natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission received comments from interested parties. It forwarded them to Italy, which was given the opportunity to react.
A Bizottság az érdekelt harmadik felektől érkezett észrevételeket továbbította Olaszország számára további észrevételek megtétele céljából.
Italy’s comments were received by letter dated 22 December 2006.
Olaszország észrevételei 2006. december 22-én érkeztek meg.
By letter of 20 February 2007, the Commission requested further information, which was provided by Italy by letters dated 16 April 2007, 10 May 2007 and 14 May 2007.
A Bizottság 2007. február 20-i levelében további információkat kért, amelyeket az olasz hatóságok 2007. április 16-i, május 10-i és május 14-i levelükben küldtek meg.
On 18 September 2007 the file was split into part A, which deals with the three companies resulting from the splitting of Società Terni (the Terni companies) and part B, which concerns Alcoa.
Az ügyet 2007. szeptember 18-án két részre bontották, amelyek közül az A. rész a Terni társaság felosztásával létrejött három társasággal (a Terni-jogutód társaságok), a B. rész pedig az Alcoával volt kapcsolatos.
This decision concerns exclusively the extension of the preferential tariff in favour of the Terni companies.
E határozat kizárólag a kedvezményes díjaknak a Terni jogutód-társaságai javára történő meghosszabbítására vonatkozik.
The exchanges of correspondence which concern Alcoa are not quoted here.
Az ügynek az Alcoával kapcsolatos részét érintő levélváltást e határozatban nem idézzük.
Article 11, paragraph 11 of Law 80/2005 provides for the extension in time of two measures granting reductions of the general electricity tariff.
A 80/2005 törvény 11. cikkének (11) bekezdése az általános villamosenergia-díjak csökkentésére vonatkozó két intézkedés időbeli hatályának meghosszabbításáról rendelkezik.
The beneficiaries of these two measures, which are different in nature and will be dealt with separately, are aluminium-producer Alcoa on the one hand, and three companies resulting from the splitting up of Società Terni, on the other.
A két eltérő jellegű és külön kezelendő intézkedés kedvezményezettje egyrészt az Alcoa alumíniumgyártó társaság, másrészt a Terni társaság három jogutódja.
The original measure and its first extension
Az eredeti intézkedés és annak első meghosszabbítása
Italy nationalised its electricity sector by law No 1643 of 6 December 1962 (hereinafter the nationalisation law).
Olaszország az 1962. december 6-i 1643. számú törvénnyel (a továbbiakban: az államosításról szóló törvény) államosította villamosenergia-ágazatát.
The law provided for the transfer of Italy’s existing power plants to the newly created State-owned company ENEL, which was to hold a monopoly in the production, distribution and supply of electricity.
A törvény értelmében Olaszország meglévő villamoserőműveit az újonnan létrehozott, ENEL nevű állami tulajdonú társaság számára adták át, amely monopóliumot kapott a villamos energia előállítása, elosztása és az áramszolgáltatás terén.
At the time of nationalization, Società Terni was a State-owned company active in the manufacturing of steel, cement, and chemicals.
Az államosítás idején a Terni társaság állami tulajdonban lévő, acél, vegyi anyagok és cement gyártásával foglalkozó társaság volt.
The State exercised effective control over the company via a majority stake in its capital, held by the State holding IRI and the State-owned Finsider group.
Az állam az IRI nevű állami holding és az állami kézben lévő Finsider-csoport révén többségi tulajdonosként ellenőrizte a társaság működését.
Società Terni also owned and operated a hydropower plant.
Emellett a Terni társaság tulajdonában volt egy saját működtetésű vízerőmű is.
Most of the electricity produced was tused to power the company’s manufacturing processes.
Az előállított villamos energia túlnyomó részét a társaság gyártási folyamatai során felmerülő energiaszükséglet fedezésére fordították.
The nationalisation law laid down that, as a general rule, companies which produced electricity primarily for self-consumption (self-producers) were excluded from nationalisation and were permitted to retain their power generating assets [3].
Az államosításról szóló törvény főszabályként megállapította, hogy az elsősorban saját fogyasztás céljából villamos energiát előállító társaságokra (az önellátókra) az államosítás nem vonatkozik, és azok megtarthatják villamos energiát előállító üzemeiket [3].
Società Terni’s electricity assets were nationalized in spite of the company’s status as a self-producer because they were strategically located on the Italian territory.
A Terni társaság vízerőművét annak ellenére államosították, hogy a társaság önellátó volt, mivel az az ország energiaellátásában stratégiai szerepet töltött be.
The transfer to ENEL was laid down in Article 4, paragraph 5, fourth indent of the nationalization law.
Az ENEL részére történő átadásról az államosításról szóló törvény 4. cikke (5) bekezdésének negyedik francia bekezdése rendelkezett.
By Presidential Decree No 1165/63, Italy granted the company compensation for the transfer of its electricity assets.
Olaszország az 1165/63. sz. elnöki rendelettel kompenzációt biztosított a társaság számára a villamosenergia-előállítási létesítményeinek átadásáért.
The compensation took the form of a preferential electricity tariff which was to apply from 1963 to 1992.
A kompenzáció értelmében a társaság esetében 1963 és 1992 között kedvezményes villamosenergia-díjat alkalmaztak.
In 1964, Società Terni was split up into three companies: steel-maker Terni Acciai Speciali, chemical manufacturer Nuova Terni Industrie Chimiche and cement manufacturer Cementir.
A Terni társaságot 1964-ben három társaságra osztották fel: az acélgyártással foglalkozó Terni Acciai Specialira, a vegyi anyagok gyártásával foglalkozó Nuova Terni Industrie Chimichére és a cementgyártással foglalkozó Cementirre.
These undertakings were later privatized and acquired by ThyssenKrupp, Norsk Hydro and Caltagirone, respectively.
Ezeket a vállalatokat ezt követően privatizálták és ezeket a ThyssenKrupp, Norsk Hydro és a Caltagirone vásárolta fel.
As indicated in point (1) of this decision, these successor undertakings will be collectively referred to as ‘the Terni companies’ whereas the original company will be referred to as ‘Società Terni’.
E határozat (1) bekezdésének megfelelően e határozatban a jogutód társaságokat együttesen „Terni-jogutód társaságok”-nak nevezzük. Az eredeti társaságot „Terni társaság”-nak nevezzük.
The tariff applicable to Società Terni first, and to the Terni companies later, will be referred to as ‘the Terni tariff’.
Az előbb a Terni társaságra, majd a Terni-jogutód társaságokra alkalmazandó díjat „Terni-díj”-nak nevezzük.
The preferential tariff continued to apply, under the same conditions, to the three Terni companies.
A kedvezményes tarifát változatlan feltételek mellett a három Terni-jogutód társaságra is alkalmazták.
The main beneficiary (in terms of the quantity of subsidized electricity, both in absolute terms and also as a proportion of the company’s total electricity consumption) is ThyssenKrupp.
A támogatott energia mennyiségét tekintve – mind abszolút értékben, mind a társaság teljes villamosenergia-fogyasztásával összevetve – a ThyssenKrupp volt a fő kedvezményezett.
The duration of the special tariff coincided with the general duration of hydro-electric concessions [4] in Italy, which were to expire in 1992.
A különleges díjszabás alkalmazásának időtartama egybeesett a vízerőművek elvileg 1992-ben lejáró működési engedélyének általános olaszországi időtartamával [4].
Società Terni’s own hydroelectric concession had been granted for an exceptional duration of 60 years (against the normal 30 years) and was to expire at the end of the 1980s.
A Terni társaság saját vízerőművének koncesszióját kivételesen 60 évre ítélték oda (szemben a rendes 30 évvel), és annak az 1980-es évek végén kellett lejárnia.
In 1991 Italy extended existing hydroelectric concessions until 2001 by Law No 9 of 9 January 1991‘Implementing provisions for the new National Energy Plan: institutional aspects, hydro power plants and networks, hydrocarbons and geothermal energy, self-producers and fiscal provisions’ (hereinafter Law 9/1991).
Olaszország 1991-ben „Az új nemzeti energiaterv végrehajtási rendelkezései: intézményi kérdések, vízerőművek és hálózatok, szénhidrogének és geotermikus energia, önellátók és adóügyi rendelkezések” című, 1991. január 9-i 9. számú törvénnyel (a továbbiakban: 9/1991 számú törvény) 2001 végéig meghosszabbította a vízerőművek meglévő koncesszióit.
By virtue of Article 20, paragraph 4 of Law 9/1991, Italy also prolonged until 2001 the preferential tariff for the Terni companies.
Az említett törvény 20. cikkének (4) bekezdése alapján Olaszország emellett 2001 végéig a Terni-jogutód társaságokra alkalmazandó kedvezményes díjakat is meghosszabbította.
Over the subsequent six years (2002-2007) the quantities of subsidized electricity supplied to the Terni companies were to be gradually reduced (phased-out), so that the tariff advantage would disappear by the end of 2007.
A Terni-jogutód társaságoknak szolgáltatott támogatott villamos energia mennyiségét a következő hat évben (2002–2007) fokozatosan csökkenteni kellett, és a kedvezményes díj elvileg 2007 végére megszűnt volna.
Law 9/1991 included a large number of provisions, some of which involved State aid.
A 9/1991 számú törvényben különféle rendelkezések szerepeltek, ezek közül több is állami támogatással volt kapcsolatos.
Law 9/1991 was submitted to the Commission together with Law 10/1991 ‘Implementing provisions for the National Energy Plan as regards energy efficiency, energy savings and the development of renewable energy sources’.
A 9/1991 számú törvényt a Bizottságnak „A nemzeti energiaterv végrehajtási rendelkezései az energiahatékonyság, az energiamegtakarítás és a megújuló energiaforrások fejlesztése” című, 10/1991 törvénnyel együtt jelentették be.
The Commission declared compatible the aid contained in both laws under the State aid rules in 1991 [5].
A Bizottság 1991-ben a két törvényben előírt támogatást az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal összhangban összeegyeztethetőnek nyilvánította [5].
Structure of the Terni tariff
A Terni-díj szerkezete
The conditions of Società Terni’s preferential tariff were established in Articles 6, 7 and 8 of Presidential Decree No 1165/63 Transfer to Ente Nazionale per l’Energia Elettrica of the assets used for the activities mentioned in Article 1(1) of Law No 1643 of 6 December 1962 carried out by ‘Terni-società per l’Industria e l’Elettricità S.p.A.’ (hereinafter DPR 1165/1963).
A Terni társaságra alkalmazandó kedvezményes díj feltételeit „A »Terni – società per l’Industria e l’Elettricità S.p.A.« által folytatott, az 1962. december 6-i 1643. számú törvény 1. cikkének (1) bekezdésében említett tevékenységekhez használt eszközöknek az Ente Nazionale per l'Energia Elettrica részére történő átadása” című, 1165/1963 számú elnöki rendelet (a továbbiakban: DPR 1165/1963) 6., 7. és 8. cikkében állapították meg.
DPR 1165/1963 laid down that ENEL would supply Società Terni with a fixed amount of electricity (1025000 MWh a year) which was the equivalent of the company’s electricity consumption in 1961, plus an extra amount (595000 MWh a year) which corresponded to its additional expected consumption resulting from investments undertaken but not yet completed in 1962.
A rendelet rögzítette, hogy az ENEL a Terni társaságot előre meghatározott mennyiségű (évente 1025000 MWh) villamos energiával látja el, amely megfelelt a Terni társaság 1961. évi villamosenergia-fogyasztásának, kiegészítve azt a megkezdett, de 1962-ben még be nem fejezett beruházások miatt várható további fogyasztásnak megfelelő mennyiséggel (évente 595000 MWh).
The preferential price was calculated by comparing two alternative methods and applying whichever was more favourable to the company:
A kedvezményes díjat két alternatív módszer összevetésével és ezek közül a társaság számára kedvezőbb módszer alkalmazásával számították ki:
Alternative 1 was based on the average electricity price paid by Società Terni’s manufacturing branches to the company’s electricity branch (corresponding to the production cost of Terni’s own hydroelectric plant);
az első módszer alapja a Terni társaság gyártási üzletága által a társaság villamosenergia üzletága részére fizetett átlagos villamosenergia-ár volt (amely megfelelt a Terni saját vízerőművénél jelentkező előállítási költségeknek);
Alternative 2 was linked to ENEL’s reference price for a customer having the same profile (self-producer) as Società Terni.
a második módszer alapja az ENEL azon referenciaára volt, amelyet a Terni társasághoz hasonló profilú (önellátó) ügyfelek esetében alkalmaztak.
In practice, the first method was used until 2000, when changes in the Italian tariff structure due to the liberalization of the electricity market made it necessary to switch to the second method.
A gyakorlatban egészen 2000-ig az első módszert alkalmazták, amikor is az olaszországi díjszerkezetben a villamosenergia-piac liberalizálása miatt bekövetkező változások a második módszerre való áttérést tették szükségessé.
In 1997 began the overhaul of the tariff structure, with the introduction of a structured tariff consisting of two parts: Part A representing fixed and general costs and Part B reflecting variable costs.
A díjszerkezet felülvizsgálata 1997-ben kezdődött meg egy kétrészes tarifarendszer bevezetésével, amely két részből állt: az A. rész a rögzített és az általános költségeket tartalmazta, a B. rész pedig a változó költségeket tükrözte.
As of 1 January 2000, the Terni tariff was awarded in the form of a compensatory component (componente compensativa) calculated as the sum of all components of the tariff which Terni, as a (virtual) self-producer, was not required to pay (the whole of part B and a fraction of part A).
A Terni-díjat 2000. január 1-jétől a Terni mint (virtuális) önellátó által nem megfizetendő díj (a B. rész egésze és az A. rész egy része) valamennyi elemének összegeként kiszámított kompenzációs összetevő formájában állapították meg.
This method corresponds to the second of the alternative methods described in Decree 1165/63.
Ez a módszer az 1165/1963 sz. elnöki rendeletben említett két alternatív módszer közül a másodiknak felel meg.
The gradual reduction of the quantities of electricity and power delivered to the Terni companies at the preferential price during the phasing-out period (2002-2007) is shown in the table below:
A Terni-jogutód társaságoknak kedvezményes áron szolgáltatott villamos energia mennyiségének a megszüntetési időszak (2002–2007) alatt történő fokozatos csökkentését az alábbi táblázat ismerteti:
The second extension of the tariff
A díj időbeli hatályának második meghosszabbítása
By Article 11, paragraph 11 of Law 80/2005, Italy decided to interrupt the phasing-out and extend again the Terni tariff arrangement until 2010.
Olaszország a 80/2005 számú törvény 11. cikkének (11) bekezdésében a villamosenergia-díj fokozatos csökkentésének megszakításáról és a Terni-díjszabás 2010-ig történő újbóli meghosszabbításáról rendelkezett.
Article 11, paragraph 13 of the Law made this measure applicable as of 1 January 2005.
A törvény 11. cikkének (13) bekezdése értelmében 2005. január 1-jéig fenntartották az intézkedés alkalmazását.
Shortly afterwards, ordinary hydroelectric concessions were extended until 2020 [6].
Nem sokkal később a vízerőmű működési engedélyeket 2020-ig meghosszabbították [6].
The second extension of the tariff is the measure on which the Commission has opened the formal investigation procedure pursuant to Article 88(2) of the Treaty and which is the object of this decision.
A díj időbeli hatályának második meghosszabbítása az az intézkedés, amely tekintetében a Bizottság a Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése alapján hivatalos vizsgálati eljárást indított, és amely e határozat tárgyát képezi.
Law 80/2005 laid down that, until 2010, the Terni companies will benefit from the same treatment they enjoyed on 31 December 2004 in terms of quantities supplied (926 GWh for the three Terni companies) and prices (1,32 eurocents/kWh).
A 80/2005 értelmében a Terni-jogutód társaságok 2010 végéig a szállított mennyiség (összesen 926 GWh a három társaság számára) és az árak (1,32 eurocent/kWh) tekintetében ugyanolyan elbánásban részesülnek, mint amelyet 2004. december 31-ig élveztek.
The quantities of supplied electricity are currently broken down as follows: Thyssen-Krupp 86 %, Nuova Terni Industrie Chimiche 10 % and Cementir 4 %.
A szolgáltatott villamos energia mennyiségét jelenleg az alábbiak szerint bontják le: ThyssenKrupp 86 %, Nuova Terni Industrie Chimiche 10 % és Cementir 4 %.
Law 80/2005, as interpreted and implemented by the AEEG, also introduced an indexation mechanism whereby, as of 1 January 2006, the preferential tariff would increase yearly in line with price increases recorded on the European Power Exchanges of Amsterdam and Frankfurt, subject to a 4 % cap.
Az AEEG értelmezése és végrehajtása szerint a 80/2005 törvény emellett bevezetett egy indexálási mechanizmust is, amelynek értelmében a kedvezményes díj 2006. január 1-jétől évente növekszik az amszterdami és frankfurti európai energiatőzsdéken jegyzett árnövekedésnek megfelelően, legfeljebb 4 %-ig.
Financing mechanism
Finanszírozási mechanizmus
The Terni preferential tariff was initially managed and paid for by the State-owned company ENEL, which held a monopoly position in the generation, transmission, import, distribution and supply of electricity in Italy.
A Terni kedvezményes díját eredetileg az ENEL nevű állami tulajdonú társaság kezelte és fizette meg, amely monopóliummal rendelkezett a villamos energia előállítása, szállítása, behozatala, elosztása és a villamos energiával való ellátás terén Olaszországban.
In 2002, as the electricity market was gradually liberalized and ENEL no longer held a monopoly position, the financial burden arising from the preferential tariff systems was transferred from ENEL to all electricity users [7].
2002-ben a villamosenergia-piac fokozatos liberalizálásával és az ENEL monopolhelyzetének megszűnésével a kedvezményes díj pénzügyi terheit az ENEL-ről a villamosenergia-fogyasztók egészére hárították át [7].
The compensatory components due to the Terni companies were advanced by electricity distributors, who were then reimbursed by the State-owned body Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico (Equalisation Fund for the Electric Sector, hereinafter referred to as ‘Cassa Conguaglio’) by means of a parafiscal levy collected via the A4 component of the electricity tariff, which is one of the cost items that appear on the electricity bill.
A Terni-jogutód társaságok számára biztosított kártalanítási összetevőt a villamosenergia-elosztók előlegezték meg, akik számára ezt a Cassa Conguaglio per il settore elettrico (a továbbiakban: „Cassa Conguaglio”) állami vállalat térítette vissza a villamosenergia-díj A4. összetevőjén keresztül kivetett adó jellegű illeték útján, amely a villamosenergia-számlákon megjelenő egyik költségtétel.
In 2004 the AEEG decided to hand over the administrative management of the special tariff schemes entirely to Cassa Conguaglio [8].
Az AEEG 2004-ben a különleges díjszabás kezelésének teljes egészében a Cassa Conguaglio [8] számára történő átadása mellett döntött.
As of September 2004, the Terni companies pay the market price for the electricity they purchase (on the liberalized market) and receive from Cassa Conguaglio reimbursement corresponding to the difference between the price paid and the preferential price to which they are entitled (the compensatory component) minus charges for transport, measurement and sales.
A Terni-jogutód társaságok 2004 szeptemberétől a piaci árat fizetik az általuk (a liberalizált piacon) vásárolt villamos energiáért, és a Cassa Conguagliótól megkapják a fizetett ár és a számukra járó kedvezményes ár (a kártalanítási összetevő) közötti különbségnek megfelelő összeget, levonva abból a szállítás, a mérés és az értékesítés költségét.
The costs are paid for by electricity consumers in Italy by means of the parafiscal levy mentioned in paragraph (31) above.
A költségeket az olaszországi fogyasztók fizetik meg a fenti (31) bekezdésben említett, adó jellegű illeték formájában.
The guarantee imposed by the AEEG
Az AEEG által megállapított garancia
After the Commission initiated the formal investigation procedure, the AEEG, by Delibera 190/06, made payments under Law 80/2005 conditional upon the provision, by the Terni companies, of a guarantee to cover the risk of recovery of the aid.
A hivatalos vizsgálati eljárás Bizottság által történő megindítását követően az AEEG a 190/06 határozat útján a 80/2005 törvény szerinti kifizetéseket a Terni-jogutód társaságok által a támogatás visszatérítése kockázatának fedezésére irányuló garancia biztosításától tette függővé.
In the same Delibera, the AEEG foresaw, as an alternative, the possibility to pay out in 2006 as an advance the amounts of aid which would have become due until the end of the previous arrangement (2007) on the basis of Law 9/1991.
Az AEEG az említett határozatban alternatívaként rendelkezett arról, hogy 2006-ban előlegként megfizeti a támogatás azon összegét, amely a 9/1991 törvény alapján a korábbi rendszer lejártáig (2007) esedékessé válik.
For these amounts, the AEEG did not request a guarantee.
Az AEEG ezen összegek tekintetében nem kért garanciát.
This option was taken up by the Terni companies and implemented by the AEEG.
A Terni-jogutód társaságok éltek ezzel a lehetőséggel, és ezt az AEEG végrehajtotta.
With the exception of the advance payments mentioned in paragraph (34) above, all other payments made to the companies by Cassa Conguaglio under Law 80/2005 are covered by a guarantee.
A (34) bekezdésben említett előzetes kifizetések kivételével a társaságok részére a Cassa Conguaglio által a 80/2005 törvény értelmében teljesített valamennyi kifizetést garancia fedezett.
DECISION TO INITIATE PROCEEDINGS UNDER ARTICLE 88.2 OF THE EC TREATY
AZ ELJÁRÁSNAK AZ EK-SZERZŐDÉS 88. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK ÉRTELMÉBEN TÖRTÉNŐ MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
The Commission Decision to initiate a formal investigation was based on the grounds described in points (37) to (41).
A Bizottságnak a hivatalos vizsgálat megindítására vonatkozó határozata alapjául a (37)–(41) bekezdésben leírt okok szolgáltak.
The Commission expressed doubts as to whether the tariff could be considered a compensatory measure, since Società Terni was a State-owned undertaking at the time of nationalization.
A Bizottság kételyeinek adott hangot a díj kártalanítási jellegével kapcsolatban, mivel a Terni társaság az államosítás idején állami kézben volt.
Given that the State cannot expropriate itself, the Commission had doubts that the transfer of Società Terni’s assets to ENEL could be construed as an expropriation entitling Società Terni to compensation, and formulated the hypothesis that such transfer could in fact be regarded as a mere restructuring of the State’s own assets.
Mivel az állam önmagát nem sajátíthatja ki, a Bizottságnak kételyei voltak afelől, hogy a Terni társaság létesítményeinek az ENEL számára történő átadása olyan kisajátításnak minősül-e, amely a Terni társaságot kártalanításra jogosítaná, és azt a vélelmet állította fel, hogy a villamosenergia-létesítmény átadása egyszerűen az állam saját vagyona átstrukturálásának tekinthető.
The Commission took the view that, even if the compensatory nature of the measure were to be conceded, doubts would still persist as regards the proportionality of this compensation with regard to the financial damage suffered by Società Terni.
A Bizottság nézete szerint még ha el is fogadjuk az intézkedés kártalanítási jellegét, kétséges, hogy a kártalanítás arányos-e a Terni társaság által elszenvedett pénzügyi veszteséggel.
The Commission in particular expressed doubts that compensation could still be justified after 44 years.
A Bizottság különösen azt illetően adott hangot kételyeinek, hogy 44 év elteltével indokolt-e a kártalanítási intézkedés fenntartása.