natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, mutagenic events may result because of non-repair, misrepair or misreplication of DNA lesions.
Ezenkívül mutagén hatások jöhetnek létre DNS-elváltozások helyre nem állítása, nem megfelelő helyreállítása vagy hibás replikációja miatt.
The extent of the UDS response gives no indication of the fidelity of the repair process.
Az UDS-reakció mértéke nem ad jelzést a reparációs folyamat megbízhatóságáról.
In addition, it is possible that a mutagen reacts with DNA but the DNA damage is not repaired via an excision repair process.
Ezenkívül előfordulhat, hogy valamely mutagén reakcióba lép a DNS-sel, de nem történik meg a DNS-károsodás helyreállítása kivágásos reparáció révén (excision repair).
The lack of specific information on mutagenic activity provided by the UDS test is compensated for by the potential sensitivity of this endpoint because it is measured in the whole genome.
A mutagénaktivitással kapcsolatban az UDS-vizsgálat által biztosított speciális információk hiányát e végpontnak a potenciális érzékenysége kompenzálja, mivel ennek mérése a teljes genomban történik.
Cells in repair: a net nuclear grain (NNG) higher than a preset value, to be justified at the laboratory conducting the test.
Reparálódó sejtek: a vizsgálatot végző laboratórium által előre megadott értéknél magasabb nettó sejtmagi szemcseszám (net nuclear grain, NNG).
Net nuclear grains (NNG): quantitative measure for UDS activity of cells in autoradiographic UDS tests, calculated by subtracting the average number of cytoplasmic grains in nucleus-equivalent cytoplasmic areas (CG) from the number of nuclear grains (NG): NNG = NG - CG.
Nettó sejtmagi szemcseszám (NNG): az autoradiográfiás UDS-vizsgálatokban az UDS-aktivitás kvantitatív mértéke, amit úgy lehet megkapni, hogy a sejtmagi szemcsék számából (NG) le kell vonni a sejtmaggal azonos területű citoplazmára eső szemcsék számát(CG): NNG = NG – CG.
NNG counts are calculated for individual cells and then pooled for cells in a culture, in parallel cultures, etc.
Minden egyes sejthez ki kell számítani az NNG-számokat, majd valamennyi tenyészetre és a párhuzamos tenyészetre is.
Unscheduled DNA Synthesis (UDS): DNA repair synthesis after excision and removal of a stretch of DNA containing a region of damage induced by chemical substances or physical agents.
Nem ütemezett DNS-szintézis (UDS): kémiai anyagok vagy fizikai ágensek által indukált DNS-károsodást tartalmazó szakasz kivágása és eltávolítása után végbemenő reparációs DNS-szintézis.
The UDS test with mammalian liver cells in vivo indicates DNA repair synthesis after excision and removal of a stretch of DNA containing a region of damage induced by chemical substances or physical agents.
Az emlősmáj-sejtekkel végrehajtott in vivo UDS-vizsgálat a kémiai anyagok vagy fizikai ágensek által indukált DNS-károsodást tartalmazó szakasz kivágása és eltávolítása után végbemenő reparációs DNS-szintézis.
The test is usually based on the incorporation of 3H-TdR into the DNA of liver cells which have a low frequency of cells in the S-phase of the cell cycle.
A vizsgálat rendszerint 3H-TdR-nek a májsejtek DNS-ébe való beépítésén alapul, ahol csak kisszámú sejt található az S-fázisban.
The uptake of 3H-TdR is usually determined by autoradiography, since this technique is not as susceptible to interference from S-phrase cells as, for example, liquid scintillation counting.
A 3H-TdR felvételét rendszerint autoradiográfiásan határozzuk meg, mivel e módszer kevésbé érzékeny az S-fázisú sejtek zavaró hatására, mint például a folyadékszcintillációs módszer.
Rats are commonly used, although any appropriate mammalian species may be used.
Rendszerint patkányokat használnak, de bármilyen megfelelő emlős használata szóba jöhet.
At the commencement of the study the weight variation of animals should be minimal and not exceed ± 20 % of the mean weight for each sex.
A vizsgálat kezdetén az állatok súlya lehetőleg csak minimálisan térjen el egymástól, és a nemenkénti átlagos értéktől maximum ± 20 %-kal különbözhet.
Positive controls should be substances known to produce UDS when administered at exposure levels expected to give a detectable increase over background.
A pozitív kontrollanyagoknak olyan anyagoknak kell lenniük, amelyekről ismert, hogy létrehoznak UDS-t olyan expozíciós szinten való beadáskor, amelyről várható, hogy a háttérszintet meghaladó észlelhető növekedést biztosít.
Positive controls needing metabolic activation should be used at doses eliciting a moderate response (4).
Azon pozitív kontrollokat, amelyek metabolikus aktiválást igényelnek, olyan dózisban kell alkalmazni, ami mérsékelt reakciót vált ki (4).
The doses may be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded slides to the reader.
A dózisokat úgy választjuk ki, hogy a hatás egyértelmű legyen, de ne lepleződjön le azonnal a kódolt tárgylemezek identitása a leolvasásnál.
Sampling Times
Mintaveteli idők
Early sampling times (2-4 hours)
Korai mintavételi idők (2–4 óra)
Late sampling times (12-16 hours)
Késői mintavételi idők (12–16 óra)
N-2-Fluorenylacetamide (2-AAF)
2-acetamido-fluorén (2-AAF)
It is acceptable that the positive control should be administered by a route different from the test substance.
Elfogadható a pozitív kontrollanyagok vizsgált anyagtól eltérő módon való adagolása.
An adequate number of animals should be used, to take account of natural biological variation in test response.
Megfelelő számú állatot kell használni, azért hogy a vizsgált anyagra adott reakció során a természetes biológiai eltérést figyelembe lehessen venni.
The number of animals should be at least three analysable animals per group.
Csoportonként legalább három elemezhető állatnak kell lennie.
Where a significant historical database has been accumulated, only one or two animals are required for the concurrent negative and positive control groups.
Ahol az eddigiek során már jelentős adatbázist gyűjtöttünk össze, csak egy vagy két kísérleti állat szükséges az egyidejűleg alkalmazott negatív és pozitív kontrollcsoportokhoz.
If at the time of the study there are data available from studies in the same species and using the same route of exposure that demonstrate that there are no substantial differences in toxicity between sexes, then testing in a single sex, preferably males, will be sufficient.
Ha a tanulmány végrehajtásakor rendelkezésre állnak olyan adatok azonos fajták és azonos expozíciósmód használata mellett, amelyek azt mutatják, hogy nincsenek jelentős különbségek a nemek között a toxicitás tekintetében, elegendő lesz egyetlen nemhez tartozó állatok, lehetőleg a hímek vizsgálata.
Test substances are generally administered as a single treatment.
A vizsgált anyagot rendszerint egyetlen adagban adjuk be.
Normally, at least two dose levels are used.
Rendszerint legalább két dózist használnak.
In general, the lower dose should be 50 % to 25 % of the high dose.
Az alacsonyabb dózis a legmagasabb dózis 25–50 %-a.
If a range finding study is performed because there are no suitable data available, it should be performed in the same laboratory, using the same species, strain, sex, and treatment regimen to be used in the main study.
Ha dózisbehatároló vizsgálatot végeznek, mivel nem állnak rendelkezésre megfelelő adatok, ezt ugyanazon laboratóriumban, ugyanazon fajok, törzs, nem és kezelési rendszer használatával kell elvégezni, mint amelyet a fő vizsgálatban alkalmazunk.
The highest dose may also be defined as a dose that produces some indication of toxicity in the liver (e.g. pyknotic nuclei).
A legnagyobb adag olyan adagként határozható meg, amely a májban a toxicitás valamilyen jelzését (például piknotikus nukleusz) váltja ki.
If a test at one dose level of at least 2000 mg/kg body weight, applied in a single treatment, or in two treatments on the same day, produces no observable toxic effects, and if genotoxicity would not be expected, based upon data from structurally related substances, then a full study may not be necessary.
Ha egyetlen alkalmommal vagy ugyanazon a napon két adagban beadott, legalább 2000 mg/kg testsúlydózis mellett végrehajtott vizsgálat semmilyen megfigyelhető toxikus hatást nem hoz létre, és ha nem várható genotoxicitás szerkezetileg rokon anyagokkal kapcsolatos adatok alapján, akkor nem szükséges a teljes vizsgálatot elvégezni.
The test substance is usually administered by gavage using a stomach tube or a suitable intubation cannula.
A vizsgált anyagot rendszerint gyomorszondán át inkubációs kanül segítségével, vagy hasüregbe adott injekció segítségével adják be.
However, the intraperitoneal route is not recommended as it could expose the liver directly to the test substance rather than via the circulatory system.
Azonban a hasüregbe való beadás nem ajánlott, mivel ez közvetlenül teheti ki a májat a vizsgált anyag hatásának ahelyett, hogy ez a keringési rendszeren keresztül történne.
Preparation of liver cells
Májsejtek preparációja
Liver cell are prepared from treated animals normally 12-16 hours after dosing.
Májsejteket rendszerint 12–16 órával az adagolás után kell venni a kezelt állatokból.
An additional earlier sampling time (normally two to four hours post-treatment) is generally necessary unless there is a clear positive response at 12-16 hours.
Általában szükség van egy további korai mintavételre (rendszerint a kezelés után 2–4 órával), ha nem jön létre egyértelmű, pozitív reagálás a kezelés után 12–16 órával.
However, alternative sampling times may be used when justified on the basis of toxicokinetic data.
Azonban használhatók más mintavételi idők, amikor ez indokolt a toxikokinetikai adatok alapján.
Short-term cultures of mammalian liver cells are usually established by perfusing the liver in situ with collagenase and allowing freshly dissociated liver cells to attach themselves to a suitable surface.
Az emlősmáj-sejtek rövid idejű (short term) tenyészeteit rendszerint úgy hozzák létre, hogy a májon in situ átáramoltatnak kollagenázt, és lehetővé teszik, hogy a frissen disszociált májsejtek hozzátapadjanak valamilyen alkalmas felülethez.
Liver cells from negative control animals should have a viability (5) of at least 50 %.
A negatív kontrollállatokból származó májsejteknek legalább 50 %-os életképességűeknek kell lenniük (5).
Determination of UDS
UDS meghatározása
Freshly isolated mammalian liver cells are incubated usually with medium containing 3H-TdR for an appropriate length of time, e.g. 3-8 hours.
Frissen izolált emlősmáj-sejteket inkubálunk 3H-TdR-t tartalmazó táptalajjal megfelelő időtartamig, például 3–8 órán át.
At the end of the incubation period, medium should be removed from the cells, which may then be incubated with medium containing excess unlabelled thymidine to diminish unincorporated radioactivity (‘cold chase’).
Az inkubációs időszak végén a tápfolyadékot el kell távolítani a sejtekből, amely ekkor többlet, nem megjelölt timidint tartalmazó tápfolyadékkal inkubálható a be nem épült radioaktivitás eltávolítása érdekében („cold chase”).
The cells are then rinsed, fixed and dried.
A sejteket ezután le kell öblíteni, fixálni és szárítani.
For more prolonged incubation times, cold chase may not be necessary.
Hosszabb inkubációs idők esetén a cold chase elmaradhat.
Slides are dipped in autoradiographic emulsion, exposed in the dark (e.g. refrigerated for 7-14 days), developed, stained, and exposed silver grains are counted.
A lemezeket autoradiografiás emulzióba kell meríteni, sötétben tárolni (például 7–14 napig hűtött helyen tartják), előhívni, megfesteni, majd meg kell számolni az exponált ezüstszemcséket.
Two to three slides are prepared from each animal.
2–3 lemezt kell preparálni minden egyes állathoz.
The slide preparations should contain sufficient cells of normal morphology to permit a meaningful assessment of UDS.
A tárgylemez-preparátumoknak elegendő normál morfológiájú sejtet kell tartalmazniuk ahhoz, hogy elvégezhető legyen az UDS (helyzetet hűen kifejező) kiértékelése.
Preparations are examined microscopically for signs of overt cytotoxicity (e.g. pyknosis, reduced levels of radiolabelling).
A készítményeket mikroszkóp segítségével vizsgálják meg a nyilvánvaló citotoxicitás jeleit (például piknózis, radioaktív-jelölés csökkent értékei) keresve.
Slides should be coded before grain counting.
A tárgylemezeket kódolni kell a szemcseszámlálás előtt.
Individual slide and animal data should be provided.
Meg kell adni az egyes tárgylemezekhez és állatokhoz tartozó adatokat.
Net nuclear grain (NNG) counts should be calculated for each cell, for each animal and for each dose and time by subtracting CG counts from NG counts.
Minden egyes sejthez, minden állathoz és minden adaghoz és időhöz ki kell számítani a nettó sejtmagi szemcseszámokat (NNG), amelyet a CG-számoknak az NG-számokból való kivonásával kapunk meg.
If ‘cells in repair’ are counted, the criteria for defining ‘cells in repair’ should be justified and based on historical or concurrent negative control data.
Ha megszámláljuk a „helyreállított sejteket”, indokoltnak és történeti vagy párhuzamos negatív kontrolladatokon alapulónak kell lennie a „helyreállított sejtek” kifejezés meghatározása kritériumának.
Numerical results may be evaluated by statistical methods.
A számszerű eredmények statisztikai módszerekkel kiértékelhetők.
If used, statistical tests should be selected and justified prior to conducting the study.
Ha használunk statisztikai vizsgálatokat, azokat még a kísérlet elvégzése előtt kell kiválasztani, és azt indokolni kell.
Examples of criteria for positive/negative responses include:
Példák a pozitív/negatív reakció meghatározásának kritériumára:
positive
pozitív
NNG values above a pre-set threshold which is justified on the basis of laboratory historical data; or
laboratóriumi történeti adatok alapján indokolt, előre beállított küszöbérték fölötti NNG-értékek vagy
NNG values significantly greater than concurrent control;
az egyidejűleg elvégzett kontrollnál lényegesen nagyobb NNG-értékek;
NNG values within/below historical control threshold; or
a történeti kontroll küszöbérték alatti NNG-értékek; vagy
NNG values not significantly greater than concurrent control.
az egyidejűleg elvégzett kontrollnál nem lényegesen nagyobb NNG-értékek.
The biological relevance of data should be considered: i.e. parameters such as inter-animal variation, dose-response relationship and cytotoxicity should be taken into account.
Meg kell vizsgálni az adatok biológiai jelentőségét, azaz figyelembe kell venni az olyan paramétereket, mint például az állatok közötti eltérés, dózis-reakció viszony és citotoxicitás.
A positive result from the UDS test with mammalian liver cells in vivo indicate that a test substance induces DNA damage in mammalian liver cells in vivo that can be repaired by unscheduled DNA synthesis in vitro.
Az emlősmáj-sejtekkel végrehajtott in vivo UDS-vizsgálatból kapott pozitív eredmény azt jelzi, hogy valamely vizsgált anyag olyan in vivo DNS-károsodást idéz elő emlősmáj-sejtekben, amely in vitro reparálható nem ütemezett DNS-szintézissel.
A negative result indicates that, under the test conditions, the test substance does not induce DNA damage that is detectable by this test.
A negatív eredmény azt jelzi, hogy a vizsgálati körülmények között a vizsgált anyag nem idéz elő e vizsgálattal észlelhető DNS-károsodást.
The likelihood that the test substance reaches the general circulation or specifically the target tissue (e.g. systemic toxicity) should be discussed.
Értékelni kell annak a valószínűségét, hogy a vizsgált anyag vagy annak metabolitjai eljutnak-e az általános keringési rendszerbe, illetve kifejezetten a célszövetbe (például szisztematikus toxicitás).
positive and negative vehicle/solvent controls,
pozitív és negatív (oldószer/vivőanyag) kontrollanyagok,
methods for verifying that test agent reached the general circulation or target tissue, if applicable,
módszerek annak ellenőrzésére, hogy elérte-e a vizsgált anyag az általános keringési rendszert vagy cél szövetet, ha vannak ilyenek,
method of liver cell preparation and culture,
májsejt preparálásának és tenyésztésének módszere,
number of slides prepared and numbers of cells scored,
elkészített tárgylemezek száma és értékelt sejtek száma,
evaluation criteria,
értékelési kritériumok,
criteria for considering studies as positive, negative or equivocal,
az arra vonatkozó kritériumok, hogy mikor kell a vizsgálatokat pozitívnak, negatívnak vagy többféleképpen magyarázhatónak tekinteni.
individual slide, animal and group mean values for nuclear grains, cytoplasmic grains, and net nuclear grains,
lemezenkénti, állatonlénti és csoportonkénti sejtmagi és citoplazmai szemcseszámátlagok, nettó sejtmagi szemcseszámátlagok,
dose-response relationship, if available,
dózis-reakció viszony, ahol lehetséges,
statistical evaluation if any,
statisztikai elemzések, ha vannak,
historical negative (solvent/vehicle) and positive control data with range, means and standard deviations,
történeti negatív (oldószer/vivőanyag) és pozitív kontrolladatok tartományokkal, átlagértékekkel és standard eltérésekkel,
number of ‘cells in repair’ if determined,
a „helyreállított” sejtek száma, ha meghatározásra került,
number of S-phase cells if determined,
az S-fázisú sejtek száma, ha meghatározásra került,
viability of the cells.
a sejtek életképessége.
Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B. and Penman, M.G., (1985) An Assessment of the In Vivo Rat Hepatocyte DNA Repair Assay.
Ashby, J. Lefevre, P. A., Burlinson, B. és Penman, M. G. (1985), An Assessment of the In vivo Rat.
Mutation Res., 156, p. 1-18.
Hepatocyte DNA Repair Assay, Mutation Res., 156., pp. 1–18.
Butterworth, B.E., Ashby, J., Bermudez, E., Casciano, D., Mirsalis, J., Probst, G. and Williams, G., (1987) A Protocol and Guide for the In Vivo Rat Hepatocyte DNA-Repair Assay.
Butterworth, B. E., Ashby, J., Bermudez, E., Casciano, D., Mirsalis, J., Probst, G. and Williams, G. (1987), A Protocol and Guide for the In vivo Rat.
Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, p. 52-77.
Cambridge University Press. Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, pp. 52–77.
Madle, S., Dean, S.W., Andrae, U., Brambilla, G., Burlinson, B., Doolittle, D.J., Furihata, C., Hertner, T., McQueen, C.A. and Mori, H., (1993) Recommendations for the Performance of UDS Tests In Vitro and In Vivo.
Madle, S., Dean, S. W., Andrae, U., Brambilla, G., Burlinson, B., Doolittle, D. J., Furihata, C, Hertner, T., McQueen, C. A. and Mori, H. (1993), Recommendations for the Performance of UDS Tests In vitro and In Vivo, Mutation Res., 312, pp.
Mutation Res., 291, p. 21-27.
(1993), Assessment of the Relation Between the Initial Viability and the Attachment of Freshly Isolated Rat Hepatocytes Used for the In Vivo/In vitro DNA Repair Assay (UDS), Mutation Res., 291, pp. 21–27.
Mutagen, 4, p. 553-562.
Mutagen, 4, pp. 553–562.
This testing method is equivalent to the OECD TG 430 (2004).
Ez a kísérleti módszer egyenértékű az OECD TG 430 (2004) módszerrel.
Skin corrosion refers to the production of irreversible tissue damage in the skin following the application of a test material (as defined by the Globally Harmonised System for the Classification and Labelling of Chemical Substances and Mixtures (GHS)) (1).
A bőrkorrózió egy vizsgált anyag felvitelét követően a bőrben történt irreverzibilis szövetkárosodás (a veszélyes anyagok és keverékek osztályozásának és címkézésének globális harmonizált rendszere [GHS] meghatározása szerint) (1).
This method provides a procedure by which the assessment of corrosivity is not carried out in live animals.
Ez a módszer egy olyan eljárást tesz lehetővé, amely során a vizsgálatot nem élő állatokon végzik.
The assessment of skin corrosivity has typically involved the use of laboratory animals (2).
A bőrkorrózió vizsgálata jellemzően kísérleti állatokon történő vizsgálatot foglal magában (2).
Concern for the pain and suffering of animals involved with this procedure has been addressed in the revision of testing method B.4 that allows for the determination of skin corrosion by using alternative, in vitro, methods, avoiding pain and suffering.
A B.4. vizsgálati módszer felülvizsgálata során figyelembe vették az eljárással az állatoknak okozott fájdalom és szenvedés miatti aggodalmakat, és a felülvizsgált módszer már lehetővé teszi a bőrkorrózió alternatív, in vitro, fájdalom és szenvedés okozása nélküli módszerekkel történő meghatározását.
A first step towards defining alternative tests that could be used for skin corrosivity testing for regulatory purposes was the conduct of prevalidation studies (3).
A szabályozási célokból végzett bőrkorrózió-vizsgálathoz használható alternatív vizsgálatok meghatározása felé az elővalidálási tanulmányok készítése jelentette az első lépést (3).
Following this, a formal validation study of in vitro methods for assessing skin corrosion (4)(5) was conducted (6)(7)(8).
Ezt követően folyt le a bőrkorrózió vizsgálatára szolgáló in vitro módszerek (4) (5) hivatalos hitelesítési vizsgálata (6) (7) (8).
The outcome of these studies and other published literature led to the recommendation that the following tests could be used for the assessment of in vivo skin corrosivity (9)(10)(11): the human skin model test (see tesing method B.40bis) and the transcutaneous electrical resistance test (this method).
E tanulmányok és más publikált szakirodalom következtetései vezettek ahhoz a ajánláshoz, hogy az in vivo bőrkorrózió-vizsgálatokhoz (9) (10) (11) a következő vizsgálatok használhatók: az emberi bőrmodellen alapuló vizsgálat (lásd a B.40a vizsgálati módszert) és a transzkután elektromos rezisztenciavizsgálat (ez a módszer).
A validation study and other published studies have reported that the rat skin transcutaneous electrical resistance (TER) assay (12)(13) is able to reliably discriminate between known skin corrosives and non-corrosives (5)(9).
Egy validálási tanulmány és más publikált tanulmányok arról számoltak be, hogy a patkánybőr esetében a transzkután elektromos rezisztenciára (TER) vonatkozó vizsgálattal (12) (13) megbízhatóan megkülönböztethetők a bőrkorróziót okozó és bőrkorróziót nem okozó ismert anyagok (5) (9).
The test described in this method allows the identification of corrosive chemical substances and mixtures.
Az ebben a módszerben leírt vizsgálat lehetővé teszi a korrozív vegyi anyagok és keverékek meghatározását.
It further enables the identification of non-corrosive substances and mixtures when supported by a weight of evidence determination using other existing information (e.g. pH, structure-activity-relationships, human and/or animal data) (1)(2)(11)(14).
Lehetővé teszi továbbá a nem korrozív anyagok és keverékek meghatározását, ha más létező információkon alapuló meghatározások bizonyítási súlya ezt alátámasztja (pl. pH, szerkezet-hatás kapcsolat, emberekre és/vagy állatokra vonatkozó adatok) (1) (2) (11) (14).
It does not provide information on skin irritation, nor does it allow the sub-categorisation of corrosive substances as permitted in the Globally Harmonised Classification System (GHS) (1).
Ez a módszer nem nyújt információt a bőrirritációra vonatkozóan, és nem teszi lehetővé a korrozív anyagoknak a Globális Harmonizált Osztályozási Rendszer (GHS) alapján megengedett alkategóriákba sorolását (1).
For a full evaluation of local skin effects after a single dermal exposure, it is recommended to follow the sequential testing strategy as appended to testing method B.4 (2) and provided in the Globally Harmonised System (1).
Egyetlen bőrexpozíció után a bőrt ért helyi hatások teljes kiértékelésére ajánlatos a B.4 vizsgálati módszer (2) függeléke szerinti és a Globális Harmonizált Rendszer (GHS) (1) által meghatározott szekvenciális vizsgálati stratégiát folytatni.
This testing strategy includes the conduct of in vitro tests for skin corrosion (as described in this method) and skin irritation before considering testing in live animals.
Ez a vizsgálati stratégia előírja, hogy in vitro bőrkorróziós (az ebben a módszerben leírtak szerint) és bőrirritációs vizsgálatokat kell lefolytatni mielőtt az élő állatokon végzett vizsgálatokat fontolóra lehetne venni.