármely összeg után, amelyet az ETVA a HDW/Ferrostaalnak nyújtott garancia következtében fizetni köteles.
This shows that any amount paid by ETVA would ultimately be financed by the State budget and that the guarantee involves State resources.
Ez bizonyítja, hogy az ETVA által fizetett minden összeget végső soron az állami költségvetésből finanszíroztak volna, és így a garancia állami forrásokat tartalmaz.
In order to prove the existence of a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, it is necessary to show that the State did not behave as a market economy investor would have behaved in similar circumstances.
Annak érdekében, hogy bizonyítható legyen a Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás léte, bizonyítani kell, hogy az állam nem úgy viselkedett, mint ahogyan egy piacgazdasági befektető viselkedett volna hasonló körülmények között.
In this respect, Greece, HSY and TKMS/GNSH claim that in similar circumstances a market economy investor would have accepted to issue this guarantee in favour of HDW/Ferrostaal.
Ezzel kapcsolatban Görögország, a HSY és a TKMS/GNSH azt állítja, hogy hasonló körülmények között egy magánbefektető hajlandó lett volna a szóban forgó garanciát vállalni a HDW/Ferrostaal javára.
They argue that the test of the market economy investor should be applied at the level of ETVA, which was the legal entity which sold HSY, and at the level of the Greek government, which was the seller of ETVA.
Azt állítják, hogy a piacgazdasági befektető elvét az ETVA-val szemben kell alkalmazni – hiszen az ETVA volt az a jogi személy, akinek a HSY-t eladták –, valamint a görög kormánnyal szemben, amely a HSY eladója volt.
The Commission recalls that, as has been indicated in section 3.2 of the present decision, when ETVA purchased HSY and directly thereafter injected capital to keep it alive, it did not acted as a market economy investor but as a public authority granting aid to keep alive a firm deemed important for the Greek economy.
A Bizottság emlékeztet arra, hogy – mint az a 3.2. részben említésre került –, amikor az ETVA megvásárolta a HSY-t, és azonnali hatállyal tőkejuttatásban részesítette a vállalatot, hogy megőrizze életképességét, nem magánbefektetőként járt el, hanem állami hatóságként, amely támogatást nyújt, hogy életben tartson egy, a görög gazdaság számára fontosnak tartott vállalatot.
Therefore, no market economy investor would have found itself in the situation of ETVA.
Ebből következően egyetlen piacgazdasági befektető sem került volna olyan helyzetbe, mint amilyenben az ETVA volt.
No market economy investor would have found itself in the situation of selling these shares of HSY.
Egyetlen magánbefektető sem került volna olyan helyzetbe, hogy eladja ezeket a HSY-részvényeket.
Therefore, the Commission considers that the market economy investor test can not be used in the present case to justify the fact that the State is putting additional State resources at risk (by granting the guarantee).
A Bizottság ezért úgy véli, hogy a piacgazdasági magánbefektető elve nem alkalmazható az itt tárgyalt ügyben annak igazolására, hogy az állam állami többletforrást kockáztatott (a garancianyújtás révén).
Even if nevertheless one considers that the market economy investor test should be applied, the Commission considers that if the State had been a private firm acting under normal market conditions, it would not have accepted to grant the guarantee.
Még ha valaki ennek ellenére is úgy véli, hogy alkalmazni kell a piacgazdasági magánbefektető elvét, a Bizottság akkor is úgy véli, hogy ha az állam szabályos piacgazdasági körülmények között működő magánvállalat lett volna, akkor sem lett volna hajlandó a garanciát biztosítani.
Each of the three following points is alone sufficient to prove this.
Ennek bizonyítására elég egyet elfogadni az alábbi három érvből.
First, the Commission observes that ETVA (and the State through ETVA), whereas it had only a 51 % shareholding in HSY (the remaining 49 % were owned by the employees), promised to pay to the purchaser of HSY (i.e. HDW/Ferrostaal) 100 % of any aid that would be recovered from HSY.
Először, a Bizottság megjegyzi, hogy az ETVA (és rajta keresztül az állam), noha csak 51 % volt a részesedése a HSY-ban (a fennmaradó 49 %-ot a dolgozók birtokolták, a HSY vevőjének (azaz a HDW/Ferrostaalnak) arra tett ígéretet, hogy kifizeti minden olyan támogatás 100 %-át, amelyet behajtanak a HSY-n.
A market economy investor would not have accepted to give an indemnification amounting to 100 % of the damage suffered by the company sold.
Egy magánbefektető nem lett volna hajlandó teljes egészében (100 %-ig) fedezni az értékesítésre kerülő vállalat veszteségeit.
In certain circumstances, a market economy investor may accept to take responsibility for certain future liabilities of the firm sold, but only in a proportion equal to its shareholding, which was 51 % in the present case.
Bizonyos körülmények között egy magánbefektető hajlandó lehet átvállalni az értékesítésre kerülő vállalat jövőbeli kötelezettségének bizonyos részét, de csak a részesedésének megfelelő mértékben, amely a szóban forgó esetben 51 % volt.
A market economy investor would have asked the other shareholders to assume responsibility for the remaining 49 % of the liabilities concerned.
Egy magánbefektető a többi részvényest kérte volna fel arra, hogy vállalják fel a kérdéses kötelezettségek fennmaradó 49 %-a után a felelősséget.
By accepting to support 100 % of potentially huge liabilities (it is recalled that the contract does not define a ceiling for the indemnification payments) of the firm sold, ETVA made a gift to the other shareholders of HSY (i.e. the employees).
Amikor az ETVA vállalta, hogy 100 %-ban teljesíti az értékesítésre kerülő vállalat adott esetben hatalmasra duzzadó kötelezettségeit (emlékeztetünk arra, hogy a szerződés nem szab felső határt a kártalanítás fizetésére), akkor a bank ajándékot adott a HSY többi részvényesének (azaz a dolgozóknak).
A market economy investor would not have accepted to make such a gift by assuming potentially huge liabilities of the sold firm in a proportion exceeding by far its shareholding.
Egy magánbefektető nem lett volna hajlandó ilyen ajándékra, a tulajdonrészét jóval meghaladó mértékben átvállalva az értékesítésre kerülő vállalat adott esetben hatalmasra duzzadó kötelezettségeit.
Therefore, from the mere fact that the indemnification guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal amounts to 100 % (i.e. instead of 51 %) of the aid that could be recovered from HSY, it can be concluded that no market economy investor would have provided such a guarantee.
Ebből következően pusztán abból a tényből, hogy az ETVA által a HDW/Ferrostalnak nyújtott kártalanítási garancia a HSY-n behajtható támogatások 100 %-ára (és nem csupán 51 %-ára) terjed ki, arra lehet következtetni, hogy egyetlen magánbefektető sem biztosította volna a szóban forgó garanciát.
Second, Greece, HSY and TKMS/GNSH claim that the net proceeds (i.e. revenues minus costs) were higher in case of sale of HSY — including the expected payments due under of the guarantee — than if HSY would have been liquidated.
Másodszor, Görögország, a HSY és a TKMS/GNSH azt állítja, hogy a HSY esetében az értékesítéséből befolyt nettó összeg (azaz a bevételek mínusz a költségek) magasabb volt – a garanciavállalás alapján várható kifizetésekkel együtt is –, mintha a vállalatot felszámolták volna.
TKMS/GNSH supports its claim by means of the second Deloitte report.
A TKMS/GNSH a második Deloitte-jelentéssel támasztja alá az állítását.
This report compares the net costs in the two scenarios.
A jelentésben két forgatókönyvben hasonlítják össze a nettó költségeket.
This analysis is done at the level of ETVA and then at the level of the State.
Az elemzésre először az ETVA, majd pedig az állam szemszögéből kerül sor.
The Commission considers that applying the test at the level of ETVA is a misuse of this test.
A Bizottság szerint az elvnek az ETVA-ra történő alkalmazása visszaélésszerű.
Indeed, as discussed in section 3.2 of the present decision, the privatisation was decided and financially supported — see for instance the State aid included in Law 2941/2001 — by the government and ETVA has never been in the position of an independent economic unit free to design the sale of HSY in a way maximising its revenues and minimising its losses.
Mint a 3.2. rész elemezte a privatizációt, a kormány határozta el és támogatta pénzügyileg – lásd például a 2941/2001. sz. törvényben előírt állami támogatásokat –, és az ETVA sohasem játszotta egy független gazdálkodó szervezet szerepét, amely szabadon tervezi meg a HSY értékesítését, oly módon, hogy maximalizálja bevételeit és minimalizálja a veszteségeit.
It is therefore the intervention of the State as a whole that must be scrutinised and not the behaviour of one of its parts.
Ebből következően az állam beavatkozását a maga egészében kell alaposabban vizsgálni, és nem valamely részének viselkedését.
If the test is nevertheless applied at the level of ETVA, one has to compare the net proceeds (i.e. revenues minus costs) for ETVA in case of liquidation of HSY and in case of sale of HSY.
Amennyiben az elv alkalmazására mégis sor kerül az ETVA-val kapcsolatban, az ETVA javára befolyt nettó összeget (azaz a bevételeket a költségek levonása után) össze kell hasonlítani a HSY felszámolása, illetve értékesítése esetében.
In the case of liquidation of HSY, it has to be established what would be the costs incurred by ETVA.
A HSY végelszámolásánál meg kell állapítani, hogy ennek mekkora költségvonzata lett volna az ETVA-ra nézve.
TKMS/GNSH claims that the loss would amount at least to the loans and guarantees granted by ETVA to HSY and which were not counter-guaranteed by the State.
A TKMS/GNSH azt állítja, hogy a veszteség legalább annyi lett volna, mint az ETVA által a HSY-nak nyújtott hitelek és garanciák, amelyekre az állam nem nyújtott viszontgaranciát.
The Commission observes however that none of these loans and guarantees constitutes a normal cost of winding up a firm.
A Bizottság azonban megjegyzi, hogy e hitelek és garanciák közül egyik sem szokványos költség egy vállalat megszűnése és felszámolása esetén.
Indeed, all these loans and guarantees have been granted by ETVA as public authority because either they constituted State aid to the civil activities or they were measures to protect the security of Greece in accordance with Article 296 of the Treaty.
Az ETVA ezeket a hiteleket és garanciákat állami szervként nyújtotta, vagy azért, mert állami támogatások voltak a polgári célú tevékenységhez, vagy azért, mert Görögország nemzetbiztonságának védelmét szolgáló intézkedések voltak a Szerződés 296. cikke értelmében.
These loans and guarantees can therefore not be taken into account when applying the market economy vendor test.
Az említett hiteleket és garanciákat ezért nem lehet figyelembe venni a piacgazdasági befektető elvének alkalmazásánál.
Consequently, it turns out that ETVA as a market economy operator would have had no significant cost to support in case of liquidation of HSY.
Ebből nyilvánvaló, hogy az ETVA-nak mint piacgazdasági szereplőnek nem kellett volna jelentős kiadásokat vállalnia a HSY felszámolása esetén.
Comparing the two scenarios, it turns out that a market economy investor would have preferred to liquidate the yard.
E két forgatókönyv összehasonlításából nyilvánvaló, hogy egy magánbefektető a hajógyár felszámolását választotta volna.
ETVA therefore did not behave as a market economy investor.
Az ETVA tehát nem piacgazdasági befektetőként viselkedett.
If the comparison between the sale of HSY and the liquidation of HSY is performed at the level of the State, it leads exactly to the same conclusions.
Ha a HSY értékesítése és felszámolása közötti összehasonlítást az állam szintjén végezzük el, ugyanilyen következtetésekre jutunk.
There were no large costs for the State in its capacity as entrepreneur/owner in case of liquidation of HSY since all the loans and guarantees granted by the State (directly or via ETVA) to HSY have been granted by the State as public authority, because either they constituted State aid to the civil activities or measures to protect the security of Greece in accordance with Article 296 of the Treaty.
A HSY felszámolása nem járt volna magas költséggel a vállalkozó/tulajdonos szerepében fellépő állam számára, tekintettel arra, hogy a HSY-nak (közvetlenül vagy az ETVA révén) juttatott összes állami hitelt és garanciát az állam állami szervként nyújtotta, függetlenül attól, hogy azok az üzleti célú tevékenységre szánt állami támogatások vagy Görögország nemzetbiztonságának védelmét szolgáló intézkedések a Szerződés 296. cikke értelmében.
In case of sale of HSY, the State would just receive a few million Euro while, because it granted the guarantee, it ran the risk of having to pay tens or hundreds of millions of Euro.
Ha a HSY-t értékesíti, az állam legfeljebb néhány milliót kapna, a garancianyújtás következtében azonban kitenné magát annak a kockázatnak, hogy több tízmillió vagy százmillió EUR fizetésére kényszerül.
In conclusion, the State did not act in a way acceptable to a private firm in similar circumstances.
Összefoglalva megállapítható, hogy az állam nem járt el egy hasonló körülmények között működő magánvállalkozás számára elfogadható módon.
Greece, HSY and TKMS/GNSH claim that the risks of HSY having to reimburse State aid were very limited, since at that time there were no ongoing investigations by the Commission.
Görögország, a HSY és a TKMS/GNSH azt állítja, hogy igen csekély volt annak kockázata, hogy a HSY állami támogatások visszafizetésére kényszerül, mivel abban az időben a Bizottság nem indított vizsgálati eljárásokat.
They therefore claim that the risk for ETVA and the State of having to pay indemnification under the guarantee was small.
Ezért azt állítják, hogy kicsi volt a kockázata annak, hogy az ETVA és az állam a garancia alapján kártalanítás fizetésére kényszerül.
The Commission can not accept this claim.
A Bizottság nem tudja elfogadni ezt az érvelést.
It is akin to claim that, since Greece over the prior years had succeeded to hide the grant of unlawful and incompatible State aids to HSY and the misuses of aid previously approved by the Commission, it was allowed to grant this guarantee.
Olyan, mintha valaki azt állítaná, hogy a garancianyújtás megengedett, hiszen Görögország a megelőző évek során sikerrel titkolta el jogosulatlan és összeegyeztethetetlen állami támogatások nyújtását a HSY-nak, valamint a Bizottság által előzetesen jóváhagyott támogatások visszaélésszerű felhasználását.