natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It also points out that in this case the shareholder loan was a low-risk, profitable and normal transaction — pending a capital increase — aimed at safeguarding the majority shareholder's financial interests at a time (the month of December) when it was not possible to recapitalise the company for reasons of scheduling.
A HSBC azt is aláhúzta, hogy a részvényesi előleg ebben az esetben – tőkeemelést várva – kevés kockázatot tartalmazott, rentábilis és szokásos volt, és a többségi részvényes tulajdonosi érdekeit hivatott védeni akkor, amikor decemberben, határidőgondok miatt, nem volt lehetőség a feltőkésítésre.
It adds that the loan was to be made on market conditions.
A HSBC azt is kiemeli, hogy az előleget piaci feltételek mellett irányozták elő.
The HSBC report mentions also the trend in the price of France Télécom shares on the stock exchange, pointing out that the shares had risen in July 2002 as a result of rumours of nationalisation, only to fall again in September because, although the market had got wind of a possible EUR 15 billion capital increase, the practical arrangements were not as yet clear.
A HSBC jelentése az FT tőzsdei részvényárfolyamának az alakulását is megemlíti, kiemelve azt a tényt, hogy 2002 júliusában az államosításokkal kapcsolatos híresztelések kapcsán a részvényárfolyam emelkedett, majd szeptemberben visszaesett, mert akkor, amikor a piac tudomására jutott egy esetleges 15 milliárd euró tőkeemelés, ennek a módozatai még nem voltak világosak.
It points out that France Télécom's financial projections presage, for the State, a highly satisfactory return: according to the DCF — discounted cash flow — method, the recapitalisation involves an annual rate of return of 25 %, whereas the average rate on the telecommunications market is 9,9 %.
A jelentés azt is kiemeli, hogy az FT pénzügyi előrejelzései azt vetítették előre az állam számára, hogy az igen rentábilis lesz: a DCF – discounted cash flow – módszer szerint a feltőkésítés szerinti éves rentabilitás 25 %, akkor, amikor a távközlés területén az átlagérték 9,9 %.
In response to the dispatch of the consultant's legal report and economic report, France Télécom submitted three legal memoranda criticising the reports' content and an economic report.
A konzultáns jogi jelentésére és gazdasági jelentésére válaszul az FT három jogi feljegyzést készített, melyekben bírálja e jelentéseket, és egy gazdasági jelentést is előterjesztett.
The first memorandum states that the various legal categories under French civil, commercial or administrative law used by the consultant in its analysis of the State's declarations are not relevant to any finding that the ministerial declarations may be capable of creating rights on the part of third parties.
Az első feljegyzés arra utal, hogy a különböző, a francia polgári jog, kereskedelmi jog vagy közigazgatási jog körébe tartozó jogi kategóriák, amelyeket a konzultáns az állam nyilatkozatainak az elemzése során használt, nem mérvadóak annak eldöntésére, hogy a miniszteri kijelentések alkalmasak-e arra, hogy mások számára jogot teremtsenek.
More particularly, the memorandum claims that the conditions required for the State's responsibility to be incurred for non-compliance with its promise are not met in the present case.
A feljegyzés elsősorban megemlíti, hogy az állam ígéretének be nem tartása esetére felelősségvállalásának kiváltásához szükséges feltételek ebben az esetben nem állnak fenn.
It argues that in no way does the mere act of making a promise, even to pay certain sums of money, suffice in itself to commit public finances, to ‘immobilise state resources’, without a legal instrument.
A feljegyezés kiemeli, hogy külön jogi aktus nélkül egy ígéret semmilyen körülmények között, még akkor sem, ha bizonyos pénzösszeget kifizetésére sor kerül, nem alkalmas önmagában közpénzek elkötelezésére, „állami források lekötésére”.
It concludes on this point that there is nothing in French case law to show that there has been a ‘transfer of state resources’ in the present case due to the conditional promise of a shareholder loan.
A feljegyzés azzal a következtetéssel zárul, hogy a francia joggyakorlat szerint nem mutatható ki, hogy ebben az esetben „állami források átadására” került volna sor amiatt, hogy részvényesi előleg feltételekhez között ígérete hangzott el.
It adds that there must be a link between the state resources and the advantage granted.
A feljegyzés arra is rámutat, hogy kapcsolatnak kell fennállnia az állami források, és a nyújtott előny között.
Litigation over promises made is designed solely to compensate for any loss suffered by the promise's recipient.
Az ígéretek betartásával kapcsolatos viták egyetlen célja, hogy kompenzáljanak egy, az ígéret kedvezményezettjét esetlegesen ért hátrányt.
The compensation due cannot therefore procure for the latter an advantage.
Az adandó kártalanításnak nem lehet tehát a célja, hogy ez utóbbinak előnyt teremtsen.
The memorandum concludes by saying that the Court of Justice has not defined the extent to which an unconditional and legally binding promise to grant aid can be considered as ‘having been implemented’.
A feljegyzés azzal zárul, hogy az Európai Bíróság nem határozta meg, hogy egy támogatás nyújtására szóló feltétel nélküli és jogilag kötelező ígéret milyen mértékben tekinthető „végrehajtottnak”.
The second memorandum states that the Commission should formally extend the procedure to include the measures analysed by the experts appointed by it as they were not covered by the opening decision.
A második feljegyzés azt emeli ki, hogy a Bizottságnak hivatalosan ki kellene terjesztenie az eljárást a Bizottság által kijelölt szakértők által elemzett intézkedésekre, mert azok a nyitóhatározatnak nem képezték tárgyát.
It adds that ‘unilateral declarations made by a state authority, acting in its role of majority shareholder, must, under French law and under Community law, fulfil various criteria in order to be able to be characterised as an irrevocable, clear and unconditional commitment and in order to be able to be characterised as state aid’.
A feljegyzés kijelenti egyébként, hogy „egy állami hatóság részéről, többségi részvényesi minőségében tett egyoldalú kijelentés a francia jog és a közösségi jog szerint különböző kritériumoknak kell, hogy megfeleljen ahhoz, hogy azt visszavonhatatlannak, világosnak és feltétel nélkülinek tekinthessék és ahhoz, hogy azt állami támogatásnak minősíthessék”.
The memorandum concludes on this point that the various declarations on which the experts have focused manifestly do not satisfy these conditions.
A feljegyzés e kérdésben azzal a következtetéssel zárul, hogy azok a különböző nyilatkozatok, amelyeket a szakértők vizsgáltak egyértelműen nem merítik ki ezeket a feltételeket.
According to Mr Ehlermann, the analysis put forward by the experts would have as a corollary ‘a muzzling effect on any state authority which, where it is the majority shareholder in a company, is required to inform the Commission in advance of any public declaration concerning its shares, intentions or opinions as majority shareholder within or in favour of the company it controls’.
Ehlermann úr szerint a szakértők által felvetett elemzésnek az lenne a következménye, hogy „mintegy szájkosarat tenne minden állami hatóságra, amikor annak mint egy vállalat többségi részvényesének, előzetesen tájékoztatnia kellene a Bizottságot minden, a tevékenységeivel, a szándékaival vagy a véleményével kapcsolatos nyilvános nyilatkozatról, amit az általa ellenőrzött vállalat körében vagy annak javára többségi részvényesi szerepében tesz”.
The experts' analysis would also lead to ‘an unfounded enrichment of that same authority which, as a result of non-compliance with an obligation of silence, would benefit from an order to recover funds which it has never mobilised.
A szakértők elemzése azt is eredményezheti, hogy „ugyanez a hatóság indokolatlanul meggazdagodhat, amikor a hallgatási kötelezettség be nem tartása eredményeképpen olyan alapok visszatérüléséből merítene hasznot, amelyeket egyáltalán nem mobilizált.
The State would thus be rewarded — by the company, which is not master of its shareholders' declarations — for having violated this alleged “obligation of silence”.
Az állam így – a vállalat révén, amelynek nincs kontrollja részvényeseinek a nyilatkozatai felett – hasznot szerezne ennek az állítólagos »hallgatási kötelezettségnek« a megszegéséből.
According to the third memorandum submitted by France Télécom, the State has not placed any credit line at France Télécom's disposal through ERAP.
Az az FT által előterjesztett harmadik feljegyzés szerint az állam nem bocsátott hitelkeretet az FT rendelkezésére az ERAP-on keresztül.
The memorandum argues, moreover, that, under domestic law, declarations are not legally binding on the State, either vis-à-vis France Télécom or vis-à-vis third parties.
A feljegyzés kiemeli ezenkívül, hogy a belső jog szerint a nyilatkozatok nem jelentenek jogi értelemben vett kötelezettségvállalást az állam számára, akár az FT felé, akár harmadik felek felé.
Moreover, the State's responsibility is not incurred and in any event the obligation to make amends for wrongdoing does not constitute state aid as ‘in the event of the State's being ordered to pay damages, the transfer of resources stems, not from the legal act itself, but from the incurrence of responsibility as a result of that act.
A feljegyzés azt is állítja, hogy az állam felelőssége nem állapítható meg, és hogy mindenesetre egy jogsértésből eredő jóvátételi kötelezettség nem tekinthető állami támogatásnak, mert „ha az államot kártérítésre kötelezik, a források átadása nem magából a jogi tényből, hanem az e miatt keletkezett felelősségből származik.
And the beneficiary of the transfer of state resources is not the company concerned but the victim who has suffered damage’.
Az állami források átadásának kedvezményezettje pedig nem az érintett vállalat, hanem az áldozat aki a kárt elszenvedte”.
The memorandum's author also states that it is impossible to notify a legal act despite the fact that, under the Treaty, all aid measures must be notified to the Commission.
A feljegyzés szerzője azt is kijelenti, hogy nem lehetséges egy jogi tényről bejelentést tenni akkor, amikor a szerződés szerint a Bizottságnak minden támogatási intézkedést be kell jelenteni.
The annex to the memorandum describes more particularly the context in which the declarations were made, pointing out that this is necessary in order to measure their true scope.
A feljegyzés melléklete kiemeli különösen azt a helyzetet, amelyben a nyilatkozatokat megtették, és kiemeli, hogy ez valóságos jelentőségének a felméréséhez szükséges.
An analysis of the declarations in the light of events between late June and December 2002 thus shows that the declarations could not constitute a promise, and does not show that the appropriate measures planned by the State were financial measures.
Így a nyilatkozatoknak az elemzése a 2002. június vége és decembere közötti időszakban elhangzott nyilatkozatok fényében azt mutatja, hogy a nyilatkozatok nem jelenthettek ígéretet, és nem mutatja ki, hogy az állam által számításba vett megfelelő intézkedések pénzügyi intézkedések lettek volna.
There were differences of opinion within the Government at the time and the Minister for Economic Affairs and Finance did not represent the government standpoint.
Ez időszakban nézeteltérések voltak ugyanis a kormányon belül, és a gazdasági és pénzügyminiszter nem a kormány álláspontját képviselte.
The author states that the expert provides no legal or factual evidence of the State's will to commit itself.
A szerző kiemeli, hogy a szakértő semmilyen jogi vagy tényszerű alapon sem mutatja ki, hogy az állam el kívánta volna kötelezni magát.
A study of the facts reveals that there was no such intention on the part of those responsible, who were at a loss how to solve the problem, and that operators had never said they believed the State had committed itself to one or other solution.
A tények vizsgálata azt mutatja, hogy a felelős vezetők részéről nem volt semmilyen szándék, hogy a probléma megoldását illetően nem tettek lépéseket, és hogy a szolgáltatók sohasem állították, hogy hisznek abban, hogy az állam elkötelezte volna magát egyik vagy másik megoldás mellett.
The economic report submitted by France Télécom, for its part, stresses that the scope of the analysis contained in the consultant's report is highly restrictive ‘as it analyses principally the effects of the declaration of 12 July 2002 and uses a single methodology, that of event studies’.
Ami az FT által benyújtott gazdasági jelentést illeti, ez hangsúlyozza, hogy a konzultáns jelentésének elemzési köre rendkívül beszűkült, „mert elsősorban a 2002. július 12-i nyilatkozat hatásait elemzi és egy egyedülálló módszert használ, amit eseménytanulmánynak (»event studies«) nevez”.
The report also states that the methodology used by NERA is based on ‘a highly theoretical approach which consists in assuming that the markets are efficient and in measuring the impact of an event by quantifying the variations in stock exchange prices at the time of that event.
A jelentés arra is rámutat, hogy a NERA által használt módszer „egy erősen elméleti jellegű eljárás, ami abból áll, hogy feltételezi a piacok hatékonyságát, és egy esemény hatását az esemény során a tőzsdei árfolyamok variációinak kvantifikálásával méri.
This over-theoretical approach does not reflect the reality of the situation of a reference shareholder’.
Ez a túlságosan elméleti jellegű eljárás nem felelne meg egy referencia részvényes valóságos helyzetének.”.
The report stresses, moreover, that the NERA report is ‘confused about the profits, the sources of profits and the costs for France Télécom and its shareholders’.
A gazdasági jelentés azt is aláhúzza, hogy a NERA-jelentés „zavaros az FT valamint részvényesei számára a hasznot, a haszon forrását és a költségtényezőket illetően.”
The report concludes by saying that the consultant's conclusions are wrong because:
A jelentés azzal zárul, hogy a konzultáns következtetései tévesek, mert:
‘Analysis of the France Télécom group's situation at the time of the announcement of the results for the first half of 2002 shows that (i) the group has an unbalanced balance sheet and a short-term liquidity problem, but (ii) the business's operating results are very good.
„Az FT vállalatcsoport helyzetének az elemzése a 2002. első félévi eredmények bejelentésekor azt mutatja, hogy (i) a vállalatcsoport mérlege egyensúlyhiányos, és rövid távú likviditási gondjai vannak, de (ii) az üzleti tevékenységek operatív eredményei igen jók.
Analysis of the range of measures a prudent shareholder must envisage in a situation of heavy indebtedness indicates that it was rational to introduce a recovery plan, including a recapitalisation, for a group with healthy assets whose intrinsic worth is greater than the sum of its market capitalisation and its net debt.
Azon intézkedések körének az elemzése, amelyeket egy körültekintő részvényesnek egy súlyos eladósodás helyzetében számításba kell vennie, azt mutatja, hogy egy jó állapotban lévő eszközökkel rendelkező vállalatcsoportnál, amelynek a belső vállalati értéke meghaladta a tőzsdei feltőkésítés és a nettó adósságállomány összegét, ésszerű volt egy, a feltőkésítést is magába foglaló konszolidációs terv kidolgozása.
Analysis of value creation and profitability prospects suggest that the State is making a very good investment by participating in a capital increase and that it is taking little risk in providing a shareholder loan’.
Az értékteremtés elemzése és a jövedelmezőségi perspektívák azt sugallják, hogy az állam nagyon jó befektetést eszközöl, amikor részt vesz a feltőkésítésben, és ebben az esetben kevés kockázatot vállal a részvényesi előleg biztosításával.”
Comments from ECTA
Az ECTA észrevételei
ECTA is of the opinion that the following measures constitute state aid: (i) the ministerial declarations of July and October 2002 informing the market that the State would not leave France Télécom in financial difficulties; (ii) the acceptance by the State of the payment of dividends for 2001 in shares and not in cash; (iii) the granting of a EUR 9 billion credit line and the advance commitment by the State to take part in the future capital increase; (iv) the provision by the State of a state guarantee for the benefit of ERAP enabling the latter to borrow on the markets at a rate of 3,375 % instead of the 10,4-10,9 % applicable to a company with junk bond status; and (v) the apparent transfer of France Télécom's employees within ERAP despite the fact that they continue to work for France Télécom.
Az ECTA azt a véleményt fejtette ki, hogy az alábbi intézkedések állami támogatást képeznek: (i) a 2002 júliusi és októberi miniszteri nyilatkozatok, amelyek a piacot arról tájékoztatták, hogy az állam nem engedi, hogy az FT pénzügyi nehézségek között maradjon; (ii) az a tény, hogy az állam elfogadta, hogy a 2001-es évre osztalékait részvényekben és nem pedig készpénzben kapja meg; (iii) 9 milliárd euró összegű hitelkeret biztosítása, valamint az állam előzetes kötelezettségvállalása, hogy részt vesz a jövőbeni tőkeemelésben; (iv) állami garancia nyújtása az ERAP javára, mely ez utóbbi számára lehetővé tette, hogy egy „junk bond” kategóriába tartozó vállalat esetében alkalmazott 10,4–10,9 %-os hitelkamat helyett 3,375 %-os hitelkamaton vehessen fel kölcsönt a piacon; és (v) az FT alkalmazottak nyilvánvaló áthelyezése az ERAP-hoz, úgy, hogy azok továbbra is az FT-nek dolgoztak.
The aid granted to France Télécom enabled it to maintain an aggressive marketing and advertising policy and to continue as an integrated operator while increasing its stake in Orange.
Az az FT-nek nyújtott támogatás lehetővé tette annak számára, hogy fenntartsa agresszív kereskedelmi és reklámpolitikáját, és azt is, hogy megőrizze integrált szolgáltatói jellegét és növelje részesedését az Orange-ban.
ECTA is of the opinion that a company in France Télécom's situation ought to have acted altogether differently, as did France Télécom's competitors in the global telecommunications services market, such as British Telecom and KPN, which had to dispose of strategic assets to reduce their debt.
Az ECTA azt a véleményt osztja, hogy egy az FT helyzetében lévő vállalatnak teljesen másképpen kellett volna reagálnia, mint ahogy az FT konkurenseiként a globális távközlési piacon megjelenő szolgáltatók, mint a British Telecom és a KPN esetében történt, akik kénytelenek voltak adósságaik csökkentése érdekében jelentős eszközállományaiktól megválni.
ECTA is of the opinion that the measures mentioned in paragraph 141 constitute unlawful aid and that they cannot be justified under the Guidelines in so far as none of the criteria laid down in those guidelines are fulfilled.
ECTA véleménye szerint a 141-es preambulum bekezdésben említett intézkedések jogtalan támogatást jelentenek, és azok nem igazolhatók például az irányelvek alapján, amennyiben az irányelvekben előírt egyetlen kritérium sem teljesült.
In the alternative, ECTA states that, if the Commission were to adopt any compensatory measures, these should be substantial.
Emellett az ECTA kijelenti, hogy ha a Bizottság esetleges kompenzációs intézkedésekről döntene, ezeknek jelentős mértékűeknek kell lenniük.
ECTA points out under the heading of structural measures that, without the state aid, FT would have had to dispose of Orange and Wanadoo.
A strukturális intézkedések kapcsán az ECTA kijelenti, hogy az állami támogatás nélkül az FT-nek értékesítenie kellett volna az Orange-t és a Wanadoo-t.
As to behavioural measures, ECTA proposes a reduction in the market shares of France Télécom, Equant, Orange and Wanadoo, pointing out, however, that these latter measures are harder to introduce than structural measures.
Ami a piaci magatartásra vonatkozó intézkedéseket illeti ECTA javasolja az FT, az Equant, az Orange és a Wanadoo piaci részesedésének csökkentését, megemlítve, hogy ez utóbbi intézkedések érvényesítése nehezebb, mint a strukturális intézkedéseké.
Summary of the facts
A tények összefoglalása
The French authorities state by way of introduction that they have behaved in accordance with the prudent private investor principle from the outset.
A francia hatóságok előzetesen emlékeztettek arra, hogy kezdettől fogva a körültekintő magánbefektető elvének megfelelő magatartást tanúsítottak.
Since the announcement of France Télécom's results for the first half of 2002, which highlighted an unbalanced financial structure and significant capital needs despite good operating results, the State has drawn the necessary conclusions, placing a new CEO at the head of the Company and gathering together a banking syndicate which undertook from September 2002 to underwrite a capital increase when the time came.
Így amint megtörtént az FT 2002. első félévi eredményeinek a bejelentése, amely egyensúlyhiányos pénzügyi struktúra bekövetkezésére, és a jó operatív eredmények ellenére jelentős sajáttőkeigényre mutatott rá, az állam levonta ebből a következtetéseket, elsősorban új vezetőt állított a vállalat élére, és létrehozott egy bankszindikátust, amely már 2002 szeptemberétől garanciát vállalt egy kellő időben megvalósítandó tőkeemelésre.
At the same time, the State asked the new management to carry out an in-depth audit of the Company.
Ezzel párhuzamosan az állam kérte az új vezetőket, hogy átfogó vizsgálatot végezzenek a vállalatnál.
On the basis of the Ambition 2005 plan, about which the majority shareholder was kept regularly informed, and of the banking syndicate's commitment, the State announced, on 4 December 2002, its decision to participate in the strengthening of the Company's capital base to the tune of EUR 9 billion and the fact that it was prepared to place at France Télécom's disposal, through ERAP, an advance on this subscription remunerated at market rates.
Az Ambition 2005 terv alapján, amelyről a többségi részvényes folyamatosan tájékozódott, valamint a bankszindikátus kötelezettségvállalása alapján az állam 2002. december 4-én bejelentette azt a döntését, hogy 9 milliárd euró összegben részt vesz a vállalat saját tőkéjének a megerősítésében, és azt is bejelentette, hogy hajlandó az ERAP révén az FT rendelkezésére bocsátani egy előleget erre a piaci feltételek mellett biztosított jegyzésre.
However, in view of the financial terms of grant of this advance by the French authorities and of the Commission's misgivings about the presence of aid elements in the measure, France Télécom preferred to resort directly to the bond market.
Ugyanakkor, tekintettel ennek a francia hatóságok által nyújtott előlegnek a pénzügyi feltételeire és a Bizottság azon jelzésére, hogy kétségei vannak afelől, hogy nincsenek-e állami támogatási elemek ebben az intézkedésben, az FT jobbnak látta, hogy közvetlenül a kötvénypiachoz forduljon.
The French authorities then point out that the total amount of the financing resulting from the bond issues came to approximately EUR 9 billion, equivalent to the maximum amount of the advance constituted by the shareholder loan.
Ezt követően a francia hatóságok megállapítják, hogy a kötvénykibocsátások eredményeképpen elért finanszírozás teljes összege mintegy 9 milliárd eurót tett ki, vagyis megegyezett a részvényesi előlegként tervezett maximális összeggel.
They state that the success of the bond issues demonstrated France Télécom's ability to gain access to the financial markets under good conditions as well as the markets' confidence in the operational measures contained in the TOP plan and in the new management's ability to implement it.
A francia hatóságok kijelentették, hogy a kötvénykibocsátás sikere rámutatott arra, hogy az FT képes a pénzpiacokhoz jó feltételek mellett hozzáférni, és kimutatta, hogy a piac bízik a TOP tervbe foglalt operatív intézkedésekkel, és az új vezető képességében, hogy azt végre is hajtja.
They also state that the capital increase was launched as soon as was technically possible, namely on 24 March 2003, and that it was a success.
A francia hatóságok arra is rámutattak, hogy a feltőkésítést azonnal beindították, amikor az technikailag lehetséges volt, vagyis 2003. március 24-én, és az sikeres volt.