natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the agreement covering the three years 2006-2008 concluded on 30 March 2006.
a 2006. március 30-án megkötött, a 2006–2008 közötti három évre vonatkozó megállapodás.
Under these agreements the yearly remuneration paid to PI has consisted of three components: i) a commission on the gross amount collected (upfront fee), dependent on the sum collected in savings certificates in the year; ii) a commission for managing the stock of postal savings certificates; iii) other specific components shown in tables 4 and 5.
E megállapodások értelmében a PI-nek fizetett éves díjazás három összetevőből állt: i. a beszedett bruttó összegre kivetett jutalék („magas előzetes díj”), amely az év során takaréklevelek formájában felhalmozott összegtől függ; ii. a postai takaréklevél-állomány kezeléséért járó jutalék; iii. a 4. és az 5. táblázatban bemutatott egyéb egyedi összetevők.
Remuneration for savings certificates under the agreements
A takaréklevelekért a megállapodások értelmében járó díjazás
Annual commission on the stock of certificates outstanding:
A követelésként fennálló takaréklevél-állomány utáni éves jutalék:
Commission on the value of new certificates subscribed in the year:
Az év során megkötött új takaréklevelek értéke utáni jutalék:
Other components:
Egyéb összetevők:
Yearly remuneration paid to PI, 2000-2006, in EUR million
A PI részére a 2000–2006 közötti időszakban fizetett éves díjazás, millió euróban
Remuneration for new subscriptions:
Új takaréklevelekért járó díjazás:
Remuneration for accounting and management activities:
Elszámolási és kezelési tevékenységekért járó díjazás:
Remuneration for paper certificate production
Papíralapú takaréklevél-kibocsátásért járó díjazás
Total fees
Díjak összesen
According to CDP’s annual accounts, the remuneration paid to PI varies greatly with the volume of funds collected, and enables CDP to maintain exceptional operational flexibility and an extremely streamlined cost structure.
A CDP éves beszámolója szerint a PI-nek fizetett díjazás a felhalmozott pénzeszközök mennyiségétől függően jelentősen változik, és lehetővé teszi a CDP számára, hogy kivételes működési rugalmasságot és rendkívüli módon ésszerűsített költségstruktúrát tartson fenn.
In the decision opening these proceedings, on 22 November 2006, the Commission said that the legal framework applicable to CDP for the placement of postal savings (postal savings certificates and savings books) did not confer any exclusive right of placement de jure.
A Bizottság mindenekelőtt emlékeztet rá, hogy az eljárás megindításáról szóló 2006. november 22-i határozatában azt a következtetést vonta el, miszerint a CDP-re a postai megtakarítások (postai takaréklevelek és takarékkönyvek) eladására alkalmazandó jogi keret nem biztosít semmiféle kizárólagos de jure eladási jogot.
But the Commission doubted whether the remuneration paid by CDP to PI for the placement of savings certificates provided an appropriate market reference, and expressed doubts particularly regarding the similar products cited by Italy to show that the remuneration was on market terms.
A Bizottság azonban kétségbe vonta, hogy a CDP által a postai takaréklevelek eladásáért a PI-nek fizetett díjazás megfelelő piaci referenciát biztosít és különösen az Olaszország által – a díjazás piaci feltételeknek való megfelelőségének szemléltetésére – említett hasonló termékekkel kapcsolatos kétségeket fogalmazott meg.
Nor was the Commission aware at that stage of the precise composition and value of the various fees paid to PI in respect of savings certificates since 2000.
Másfelől a Bizottság jelezte, hogy ebben a szakaszban sem a PI részére postai takaréklevelek tekintetében 2000 óta fizetett különböző díjak összetételéről, sem azok pontos értékéről nem volt tudomása.
Consequently, the Commission had serious difficulties in assessing whether all the components of the remuneration for the placement of savings certificates:
Következésképp a Bizottságnak komoly nehézségei voltak annak értékelésekor, hogy a takaréklevelek eladásáért járó díjazás valamennyi összetevője:
had satisfied the third and fourth tests of the Altmarkjudgment [27] since 2004, and
i. 2004 óta eleget tett-e az Altmark-ítélet [27] harmadik és negyedik vizsgálatának, és
had been market-conform in the years 2000-2003.
a 2000–2003 közötti időszakban megfelelt-e a piacnak.
If the remuneration paid by CDP to PI in respect of savings certificates did constitute State aid, the Commission said it would have serious difficulty in assessing its compatibility.
Végül a Bizottságnak komoly nehézségeket okozna a közös piaccal való összeegyeztethetőség értékelése, amennyiben a CDP által a takaréklevelek tekintetében a PI-nek fizetett díjazás valóban állami támogatásnak minősül.
Only ABI submitted comments in the course of the proceedings.
Az eljárás során csak az ABI nyújtott be észrevételeket.
In its complaint of 30 December 2005, ABI indicated that the amounts paid by CDP to PI constituted a remuneration higher than:
2005. december 30-i panaszában az ABI jelezte, hogy a CDP által a PI-nek fizetett összegek a következőknél magasabb díjazást jelentettek:
the commissions set by law for placing government securities (BOTs, BTPs and CTZs) [28], andthe commissions earned by banks for the placement of bonds for third parties.
az állampapírok (Buoni Ordinari del Tesoro – BOT, Buoni del Tesoro Poliennali – BTP és Certificati del tesoro zero coupon – CTZ [28] eladásáért jogszabályban megállapított jutalékok, valaminta bankok által harmadik felek javára történő kötvény-eladásért kapott jutalékok.
ABI stated that commissions for placing corporate bonds ranged from 0,5 % to 6 %, depending on a series of factors such as the issuer’s rating, the structure of the issue, the retail network and the degree of complexity of the financial instrument.
Az ABI azt állította, hogy a vállalati kötvények eladásáért járó jutalékok 0,5 % és 6 % között változtak, egy sor olyan tényezőtől függően, mint például a kibocsátó minősítése, a kibocsátás szerkezete, a lakossági hálózat és a pénzügyi eszköz összetettségének mértéke.
The commissions sought by banks for distributing bank bonds for the account of third parties averaged between 1 % and 1,5 % of the amount placed.
A bankok által banki kötvények harmadik felek javára történő forgalmazásáért kért jutalékok átlagosan az elhelyezett összeg 1 és 1,5 %-a között voltak.
According to ABI, the remuneration paid by the State to PI for placing postal savings products constituted State aid to PI, to the detriment of banks, which would have been able to provide the same service on better terms at a lower cost to the State.
Az ABI szerint az állam által a postai megtakarítási termékek eladásáért a PI-nek fizetett díjazás a PI-nek a bankok kárára juttatott állami támogatásnak minősült, amelyek ugyanazt a szolgáltatást jobb feltételek mellett, az állam számára alacsonyabb költséggel tudták volna nyújtani.
By letters of 13 March 2007 and 18 May 2007, ABI submitted additional comments.
2007. március 13-i és 2007. május 18-i levelében az ABI további észrevételeket nyújtott be.
ABI said that the remuneration for placing postal savings certificates had to be compared to the remuneration payable for placing BOTs or BTPs, depending on the maturity.
Az ABI azt állította, hogy a postai takaréklevelek eladásáért fizetett díjazást – a lejárattól függően – a BOT-k vagy a BTP-k eladásáért fizetendő díjazással kellett összehasonlítani.
On savings certificates PI received a remuneration depending on the value subscribed which was higher than the fee for placing State bonds (about 195-160 basis points), but it also received a remuneration based on the outstanding stock of savings certificates.
Mindazonáltal a takaréklevelek esetében a PI a jegyzett értéktől függően részesült díjazásban, amely (mintegy 195–160 bázisponttal) magasabb volt, mint az államkötvények eladásáért járó díjazás, és emellett a követelésként fennálló takaréklevél-állomány alapján is kapott díjazást.
ABI did not share the conclusions of the benchmark study described in the Commission’s decision of 22 November 2006, for the following reasons:
Az ABI a következő okok miatt nem osztotta a 2006. november 22-i bizottsági határozatban ismertetett referencia-felmérés következtetéseit:
Postal savings certificates were issued by CDP, which was a financial intermediary with a rating equal to that of the Italian State (A+, Aa2, AA–).
a postai takarékleveleket a CDP bocsátotta ki, amely az olasz államéval megegyező minősítéssel (A+, Aa2, AA–) rendelkező pénzügyi közvetítő volt.
Postal savings certificates consequently had a risk profile far lower than that of corporate bonds, i.e. bonds issued by non-financial companies [29].
Ennek következtében a postai takarékkönyvek kockázati profilja jóval alacsonyabb volt, mint a vállalati, azaz a nem pénzügyi társaságok által kibocsátott kötvényeké [29].
At the same rating, any corporate bond bore a risk higher than that of State bonds or bonds issued by financial companies.
Ugyanilyen minősítés mellett bármely vállalati kötvény magasabb kockázatot képviselt, mint az államkötvények vagy a pénzügyi társaságok által kibocsátott kötvények.
Structured inflation-linked bonds offered the subscriber a return linked to the performance of a pre-defined index, whereas ordinary postal savings certificates offered a fixed return depending on the period for which they were held, so that the return on structured inflation-linked bonds was potentially higher, for a higher level of risk,
Ez utóbbiak a jegyző számára egy előre meghatározott index teljesítményéhez kapcsolódó hozamot biztosítottak, míg a hagyományos postai takaréklevelek a birtoklásuk időszakában fix hozamot biztosítottak avégett, hogy az inflációhoz kötött strukturált kötvények hozama – magasabb kockázati szintért – potenciálisan magasabb legyen,
Contrary to what was said in the benchmark study, 18-month and fixed-term postal savings certificates were not negotiable in a secondary market.
a referencia-felmérésben állítottakkal ellentétben a 18 hónapos lejáratú és a fix lejáratú postai takaréklevelek másodlagos piacon nem voltak forgalomképesek.
By letter of 18 May 2007, ABI forwarded to the Commission the conclusions of a study carried out with the help of a consultancy firm which sought to identify products that could be compared to postal savings certificates and to analyse the remuneration for their placement.
2007. május 18-i levelében az ABI továbbította a Bizottságnak egy olyan tanácsadó cég segítségével végzett felmérés következtetéseit, amely a postai takaréklevelekkel összehasonlítható termékek azonosítására, valamint eladásuk díjazásának elemzésére törekedett.
The study confirmed ABI’s positions, and detailed the products comparable to postal savings certificates as follows.
A felmérés megerősítette az ABI álláspontjait, és a következők szerint részletezte a postai takaréklevelekkel összehasonlítható termékeket.
Identification of products comparable to postal savings certificates and remuneration for their placement
A postai takaréklevelekkel összehasonlítható termékek azonosítása, valamint az eladásukért járó díjazás
Ordinary postal savings certificates were comparable to BTPs.
A hagyományos postai takaréklevelek összehasonlíthatóak voltak a BTP-kkel.
Postal savings certificates and BTPs were the same in terms of maturity, risk, yield and tax rates.
A postai takaréklevelek és a BTP-k megegyezőek voltak a lejárat, a kockázat, a hozam és az adókulcsok tekintetében.
The remuneration for placing BTPs was 0,30 %-0,40 % of the amount subscribed.
A BTP-k eladásáért járó díjazás a jegyzett összeg 0,30–0,40 %-a között volt.
Contrary to what was said in the benchmark study cited in the Commission’s decision of 22 November 2006, ordinary postal savings certificates were not comparable to:
A 2006. november 22-i bizottsági határozatban említett referencia-felmérésben állítottakkal ellentétben a hagyományos postai takaréklevelek nem voltak összehasonlíthatók a következőkkel:
corporate bonds with a rating equal to or above BBB: postal savings certificates had a much lower risk profile even when their rating was the same,
a BBB-vel megegyező vagy annál jobb minősítésű vállalati kötvények: a postai takaréklevelek sokkal alacsonyabb kockázati profilúak voltak még akkor is, amikor ugyanolyan minősítésűek voltak,
inflation-linked bonds: postal saving certificates had a fixed yield that depended on their maturity and not on the rate of inflation.
inflációhoz kötött kötvények: a postai takarékleveleknek fix hozama volt, amely a lejáratuktól, nem pedig az inflációs rátától függött.
As regards the complexity of ordinary postal savings certificates, ABI argued that they fell outside the definition of structured products laid down by the Banca d’Italia.
A hagyományos postai takaréklevelek összetettségét illetően az ABI azzal érvelt, hogy azok nem tartoztak a Banca d’Italia által meghatározott strukturált termékek meghatározása alá.
The fact that postal savings certificates were subject to an option equivalent to a put option did not justify a higher remuneration for their placement.
Az a tény, hogy a postai takaréklevelekre az eladási opcióval egyenértékű opció vonatkozott, nem indokolt magasabb díjazást az eladásukért.
This option was rather in the nature of a guarantee to the subscriber, who was entitled to end the investment at any time, and did not affect the structure of the security or the level of risk involved.
Ez az opció inkább garancia jellegű volt a jegyző számára, aki bármikor jogosult volt a befektetés megszüntetésére, és nem befolyásolta az értékpapír felépítését, vagy az azzal járó kockázat szintjét.
18-month postal savings certificates could be compared to short-term State bonds, either BOTs or CTZs.
A 18 hónapos lejáratú postai takarékleveleket nem lehetett a rövid távú államkötvényekkel, illetve a BOT-kkel vagy a CTZ-kkel összehasonlítani.
Contrary to what it was said in the benchmark study, 18-month postal savings certificates were not comparable to corporate bonds with a rating equal to or greater than A+, because they had a far lower risk profile.
A referencia-felmérésben állítottakkal ellentétben a 18 hónapos lejáratú postai takaréklevelek nem voltak összehasonlíthatók a megegyező minősítésű vagy az A + minősítésnél jobb minősítésű vállalati kötvényekkel, mert jóval alacsonyabb volt a kockázati profiljuk.
Commissions for the placement of BOTs varied from 0,05 % to 0,30 % of the amount subscribed, depending on the maturity (this remuneration was paid by the investor to the operator placing the bond).
A BOT-k eladásáért járó jutalékok – a lejárattól függően – a jegyzett összeg 0,05 %-a és 0,30 %-a között változtak (ezt a díjazást a befektető fizette a kötvényt elhelyező szereplőnek).
The remuneration for the placement of CTZs was 0,20 % of the amount subscribed.
A CTZ-k eladásáért járó díjazás a jegyzett összeg 0,20 %-a volt.
Fixed-term postal savings certificates were comparable to State bonds such as BOTs, CTZs or BTPs depending on the residual life of the savings certificate.
A fix lejáratú postai takaréklevelek – a takaréklevél hátralévő futamidejétől függően – hasonlóak voltak az olyan államkötvényekhez, mint a BOT-k, a CTZ-k vagy a BTP-k.
Inflation-linked postal savings certificates were comparable to BTPEUR i bonds (medium- to long-term State bonds indexed to the inflation rate of the euro area).
Az inflációhoz kötött postai takaréklevelek hasonlóak voltak a BTPEURi-kötvényekhez (az euroövezet inflációs rátájához indexált középtől hosszú lejáratú államkötvényekhez).
They could not be compared to corporate equity-linked bonds, because their risk profile was much lower, and their yield was linked not to a basket of financial instruments, as the yield on equity-linked bonds was, but to the inflation rate.
Nem voltak összehasonlíthatóak a tőkéhez kötött vállalati kötvényekkel, mivel kockázati profiljuk jóval alacsonyabb volt, és hozamuk a pénzügyi eszközök kosarához kapcsolódott, ahogyan a tőkéhez kötött kötvények hozama, de az az inflációs rátához kapcsolódott.
Commissions for placing BTPEUR i bonds amounted to 0,40 % of the amount subscribed.
A BTPEURi-kötvények eladásáért járó jutalékok a jegyzett összeg 0,40 %-át tették ki.
Index-linked postal savings certificates were comparable to index-linked bonds issued by financial companies (even though the risk profile was lower in the case of postal savings certificates).
Az indexhez kötődő postai takaréklevelek hasonlóak voltak a pénzügyi társaságok által kibocsátott, indexhez kötődő kötvényekhez (jóllehet a kockázati profil a postai takaréklevelek esetében alacsonyabb volt).
They could not be compared to corporate bonds, since CDP was a financial intermediary.
Azokat nem lehetett összehasonlítani a vállalati kötvényekkel, mivel a CDP pénzügyi közvetítő volt.
Commissions for placing financial index-linked bonds varied from 1 % to 2,5 % of the amount subscribed.
A pénzügyi indexhez kötődő kötvények eladásáért járó jutalékok a jegyzett összeg 1–2,5 %-a között változtak.
ABI had initially argued that postal savings certificates could be compared to mutual funds investing in euro area government bonds; ABI’s letter of 18 May 2007 does not return to this argument, though it offers no explanation.
Az ABI kezdetben azzal érvelt, hogy a postai takarékleveleket össze lehet hasonlítani az euroövezetbeli államkötvényekbe fektető kölcsönös befektetési alapokkal; az ABI 2007. május 18-i levele nem tér vissza ehhez az érvhez, bár ez nem szolgáltat magyarázatot.
Structure of remuneration
A díjazás felépítése
ABI indicated two possible scenarios for placing products comparable to postal savings certificates.
Az ABI két lehetséges forgatókönyvet adott meg a postai takaréklevelekhez hasonló termékek eladására.
Either these products were placed by an operator remunerated solely for placement, and the issuer bore the management costs, or they were placed and managed by an operator remunerated for both activities, in which case it was not easy to distinguish the two components of the remuneration, the placement on the one hand and the accounting and administrative management on the other.
Ezeket a termékeket vagy kizárólag az eladásért díjazott szereplő helyezte el, és a kibocsátó viselte a kezelési költségeket, vagy azokat olyan szereplő helyezte el és kezelte, amely mindkét tevékenységért díjazásban részesült, amely esetben nem volt könnyű megkülönböztetni a díjazás két összetevőjét, egyrészt az eladást, valamint másrészt az elszámolást és az adminisztrációt.
The study had shown that market practice did not allow a distinction to be made between the part of the commission that related to placement only, the part that related to accounting and administrative management, and the part that related to the production of paper bonds.
A felmérés rámutatott, hogy a piaci gyakorlat nem tette lehetővé a különbségtételt a jutalék azon része között, amely csak az eladáshoz kapcsolódott, az elszámoláshoz és az adminisztrációhoz kapcsolódó rész között, és a papíralapú kötvények előállításához kapcsolódó rész között.
The level of remuneration was affected by the bond’s complexity, the issuer’s rating, the placement network, the maturity, the issuer’s reputation, the issue’s structure and the legal constraints (obligations borne by the issuer under legislation or licences).
A díjazás szintjét befolyásolta a kötvény összetettsége, a kibocsátó minősítése, az eladási hálózat, a lejárat, a kibocsátó hírneve, a kibocsátás felépítése és a jogi korlátozások (a jogszabályok vagy engedélyek értelmében a kibocsátót terhelő kötelezettségek).
Postal savings certificates, which carried a State guarantee, had a risk profile much lower than that of corporate bonds, as could be seen from the fact that the internal rate of return on a State bond was always lower than that on a corporate bond with an equivalent rating.
Az állami garanciát tartalmazó postai takaréklevelek kockázati profilja jóval alacsonyabb volt, mint a vállalati kötvényeké, ahogyan ez látható volt abból, hogy egy államkötvény belső megtérülési rátája mindig alacsonyabb, mint az azonos minősítésű vállalati kötvényé.
Over the last 10 years, the default rate of Aa-rated sovereign bonds had been 0, whilst the default rate of Aa-rated corporate bonds had been 0,59.
Az elmúlt 10 évben az Aa minősítésű államkötvények alapértelmezett kamatlába 0 volt, míg az Aa minősítésű vállalati kötvények alapértelmezett kamatlába 0,59 volt.
Finally, it was not possible to identify a market remuneration for the production of paper bonds, because financial markets now dealt almost exclusively with dematerialised products.
Végezetül a papíralapú kötvények előállításáért járó piaci díjazás meghatározása nem volt lehetséges, ugyanis a pénzügyi piacok immár csaknem kizárólag dematerializált termékekkel foglalkoznak.
The benchmark study
A referencia-felmérés
Italy based its comments on the results of the benchmark study conducted in January 2006 in order to prepare the ground for the agreement covering the three years 2006-2008, which sought to identify a market remuneration for CDP and PI for postal savings products (the benchmark study).
Olaszország észrevételeit a 2006–2008 közötti három évre vonatkozó megállapodás alapjainak előkészítése érdekében 2006 januárjában végzett referencia-felmérés eredményeire alapozta, amely felmérés a CDP és a PI számára a postai megtakarítási termékekért járó piaci díjazás azonosítására törekedett („a referencia-felmérés”).
The methodology of the benchmark study worked in six successive steps:
A referencia-felmérés módszertanát hat egymást követő lépésben dolgozták ki:
the identification of the main characteristics of each postal savings product,
i. az egyes postai megtakarítási termékek fő jellemzőinek azonosítása,
the identification of a comparable financial instrument for each postal savings product,
hasonló pénzügyi eszköz azonosítása minden egyes postai termék esetében,
the definition of a reference sample,
referenciaminta meghatározása,
the identification of the economic components to be compared,
az összehasonlítandó gazdasági összetevők meghatározása,
the determination of the rate of remuneration, and
v. a díjazás mértékének meghatározása, és
the comparison of the rate of remuneration with the rate paid by CDP to PI.
a díjazás mértékének összehasonlítása a CDP által a PI-nek fizetett díjazással.
The benchmark study found that the level of placement fees was affected by three factors: the risk/return profile, the contractual complexity (whether the security was a structured or ‘plain vanilla’ instrument) [30], and the maturity.
A referencia-felmérés megállapította, hogy az eladási díjak szintjét három tényező befolyásolta: a kockázati/megtérülési profil, a szerződés összetettsége (az értékpapír összetett vagy egyszerű („plain vanilla”) eszköz volt-e) [30], valamint a lejárat.
Italy argued, in particular, that the remuneration for the placement of postal savings certificates could not be compared to the remuneration for the placement of State bonds, because:
Olaszország különösen azzal érvelt, hogy a postai takaréklevelek eladásáért járó díjazás nem hasonlítható az államkötvények eladásáért járó díjazáshoz, mert:
the two families of products were intrinsically different: postal investment certificates embedded a put option for the investor (see recital 37), which meant that they were a more complex financial product than ‘plain vanilla’ bonds and could be considered full-scale structured bonds,
a két termékcsalád valójában eltérő: a postai befektetési jegyek a befektető számára eladási opciót foglaltak magukban (lásd a (37) preambulumbekezdést), ami azt jelentette, hogy a „plain vanilla” kötvényeknél összetettebb pénzügyi termékek voltak, és azokat teljes mértékben strukturált kötvényeknek lehetett tekinteni,
in addition to placement, PI performed the accounting and administrative management of the savings certificates, a service that was not asked of banks that placed State securities.
az eladáson túlmenően a PI elvégezte a takaréklevelek elszámolását és adminisztrációját, ez a szolgáltatás az állampapírokat kibocsátó bankok számára nem volt követelmény.
The main conclusions of the benchmark study were the following:
A referencia-felmérés főbb következtetései a következők voltak: