natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since none of the exemption clauses contained in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty were applicable to this case, the Commission supposed that, if aid were present, there was reason to doubt that it was compatible with the common market.
Tekintettel arra a tényre, hogy az EK-Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdésének kivételes rendelkezései ebben a helyzetben nem alkalmazhatóak, a Bizottság abból indult ki, hogy amennyiben fennáll a támogatás, az kétségre ad okot a közös piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében.
Since neither Germany nor any other legal or natural person had indicated that LBB provided services of general economic interest within the meaning of Article 86(2) of the EC Treaty, the Commission was unable to conclude that the aid could be approved under that provision.
Mivel sem Németország, sem más jogi vagy természetes személy nem nyilatkozott úgy, hogy az LBB általános gazdasági érdekű szolgáltatásokat nyújt az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése értelmében, a Bizottság nem dönthetett úgy, az EK-Szerződés 86. cikkének (2) bekezdése alapján engedélyezheti a támogatásokat.
In the absence of any change in this situation, it assumed that this point would not be relevant for a final decision on an assessment of the measure at issue.
A Bizottság abból indult ki, hogy ennek a pontnak nincs jelentősége a szóban forgó intézkedés megítélésében egy végső határozatban, amennyiben ez a tényállás nem változik.
The Commission also explained that, in making its preliminary assessment and in accordance with Article 1(b) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, it had assumed that, inasmuch as it constituted state aid, the measure was new and not existing aid.
A Bizottság továbbá kijelentette, hogy előzetes értékelése keretében, és az EK-szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének b) pontjával összhangban abból indul ki, hogy az intézkedés esetében, amennyiben az támogatás, egy új, és nem egy létező támogatásról van szó.
In this connection, it also referred to Article 15(2) of the above Regulation, pointing out that the limitation period had been interrupted by the actions described in the decision initiating the procedure, such as the Commission's letters dated 12 January, 10 November and 13 December 1993 and 1 September 1999, the decision initiating the procedure in this case, as well as the decision initiating the procedure and Decision 2000/392/EC closing the procedure in WestLB.
Ebben az összefüggésben a Bizottság utalt az említett rendelet 15. cikkének (2) bekezdésére, és felhívta a figyelmet arra, hogy a megnyitó határozatban leírt intézkedések, mint a Bizottság 1993. január 12-i, 1993. november 10-i, 1993. december 13-i és 1999 szeptember 1-jei. levelei, az itt szóban forgó megnyitó határozat maga, valamint a WestLB-ügyben a megnyitó határozat és a végső 2000/392/EK határozat megszakították a jogvesztő határidőt.
Since the potential aid had not been notified and had been effective since its implementation, the Commission also found that the decision to initiate the procedure added nothing to the suspensory effect of the third sentence of Article 88(3) of the EC Treaty with regard to Germany's obligation to refrain from putting the measure into effect until such time as the Commission has reached a final decision.
Mivel a potenciális támogatást nem jelentették be, és alkalmazása óta hatályos, a Bizottság azt is megállapította, hogy a megnyitó határozat semmit sem fűz az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének 3. mondatában megfogalmazott halasztó hatályhoz, tekintettel Németország azon kötelezettségére, hogy amíg a Bizottság végső határozata meg nem születik, az intézkedést nem hajtja végre.
COMMENTS FROM GERMANY
NÉMETORSZÁG ÁLLÁSFOGLALÁSA
In its comments, Germany began by outlining the reasons for the transfer of the former WBK (later IBB), stating that the Land’s objectives at the time were geared towards establishing a ‘strong banking group’ in the interests not only of the merged credit institutions but also of the Land as owner and of its banking sector.
Állásfoglalásában Németország először kifejtette a korábbi WBK (később IBB) átruházásának okait, és kijelentette, hogy a tartomány célja egy „ütőképes” bankkonszern létrehozása volt, amely mind az összevont hitelintézetek, mind a tulajdonos Berlin Tartomány számára előnyösnek tűnt.
It again stressed that for LBB, unlike in the WestLB case, satisfying the capital ratios under the new solvency rules played no role in the transfer, as demonstrated by the fact that LBB did not have recourse to IBB's (formerly WBK's) liable equity capital until late 1995.
Németország ismét hangsúlyozta, hogy – a WestLB esetétől eltérően – az LBB-nél az átruházásban nem játszott szerepet az új szolvenciaszabályozás szerinti tőkehányadok biztosítása, ami megmutatkozott abban is, hogy az LBB 1995-ig nem vette igénybe az IBB (korábban WBK) szavatoló sajáttőkéjét.
Germany confirmed that DEM 1,902714 million of LBB's liable equity capital determined by the banking regulator as at 31 December 1992 corresponded to the increase brought about by the transferred funds.
Németország megerősítette, hogy az LBB 1992. december 31-én felügyeleti jogilag meghatározott szavatoló tőkéjéből 1,902714 milliárd DEM az átruházott forrásokkal történt emelésnek felelt meg.
DEM 187,5 million of that amount corresponded to the increase in LBB's nominal capital and some DEM 1,715214 million corresponded to WBK's revenue reserves, without the net profit for the year of DEM 190,586 million.
Ebből 187,5 millió DEM az LBB alaptőkéjének emelésére jutott, és 1,715214 milliárd DEM a WBK nyereségtartalékára, míg a 190,586 millió DEM éves többletet nem vették figyelembe.
As at the close of 31 December 1992, so with effect on 1 January 1993, all WBK's responsibilities were transferred to IBB, which was itself transferred to LBB.
december 31-ét követően, azaz 1993. január 1-jétől a WBK valamennyi hatásköre átszállt az LBB-re.
The transferred capital and special-purpose reserve were available to LBB for use as liable core capital as at the close of 31 December 1992 or on 1 January 1993.
Az átruházott tőke és céltartalék 1992. december 31-ét követően, illetve 1993. január 1-jétől állt rendelkezésre alapvető szavatoló tőkeként.
According to Germany, in the years which followed, IBB's special-purpose reserve continued to grow.
A következő években Németország szerint folyamatosan nőtt az IBB céltartaléka.
However, it was not fully available to LBB since part of it was needed each year to underpin IBB's promotional activities.
Ugyanakkor az IBB-céltartalék nem állt teljes terjedelmében az LBB rendelkezésére, mert egy részére minden évben az IBB támogató üzlete biztosításához volt szükség.
Germany submitted precise data for each year from 1993 to 2003 (which can be found in the table at paragraph 142).
Németország elküldte az 1993 és 2003 közötti egyes évekre vonatkozó pontos adatokat, amelyeket a 149. szélzetszám alatti táblázat tartalmaz.
With IBB's hive-off from LBB on 1 September 2004, the special-purpose reserve was transferred back to the Land of Berlin, and €1,1 billion of it was transferred to two silent partnerships held by the Land in LBB.
Az IBB-nek az LBB-ből való kiválásával a céltartalék 2004. szeptember 1-jén visszaszállt Berlin Tartományra, míg e céltartalékból mintegy 1,1 milliárd EUR-t a tartomány két csendes betétjébe vittek be az LBB-ben.
IBB's nominal capital of DEM 187,5 million incorporated at the time remained in the nominal capital of LBB.
Az IBB által felvett 187,5 millió DEM alaptőke az LBB alaptőkéjében maradt.
LBB was in turn sold to BGB in 1994 (75,01 % of the shares) and 1998 (24,99 % of the shares).
Az LBB-t ezzel szemben eladták 1994-ben (75,01 %-a a részvényeknek) és 1998-ban (24,99 %-a a részvényeknek) a BGB-nek.
Germany also completed the other data.
Németország kiegészítette a többi adatot is.
It again stated that only part of the special-purpose reserve had actually been used to cover liabilities.
Ismét kijelentette, hogy a céltartaléknak mindig egy részét vették ténylegesen igénybe.
The amount taken up in this way, starting in December 1995, had varied between about DEM 212 million in 1995 and over DEM […] billion in recent years.
Eszerint a szavatoló funkció 1995 decemberében megkezdett részleges igénybevételének összege mintegy 212 millió DEM (1995) és bő […] milliárd DEM (az utóbbi években) között váltakozott.
The remuneration paid to IBB for the amounts used as of December 1995 (between a good DEM 1 million for 1995/96 and DEM […] million in 2001) was calculated monthly on the basis of an interest rate which ranged over the period from 0,2 % (1998) to 0,35 % (1996).
Az 1995 decemberétől csak az igénybevételre az IBB-nek fizetett ellentételezéseket (bő 1 millió DEM 1995/1996-ra és […] millió DEM 2001-re) havonta egy olyan kamatláb alapján számították ki, amely a szóban forgó időszakban 0,2 % (1998) és 0,35 % (1996) között váltakozott.
The precise figures provided by Germany can be found in the table at paragraph 149.
A Németország által megadott pontos összegek a 147. szélzetszám alatti táblázatban találhatók.
As the basis for determining the remuneration for any use made of IBB's special-purpose reserve, Germany provided a management board resolution dating from June 1993.
Az IBB-céltartalék igénybevétele ellentételezésének meghatározására vonatkozóan Németország indoklásul egy 1993. júniusi elnökségi határozatot küldött.
This resolution states that ‘… remuneration should be paid to Investitionsbank Berlin for this capital charge (take-up) in an amount equivalent to the cost of raising subordinated liable capital’.
Ebben az áll, hogy „...az Investitionsbank Berlin a saját tőke e megterhelését (igénybevétel) azon ráfordítás mértékében ellentételezi, amely az alacsonyabb rangú szavatoló tőke felvételéhez szükséges lenne”.
This resolution was given practical effect in 1995, when the remuneration was equated to a subordination premium.
1995-ben úgy konkretizálták ezt a határozatot, hogy az ellentételezést az alacsonyabb ranghoz kapcsolódó felárral tették egyenlővé.
The reason given was that LBB could have raised alternative subordinated capital on the market which would have been fully available not only in its guarantee function but also in an earnings function.
Azzal indokolták, hogy az LBB alternatív megoldásként alacsonyabb rangú forrásokat tudott volna felvenni a piacon, amelyek nem csak szavatoló funkciójukban, hanem jövedelemfunkciójukban is teljesen az LBB rendelkezésére álltak volna.
However, since the IBB special-purpose reserve performed only a guarantee function, the difference between the interest rate for ordinary outside capital, which does not perform that function, and capital which also performs a guarantee function was set as the ‘price’ for the utilisation function.
Mivel azonban az IBB-céltartalék csak a szavatoló funkciót töltötte be, a megvásárolt használati funkció „áraként” határozták meg azt a különbséget, amely az ezt a szavatoló funkciót nem ellátó rendes idegen tőke és az ezzel a szavatoló funkcióval együtt járó tőke kamatlába között fennáll.
Germany justifies the decision to require remuneration only for the part of the IBB special-purpose reserve actually taken up inter alia on the grounds that the reserve was available primarily to IBB and that, if it were insufficient, it was first LBB which was obliged to reduce its risk assets or raise subordinated capital on the market.
A csak az IBB-céltartalék igénybe vett része után történő ellentételezésre vonatkozó döntést Németország többek között azzal indokolja, hogy a tartalék elsődlegesen az IBB rendelkezésére áll, és ha ez nem lenne elég, az IBB elsődlegesen lenne köteles kockázati eszközeit leépíteni, illetve kisebb rangú forrásokat a piacon felvenni.
As owner of IBB, the Land of Berlin was entitled to withdraw parts of the special-purpose reserve at any time.
Berlin Tartomány az IBB tulajdonosaként bármikor jogosult a céltartalékból részeket elvenni.
Germany also commented in this connection that the liquidity of the special-purpose reserve was tied up in IBB's existing business and was not available to LBB for financing purposes.
Ebben az összefüggésben Németország a továbbiakban kifejtette, hogy az IBB-céltartalék likviditása az IBB fennálló üzleteiben teljesen le van kötve, és finanszírozási funkcióját tekintve nem áll az LBB rendelkezésére.
IBB had to underpin its lending itself with own funds and, in so doing, to have recourse to the special-purpose reserve.
Az IBB-nek az általa nyújtott hiteleket magának kell saját forrásokkal alátámasztania, és ehhez vissza kell nyúlnia a céltartalékhoz.
Germany stated that, in the light of these specific factors, WBK's assets could not be equated with freely available financial assets and that, therefore, only the guarantee function and thus the business expansion function were at issue.
Németország kijelentette, hogy a WBK-vagyont ezek miatt a sajátosságok miatt nem lehet összehasonlítani egy szabadon rendelkezésre álló pénzbefektetéssel, és hogy így csak a szavatoló és az üzlet kiterjesztésére irányuló funkcióról lehet szó.
Whether the remuneration was paid to the Land or to IBB was immaterial here since the Land as guarantor would, in any event, profit from both IBB and LBB, either through LBB's increase in value and distribution of profits or through inflows into IBB's special-purpose reserve, on which the Land had a claim.
Annak, hogy az ellentételezést a tartománynak vagy az IBB-nek fizetik-e, itt nincs jelentősége, mert a tartomány mint fenntartó mind az IBB-ből, mind az LBB-ből profitálna minden esetben – vagy az LBB értékgyarapodása és nyereségkifizetése vagy az IBB-nek a tartományt megillető céltartalékába történő beáramlás útján.
Besides these comments on the direct remuneration, Germany also argued that it was not a factor, or not the only factor, in an investment decision and that ‘in accordance with the case law, … an investor who does not hold or seek to hold a significant share in the relevant company but who is interested in a rapid return on his investment must be distinguished from investors geared to the long term, such as holding companies’.
Eltekintve ezektől a közvetlen ellentételezésre vonatkozó fejtegetésektől, Németország alapvetően úgy vélte, hogy egy befektetési döntés nem ettől, vagy nem csak ettől függ, és hogy „az ítélkezési gyakorlattal összhangban azt a befektetőt, akinek az adott vállalkozásban nincs említésre méltó részesedése, és arra nem is törekszik, hanem befektetésének gyorsan elérhető kamatozásában érdekelt, meg kell különböztetni a hosszú távra gondolkodó befektetőktől, például holdingoktól”.
The latter were interested in long-term return expectations and would also take account of strategic considerations.
Utóbbiakat hosszú távú jövedelmezőségi elvárások irányítják, és stratégiai megfontolásokat is figyelembe vennének.
As sole owner of LBB, the Land assumed at the time of the investment that it would benefit fully and directly from the increase in LBB's value brought about by WBK's transfer.
A tartomány az LBB kizárólagos tulajdonosaként abból indult ki a befektetés időpontjában, hogy a WBK bevitelével az LBB-nél megvalósuló értékgyarapodásból teljes mértékben és közvetlenül profitáljon.
Germany initially indicated that LBB's return-on-equity ratio was 13,5 % in 1992 and 30,83 % in 1993.
Az LBB, amint azt Németország kifejtette, 1992-ben 13,5 %, 1993-ban 30,83 % sajáttőkehozamot gazdálkodott ki.
These figures, submitted back in 1999, related to the ratio ‘earnings before (income) tax/equity capital shown in the balance sheet at the start of the same year’.
Ezek a már 1999-ben közölt adatok a „(Hozadéki) adózás előtti eredmény/mérleg szerinti saját tőke ugyanazon év kezdetén” viszonyra vonatkoznak.
However, in supplying these figures, Germany had not included IBB's special-purpose reserve in LBB's equity capital from 1993 onwards.
Ugyanakkor Németország e számok közlésekor az IBB-céltartalékot 1993-tól nem vonta be az LBB saját tőkéjébe.
At the Commission's request, this was corrected with the sending of data series covering a longer period.
A Bizottság kérésére ezt egy nagyobb időszakot lefedő számsorozatok közlésekor korrigálták.
For the period 1985-1992 these figures gave an average return on equity of about 13 %.
Az 1985-1992 közötti időszakban ezen adatok szerint egy mintegy 13 %-os átlagos sajáttőkehozam volt megállapítható.
Germany stated that these figures would fall within the range of values obtained by private German banks in the same period, but it did not initially provide data produced by a similar method for other banks.
Németország kijelentette, hogy ezek a számok azon értékek sávjában mozognak, amelyeket német kereskedelmi bankok gazdálkodtak ki az adott időszakban. A módszertani szempontból összehasonlítható adatok azonban hiányoztak.
It subsequently submitted its own calculations based on the published profit and loss statements of 35 German banks.
Később Németország saját számításokat nyújtott be 35 német bank nyilvánosan hozzáférhető nyereség- és veszteségszámításai alapján.
Taking ‘earnings before tax as a percentage of equity capital shown in the balance sheet at the start of the same year’, this gave an average return-on-equity ratio for these banks of around 11 % in 1992 and just under 13 % for the period from 1988 to 1992.
Eszerint az „Adózás előtti eredmény/ mérleg szerinti saját tőke ugyanazon év kezdetén” alapján e bankok esetében 1992-re mintegy 11 %-os átlagos sajáttőkehozam volt megállapítható, az 1988-1992 közötti időszakra pedig szűk 13 %.
Germany also stated that, from a business point of view, earning capacity was a decisive factor in an investment decision and that, in the case of banks, it could best be derived from profit from ordinary business or from operating result as a percentage of equity capital shown in the balance sheet since extraordinary earnings and expenditure would then be excluded.
Németország kijelentette továbbá, hogy egy befektetési döntés esetében üzemgazdasági szempontból a jövedelmezőképesség mérvadó, és ez egy banknál legkézenfekvőbben a mérleg szerinti saját tőkéhez viszonyítva a szokásos üzleti tevékenység eredménye, illetve az üzemi eredmény alapján vezethető le, mert ebben az esetben a rendkívüli hozamok és ráfordítások figyelmen kívül maradnak.
In the years 1990-92 LBB faced extraordinary circumstances, in particular the integration of the East Berlin Savings Bank and the related setting up of its own pension scheme, at the same time as it had to pay a compensation fee for withdrawing from the Federal and Länder Pension Institution and to make provision for the general banking risks of the former East Berlin Savings Bank.
Így az LBB esetében 1990-1992 között rendkívüli befolyás állt fenn, elsősorban a Sparkasse Ost, a keleti takarékpénztár integrációja, és az azzal többek között kapcsolatos saját idősellátás felépítése folytán, amely a szövetségi és a tartományi ellátó intézetből történő kilépésért egyidejűleg megváltási összeget kínál, továbbá az egykori Sparkasse Ost általános banki kockázatai számára kockázati gondoskodás révén.
As regards obtaining methodologically comparable return-on-equity ratios for other banks in the same period, Germany stated that banks were required only as of 1993 to enter extraordinary result and profit from ordinary business separately in the profit and loss account, and that this cannot be compared with the pre-1993 method, when extraordinary income and expenditure were included, together with other items, under ‘other income and expenditure’ and therefore could not be identified precisely.
Ami ugyanazon időszakra vonatkozóan más bankok a módszerben összehasonlítható sajáttőkehozamának jellemzőit illeti, Németország elmondta, hogy csak 1993 óta követelik meg, hogy a nyerség- és veszteségszámításban elkülönítve mutassák ki a rendkívüli eredményt és a rendes üzleti tevékenység eredményét, ami az 1993 előtti módszerrel nem hasonlítható össze, mert addig a rendkívüli bevételek és ráfordítások – más tételek mellett – összefolytak az „egyéb bevételek/ráfordítások” rovatban, és így nem voltak pontosan azonosíthatóak.
For the period pre-1993, Germany submitted its own calculations.
Ami az azt megelőző időszakot illeti, Németország saját számításokat nyújtott be.
In the course of the proceedings Germany also made corrections and additions to the method for calculating LBB's return on equity, in order to render the figures for LBB comparable with the Bundesbank's official survey of German banks.
Németország az eljárás későbbi szakaszaiban is korrigálta, illetve kiegészítette az LBB-sajáttőkehozamra vonatkozó számítási módszert, hogy összességében összehasonlíthatóvá tegye az LBB-adatokat a BdB hivatalos adataival.
According to Germany, this did not change the basic assessment that LBB's return on equity was in line with the average for the sector.
Németország szerint ez nem változtatott semmit sem azon az alapvető megítélésen, hogy az LBB-sajáthozamok az ágazati sávban mozogtak.
In Germany's view, all the data showed that, at the time of the capital injection, LBB had a high earning capacity.
Németország véleménye szerint valamennyi szám azt igazolja, hogy az LBB a forrásjuttatás időpontjában egy jövedelmezőképes vállalkozás volt.
The Land of Berlin was the sole owner and would alone benefit from the bank's commercial success, whether in the form of dividends or an increase in value.
Berlin Tartomány a kizárólagos tőketulajdonos, amelyet kizárólagosan megillet a bank üzleti hozama, legyen az nyereségkifizetés vagy értéknövekedés.
In this respect, the Land would not have to share the expected increase in return with other shareholders and the almost ‘intra-group’ investment was sound conduct from the point of view of an investor operating in a market economy.
Ennyiben a tartománynak nem kellett más részvényesekkel osztoznia a várható nyereségnövekedésen, és egy piacgazdasági szabályoknak megfelelően cselekvő hitelező szempontjából ésszerű magatartás a konszernen belüli áthelyezés.
The question of whether and how large a remuneration was paid by LBB for the capital injection was therefore irrelevant to an assessment of the transfer's market-economy status.
Ezzel a forrásjuttatásnak az LBB általi ellentételezésére, illetve annak mértékére vonatkozó kérdés az átruházás piacgazdasági természetére vonatkozó kérdés esetében lényegtelen.
According to Germany, the Commission expressly laid down this assessment criterion in Decision 2000/392/EC: ‘Therefore, one way of ensuring an adequate return on the capital provided would have been to increase the Land’s participation in WestLB accordingly, provided that the bank's overall profitability corresponds to the normal rate of return that a market-economy investor would expect from his investment.
A Bizottság ezt az értékelési mércét 2000/392/EK határozatában vette kifejezetten alapul: „A rendelkezésre bocsátott tőkéből való méltányos hozam biztosításának egy eszköze tehát az lehetett volna, ha a tartománynak a WestLB-ben való részesedését megfelelően emelik, amíg a bank teljes jövedelmezősége megfelel annak a rendes hozamnak, amelyet egy piacgazdasági szabályok szerint cselekvő finanszírozó a saját betétje vonatkozásában elvár.
This would have avoided the discussion of whether the 0,6 % rate of remuneration is appropriate. However, this course was not adopted by the Land.’
Ezzel feleslegessé vált volna annak a kérdésnek a megvitatása, hogy a 0,6 %-os díjazás méltányos-e, de a tartomány nem emellett az eljárás mellett döntött.”.
In this connection, Germany also stated that LBB's increase in value as a result of WBK's assets benefited the Land after LBB's incorporation into BGB.
Németország ebben az összefüggésben kijelentette továbbá, hogy az LBB-nek a BGB-be való bevitelét követően az LBB értékének a WBK-vagyonnal történő növekedése a tartományhoz áramlott.