natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the article in La Libre Belgique, it emphasises, as in Article 2 of the framework agreement, that the federal authority only had something to say about the Belgian Government’s communication to the Commission, by means of which the framework agreement was notified.
Ami a La libre Belgique cikkét illeti, Belgium arra hivatkozik, a keretszerződés 2. cikkéhez hasonlóan, hogy a szövetségi államnak csak a belga kormány Bizottsághoz benyújtott azon közleménye tekintetében lesz néhány szava, amellyel bejelenti a keretszerződést.
The text of the press article and SNCB’s press release is clear.
Pedig az újságcikk és az SNCB sajtóközleményének szövege világos.
If SNCB’s press department had wanted to say that the Belgian Government only had to approve a text for communication to the Commission, it would have indicated that the problem to be resolved was purely a problem of form, and not one of substance.
Ha az SNCB sajtócsoportja azt kívánta volna mondani, hogy a belga kormánynak csak jóvá kell hagynia egy, a Bizottságnak történő továbbítás szövegét, utalt volna arra, hogy a megoldandó probléma pusztán formális és nem lényegi probléma.
As regards the points made by Karel Vinck, the Belgian authorities consider that these were limited to the management of the public service assignments.
Ami Karel Vinck szavait illeti, a belga hatóságok úgy vélik, hogy ezek csak a közfeladat ellátására korlátozódnak.
This does not appear very credible, as he was interviewed on the subject of the ABX and IFB files, which, as the Belgian Government itself recognised, concern SNCB’s commercial activities, and not the public service assignments.
Ez kevéssé tűnik hihetőnek, mivel Vincket különösen az ABX- és az IFB-ügyekkel kapcsolatban kérdezték meg, amelyek, amint azt a belga kormány maga is elismeri, az SNCB kereskedelmi tevékenységeivel kapcsolatosak, és nem a közfeladatokkal.
Scope, contents, conditions of the framework agreement
A kertszerződés terjedelme, tartalma és feltételei
In a more general manner, the Commission recalls the aforementioned point 56 of the Stardust Marine ruling which states that ‘any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the unlikelihood of their not being involved, having regard also to the compass of the measure, its content or the conditions which it contains’ must be taken into account to establish the imputability of a measure to the Member State, with the result that the scope, the content, and the conditions of the framework agreement constitute additional indications of imputability.
Általánosabban a Bizottság emlékeztet arra, hogy a Stardust Marine-ügyben hozott, fent idézett ítélet 56. pontja, amely szerint „bármely más jelet, amely a konkrét esetben a hatóságoknak egy intézkedés elfogadásában való érintettségére vagy érintettsége hiányának valószínűtlenségére utal, tekintettel az intézkedés terjedelmére, tartalmára, és a benne foglalt feltételekre is” figyelembe kell venni egy intézkedés államnak betudhatósága megállapításakor, azt sugallja, hogy a keretszerződés terjedelme, tartalma és feltételei az államnak betudhatóság további jeleinek minősülnek.
Belgium refutes this third suggestion, repeating that SNCB would be completely autonomous in taking all these decisions, with the exception of the management of the public services.
Belgium cáfolja ezt a harmadik jelet, ismételve, hogy az SNCB teljes mértékben autonóm valamennyi döntésének meghozatala tekintetében, kivéve a közfeladatok ellátását.
The Commission considers that the 1993 Act which regulates SNCB’s status as a joint stock company under public law certainly gives SNCB independence for its commercial activities.
A Bizottság úgy véli, hogy az 1993. évi törvény, amely az SNCB jogállását közjogi részvénytársaságként szabályozza, bizonyos fokú autonómiát biztosít az SNCB számára kereskedelmi tevékenységei tekintetében.
However, the Commission recalls that the Government Commissioner is present at every meeting of the Executive Committee, and can refer a matter to the Belgian authorities in order to revoke a decision made by the Management Board relating to a matter which is not concerned with the fulfilment of public service assignments if that decision is prejudicial to […] the implementation of public service duties.
Mindazonáltal a Bizottság emlékeztet arra, hogy a kormánybiztos jelen van az igazgatótanács valamennyi ülésén, és jogorvoslatként a belga hatóságokhoz fordulhat az igazgatótanács olyan határozatának megsemmisítése céljából, amely a közfeladat ellátásán kívüli tárgyat érint, ha e határozat „[…]veszélyezteti a közfeladatok ellátását.”
As already explained, the Commission considers that the decision to grant a cash advance of EUR 2,5 million could not be subject to appeal by the Government Commissioner as, due to its amount and its nature, it could not be prejudicial to the implementation of public service duties.
Amint már kifejtette, a Bizottság úgy véli, hogy a 2,5 millió EUR-s előleg nyújtásáról szóló határozattal szemben a kormánybiztos nem élhetett jogorvoslattal, mivel az előleg összege és formája okán nem veszélyeztethette a közfeladatok ellátását.
The assessment must be different for the decision to invest nearly EUR 100 million in a company on the verge of bankruptcy.
Ettől eltérően kell értékelni a közel 100 millió EUR-nak egy csőd szélén álló vállalkozásba történő befektetéséről szóló határozatot.
That decision should lead the Government Commissioner to intervene, or at least to inform the Belgian authorities so that they could intervene formally or informally, as he did for example in 2000 for the investments in the Italian branch of ABX.
E határozatnak beavatkozásra kellett indítania a kormánybiztost, vagy legalább arra, hogy a belga hatóságokat tájékoztassa, hogy azok hivatalosan vagy nem hivatalosan avatkozzanak be, amint tette azt például 2000-ben az ABX olasz leányvállalatába történő beruházások tekintetében.
Consequently, the Commission considers that, taken together with the presence and the powers of the Government Commissioner, the scope, the contents and the conditions of the framework agreement also constitute evidence of imputability.
Ebből következően a Bizottság úgy véli, hogy a keretszerződés terjedelme, tartalma és feltételei, a kormánybiztos jelenlétével és jogkörével együttvéve az államnak betudhatóságra utaló jelnek minősülnek.
Consequently, the Commission concludes that the measures in question are imputable to the Belgian State as regards the period subsequent to the decision by SNCB’s Management Board of 20 December 2002.
Ebből következően a Bizottság megállapítja, hogy a szóban forgó intézkedések a belga államnak tudhatók be az SNCB igazgatótanácsának 2002. december 20-i határozatát követő időszakot illetően.
It is therefore necessary to analyse whether the measures taken by SNCB concerning IFB from 20 December onwards conferred an advantage upon the beneficiary, or if, on the contrary, SNCB behaved like an informed investor in a market economy.
Elemezni kell tehát, hogy az SNCB által az IFB-t érintően 2002. december 20-a után hozott intézkedések előnyben részesítették-e a kedvezményezettet vagy, hogy – ezzel ellentétesen –, az SNCB úgy járt-e el, mint tette volna egy körültekintő piacgazdasági befektető.
Advantage to the aid recipient applying the principle of an informed investor in a market economy
A támogatás kedvezményezettjének előnyben részesítése a körültekintő piacgazdasági befektető elvének alkalmazásában
It is necessary to analyse whether the decision by SNCB’s Management Board of 20 December 2002 to increase IFB’s capital by the conversion of credits due, and to award the rescue measures, which led to SNCB’s signature, on 7 April 2003, of the framework agreement with IFB, created an economic advantage for IFB, or if this decision was the result of an assessment by a private investor in a market economy.
Elemezni kell, hogy az SNCB igazgatótanácsának 2002. december 20-i, az IFB-nél a lejárt követelések tőkévé alakítása révén végrehajtandó tőkeemelésről és a megmentési célú intézkedések alkalmazásáról szóló határozata, amely arra indította az SNCB-t, hogy 2003. április 7-én keretszerződést írjon alá az IFB-vel, gazdasági előnyben részesítette-e az IFB-t, vagy hogy e határozat a piacgazdasági magánbefektetőre vonatkozó értékelés körébe tartozik-e.
Since SNCB’s decision not to request any further payment of its invoices to IFB from the end of 2000 until December 2002 and SNCB’s decision to award an advance of EUR 2,5 million are not imputable to Belgium, there is no longer any need to analyse these decisions in detail.
Mivel az SNCB azon határozata, hogy nem kéri az IFB-től a számlák kifizetését 2000 végétől 2002 decemberéig, valamint az SNCB azon határozata, hogy 2,5 millió EUR-s előleget biztosít, nem Belgiumnak tudható be, nem kell e határozatokat részleteiben vizsgálni.
For information, the rescue measures consist of:
Emlékeztetőül, a megmentési célú intézkedések a következőkből álltak:
The granting of a payment extension for debts of EUR 63 million,
fizetési haladék nyújtása a 63 millió EUR-s kötelezettség tekintetében,
The granting of a credit facility of EUR 15 million,
15 millió EUR-s hitelkeret nyújtása,
The granting of a recoverable advance of EUR 5 million.
5 millió EUR-s visszatérítendő előleg nyújtása.
The restructuring measures consisted of the divestiture of the subsidiaries in France and the restructuring and continuation of activities in Belgium.
A szerkezetátalakítási intézkedések a franciaországi leányvállalatokból történő tőkekivonást és a belgiumi tevékenységek szerkezetátalakítását és folytatását foglalták magukban.
The financing of these measures was initially ensured by the rescue measures, the restructuring plan providing that this finance would be secured by the conversion of the subsequent debts into capital stock:
Ezen intézkedések finanszírozását először megmentési célú intézkedések biztosították, mivel a szerkezetátalakítási terv előírta, hogy a finanszírozást a következő követelések saját tőkévé alakítása révén véglegesítik:
The conversion of debts of EUR 63 million for which a payment extension had been granted into capital stock,
a 63 millió EUR-s kötelezettségek saját tőkévé alakítása, amelyek tekintetében fizetési haladékot adtak,
The conversion of the credit facility of EUR 15 million into capital stock,
a 15 millió EUR-s hitelkeret saját tőkévé alakítása,
The conversion of the capitalised interest on the payment extension and on the credit facility into capital stock.
a fizetési haladékot és hitelkeretet terhelő kamatok saját tőkévé alakítása.
In order to establish whether SNCB behaved as a private investor in a market economy would have done, it is necessary to assess whether, in similar circumstances, a private investor of a size comparable to SNCB, finding itself in a situation comparable to that of SNCB, would have acted in the same way [42].
Annak megállapítására, hogy az SNCB úgy járt-e el, mint tette volna egy piacgazdasági magánbefektető, azt kell értékelni, hogy vajon hasonló körülmények között egy, az SNCB méretéhez hasonlítható méretű, és az SNCB helyzetéhez hasonló helyzetben levő magánbefektető ugyanígy járt volna-e el. [42]
The Court of Justice stated that, while the conduct of a private investor is not necessarily that of an ordinary investor placing capital funds with a view to their profitability in the shorter or longer term, it must, at least, be that of a private holding, or a group of private businesses pursuing a structural, global or sector policy, and guided by the prospects of profitability in the longer term [43].
A Bíróság kifejtette, hogy ha egy magánbefektető szükségképpen nem is úgy viselkedik, mint egy olyan hétköznapi befektető, aki tőkét fektet be annak jövedelmezővé tételére hosszabb-rövidebb időre, legalább úgy kell viselkednie, mint egy magánholdingnak vagy vállalkozások magáncsoportjának, akik strukturális, globális vagy szektorális politikát folytatnak, és a jövedelmezőség tekintetében hosszabb távú kilátások vezérlik őket. [43] Az Elsőfokú Bíróság kifejtette, hogy a Bizottság köteles „a vitatott művelet valamennyi vonatkozó tényezője és a művelet háttere teljes körű vizsgálatának lefolytatására”, hogy megtudja, az állam úgy járt-e el, mint tette volna egy körültekintő piacgazdasági befektető.
In its reply to the letter initiating the procedure, Belgium considers that SNCB’s decision to request IFB to divest the group’s French subsidiaries, and also SNCB’s decision to request IFB to restructure and continue with its activities in Belgium correspond to decisions which a private investor in a market economy would have taken.
Belgium az eljárás megindításáról szóló levélre adott válaszában úgy véli, hogy az SNCB azon döntése, hogy felkéri az IFB-t a csoport francia leányvállalataiból történő tőkekivonásra, valamint az SNCB azon döntése, hogy felkéri az IFB-t belgiumi tevékenységei szerkezetátalakítására és folytatására, megfelelnek az olyan döntéseknek, amelyeket egy piacgazdasági magánbefektető hozott volna.
The Commission however considers that the pertinent question is not to know whether IFB, in divesting its subsidiaries in France and restructuring and continuing its activities in Belgium, acted in the same way as an investor in a market economy, but to know whether SNCB’s decision to finance these two measures is a decision that a private investor would have taken.
A Bizottság mindazonáltal úgy véli, hogy a vonatkozó kérdés nem az, hogy az IFB a franciaországi leányvállalataiból történő tőkekivonással és a belgiumi tevékenységeinek szerkezetátalakításával és folytatásával úgy viselkedett-e mint egy piacgazdasági befektető, hanem, hogy az SNCB-nek az e két intézkedés finanszírozására vonatkozó döntése olyan döntés-e, amelyet egy magánbefektető is meghozott volna.
In 2002/2003, SNCB therefore had to decide whether it was cheaper overall to finance the restructuring of IFB (which involved the divestiture of the subsidiaries in France and the continuation of activities in Belgium) or to file for IFB’s bankruptcy.
2002/2003-ban az SNCB-nek tehát el kellett döntenie, hogy összességében kevésbé költséges-e az IFB szerkezetátalakításának (ami magában foglalta a franciaországi leányvállalatokból történő tőkekivonást és a belgiumi tevékenységeik folytatását) finanszírozása, vagy kevésbé költséges-e az IFB csődeljárás alá vonása. A Bizottság állandó gyakorlatként úgy véli, hogy a magánbefektető akkor folytatta volna a leányvállalat tevékenységét, ha a leányvállalat felszámolásának és a leányvállalat szerkezetátalakításának költségei közötti összehasonlítás azt mutatja, hogy a felszámolás költségei meghaladják a szerkezetátalakítás költségeit.
It is appropriate to establish first of all the cost to SNCB of each one of these two scenarios, i.e. the restructuring and the liquidation of IFB.
Helyénvaló tehát megállapítani először az SNCB költségeit mindkét forgatókönyv estében, az IFB szerkezetátalakítása és felszámolása esetén.
Cost of restructuring IFB
Az IFB szerkezetátalakításának költségei
In the first scenario, SNCB commits EUR 95,3 million to the financing of the restructuring of IFB by waiving the recovery of receivables which are converted into capital.
Az első forgatókönyv szerint az SNCB 95,3 millió EUR-t szentel az IFB szerkezetátalakításának, a követelések behajtásáról való lemondással, amelyeket tőkévé alakítanak.
On completion of the restructuring, it owns 100 % of a business the value of which is estimated to be EUR 31 million, but having EUR 34,2 million in provisions, and EUR 15 million of financial debts (excluding debts to SNCB), and therefore having a net enterprise value of EUR – 18 million. The Commission considers these estimates, based on recognised methods, to be realistic.
A szerkezetátalakítás végén 100 %-ban rendelkezik egy olyan vállalkozással, amelynek becsült értéke 31 millió EUR, de 34,2 millió EUR-s céltartaléka és 15 millió EUR-s pénzügyi kötelezettsége van (az SNCB felé fennálló kötelezettségeken kívül), így tehát a nettó vállalati értéke – 18 millió EUR. A Bizottság úgy véli, ezek az elismert módszerekre alapuló becslések reálisak.
The Commission notes therefore that, if IFB had been sold, SNCB would only have been able to obtain a negative sale price.
A Bizottság megállapítja, hogy ebből következően az IFB esetleges eladása esetén az SNCB csak negatív eladási árhoz jutott volna.
Hypothetical cost of the liquidation of IFB
Az IFB felszámolásának feltételezett költsége
The Commission does not agree with this analysis.
A Bizottság nem ért egyet ezzel az elemzéssel.
First of all, it contests that SNCB would have had to meet the total cost of IFB’s liabilities.
Először is, vitatja, hogy az SNCB-nek ki kellene fizetnie az IFB forrásainak összességét.
Furthermore, it contests the amount of the additional cost calculated by Belgium.
Vitatja továbbá a szociális többletköltség Belgium által kiszámított összegét.
SNCB’s responsibility for IFB’s liabilities
Az SNCB felelőssége az IFB forrásaiért
Contrary to what Belgium claims, the fact that IFB has negative net assets (value of the recovery of assets, minus the value of the current liabilities) does not mean that, in the event of bankruptcy, SNCB would have had to bear the corresponding excess liabilities.
Belgium állításával szemben, az a tény, hogy az IFB negatív nettó eszközértékkel (az eszközök behajtásának értékéből levonva a fizetendő források értékét) rendelkezett, nem jelenti, hogy csőd esetén az SNCB-nek kellett volna viselnie a megfelelő forrástöbbletet. A Bizottság emlékeztet arra ugyanis, hogy elvben egy olyan társaság, mint az IFB, kötelezettségeiért saját eszközeivel felel.
The Commission points out that, in principle, a company like IFB responds to its obligations with its own capital assets.
A részvényesek felelőssége a társaság kötelezettségeiért általában nem haladja meg a társaság saját tőkéjét, és így nem érinti a különböző részvényesek saját vagyonát.
The shareholders’ responsibility for the company’s obligations does not normally go beyond the latter’s capital stock and therefore does not affect the individual capital of the various shareholders.
Csak kivételes esetekben és nagyon szigorú feltételek mellett fordulhat elő, hogy egyes nemzeti jogszabályok lehetőséget biztosítanak harmadik személyek számára, hogy a részvényesekhez forduljanak.
In the hypothetical case of IFB’s bankruptcy, SNCB would therefore have lost its capital stock, but it would not have had to repay the other IFB creditors.
Az IFB feltételezett csődje esetén az SNCB elvesztette volna tehát saját tőkéjét, de nem kellett volna kielégítenie az IFB többi hitelezőjét.
A priori, the cost of IFB’s bankruptcy to SNCB, acting as a shareholder, would therefore have been zero, and not the EUR 29,5 to EUR 39,4 million as maintained by the Belgian authorities.
Eleve, az IFB csődjének költsége az SNCB mint részvényes számára a nullával lenne egyenlő, és nem 29,5–39,4 millió EUR lenne, amint azt a belga hatóságok állítják.
In its decision-making process, the Commission recognises, however, that a business placed in SNCB’s situation would have been obliged to support some costs in capacities other than that of shareholder [47].
Döntéshozatali gyakorlatában a Bizottság elismeri mindazonáltal, hogy az SNCB helyzetében levő vállalkozás köteles lehetett arra, hogy ne részvényesként, hanem más jogcímen viselje a költségeket.
In this case, costs are notably as follows:
Jelen esetben e költségek többek között a következők:
As a creditor, SNCB will lose its receivables from IFB, at least in proportion to its share in IFB’s liabilities not covered by the assets; the Commission can accept that, taking SNCB’s role in IFB’s liquidation into account, this risk could be assessed as being up to the total amount of receivables held by SCNB in IFB, i.e. EUR 95 million,
hitelezőként az SNCB elveszti az IFB felé fennálló követeléseit, legalábbis az IFB-nek az eszközök által nem fedezett forrásaiban fennálló részesedése arányában; a Bizottság el tudja fogadni, hogy tekintettel az SNCB-nek az IFB felszámolásában betöltött szerepére, ez a kockázat az SNCB-nek az IFB felé fennálló követeléseinek teljes összegéig, azaz 95 millió EUR-ig növekedhet,
The Commission would be able to accept that, in order to save its reputation, it would have been advisable for SNCB, as the parent company, to take back some of the unpaid debts to IFB’s suppliers who are also suppliers to SNCB.
a Bizottság el tudja fogadni, hogy anyavállalatként hírneve megóvása érdekében tanácsos, hogy az SNCB átvállalja az IFB beszállítóinak – akik az SNCB beszállítói is – ki nem fizetett tartozások egy részét.
It is necessary therefore to estimate the maximum amount which SNCB would have been led to bear in this capacity.
Helyénvaló tehát megbecsülni azt a legmagasabb összeget, amelyet az SNCB-nek e címen viselnie kellett volna.
The Commission considers that in principle a private investor in a market economy, who has to decide between financing of the restructuring of its subsidiary and its bankruptcy, might be minded to take into account the cost of a reduction in its personnel, if that reduction in personnel were a direct and inevitable consequence of the bankruptcy of its subsidiary.
A Bizottság úgy véli, hogy elvben egy piacgazdasági magánbefektető, akinek a leányvállalata szerkezetátalakításának vagy csődeljárás alá vonásának finanszírozásáról kell határoznia, akkor juthat arra, hogy figyelembe veszi a személyzete csökkentése tekintetében felmerülő költségeket, ha ez a személyzetcsökkentés a leányvállalat csődjének közvetlen és elkerülhetetlen következménye.
Belgium concludes that IFB’s bankruptcy would have left SNCB with an overstaffing situation of 530 employees, 50 of whom were seconded to IFB, and 480 of whom were employees within SNCB in areas dependent upon the IFB’s activities.
Belgium arra a következtetésre jut, hogy az IFB csődje létszámfeleslegként 530 alkalmazottat hagyott volna az SNCB-re, amelyből 50 az IFB-hez kiküldött alkalmazott, és 480-at az SNCB foglalkoztatott olyan tevékenységek tekintetében, amelyek folytatása az IFB tevékenységeitől függött.
The reduction of SNCB’s personnel by 530 employees would have led to costs of EUR 122,4 million, which is EUR 230000 per employee.
Az SNCB személyzetének 530 alkalmazottal történő csökkentése 122,4 millió EUR-s költséget generált volna, azaz 230000 EUR-t alkalmazottanként.
The details of this calculation are explained in part 3 of this decision.
E számítások részleteit e határozat 3. része tartalmazza.
The Commission considers that it is not realistic to consider that SNCB would only have been able to recover 21 % of the traffic previously generated by IFB.
A Bizottság úgy véli, hogy nem reális úgy tekinteni, hogy az SNCB a korábban az IFB által generált forgalomnak csak 21 %-át tudta volna visszanyerni.
First of all, as Belgium recognised in its reply to the decision initiating the procedure, the markets in which IFB is active are booming (11 % growth for freight transhipment, 12 % growth for combined transport).
Mindenekelőtt, amint azt Belgium elismeri az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszában, azokon a piacokon, amelyeken az IFB aktív, teljes mértékben fellendülés tapasztalható (11 %-os növekedés az áruátrakodás, 12 %-os növekedés a kombinált szállítás tekintetében).
Consequently, it would appear probable that IFB’s competitors would have purchased IFB’s assets in order to continue its activities.
Ennélfogva valószínűnek tűnik, hogy az IFB versenytársai felvásárolták volna az IFB eszközeit, hogy tevékenységét folytathassák.
Under this assumption, the purchaser of IFB would have needed rail freight transport services.
Ezt feltételezve, az IFB vevőjének szüksége lett volna a vasúti árufuvarozási szolgáltatásokra.