natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See Cases 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, 142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, Joined Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraphs 40 to 42, and Case C-310/99 Italy v Commission [2002] ECR I-2289, paragraphs 84 to 86.
730/79 Philip Morris kontra Bizottság, [1980] ECR 2671, 142/87 Belgium kontra Bizottság, [1990] ECR I-959, C-278/92, C-279/92 & C-280/92 összevont ügyek Spanyolország kontra Bizottság [1994] ECR I-4103, 40-42. bekezdések, & C-310/99.sz. ügy, Olaszország kontra Bizottság, ECR [2002] I-2289, 84-86. bekezdések
See conclusions of the meeting of the Council of Economic and Finance Ministers, 3.6.2003.
Ld. a gazdasági és pénzügyminiszterek tanácsának ülésén elfogadott következtetések, 2003.6.3.
OJ C 272, 23.9.2000, p. 43.
HL 272., 2000.9.23., 43. o.
See previous footnote.
Ld. előző lábjegyzet.
auditor.
a könyvvizsgálót.
As the United Kingdom points out, the GBP 150 (about EUR 225) difference in registration fee between the two classes of company falls well below the de minimis threshold [36] of EUR 100000 over a three year period. Provided that all relevant conditions are complied with, the difference in registration fee is therefore de minimis and does not constitute State aid.
Ahogyan az Egyesült Királyság kiemeli, a 150 font (mintegy 225 euro) különbség a nyilvántartási díjban a társaságok két fajtája között jóval a három éves időszakra 100000 eurós minimális küszöb [36] alatt van, feltéve, hogy minden fontos feltétel teljesítésre kerül, a nyilvántartási díj különbsége ezért elhanyagolható, és nem valósít meg állami támogatást.
of 20 April 2004
április 20.)
on the aid implemented by France in favour of the Coopérative d'exportation du livre français (CELF)
a Franciaország által a Coopérative d'exportation du livre français (CELF) javára nyújtott támogatásról
(notified under document number C(2004) 1361)
(az értesítés a C(2004) 1361. számú dokumentummal történt)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNTIES,
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
Having called on interested parties to submit their comments in accordance with the above Articles [1], and having regard to those comments,
azt követően, hogy az említett cikkek értelmében felhívta az érdekelteket, hogy nyújtsák be észrevételeiket, és tekintettel a benyújtott észrevételekre [1],
By judgment of 28 February 2002 [2], the Court of First Instance of the European Communities annulled the last sentence of the Article 1 of Commission Decision 1999/133/EC of 10 June 1998 concerning State aid in favour of the Coopérative d'exportation du livre français (CELF) [3], which stated that:
Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 2002. február 28-án hozott ítéletében [2] hatályon kívül helyezte a Coopérative d'exportation du livre français (CELF) javára nyújtott állami támogatásról szóló, 1998. június 10-i 1999/133/EK bizottsági határozat [3] 1. cikkének utolsó mondatát, mely így rendelkezett:
‘The aid granted to CELF for the handling of small orders of books in the French language constitutes aid within the meaning of Article 92(1) of the EC Treaty.
„A CELF-nek a francia könyvek kis mennyiségű megrendeléseinek teljesítéséhez nyújtott támogatás az EK-Szerződés 92. cikke (1) bekezdése szerinti támogatás.
As the French Government failed to notify the aid to the Commission prior to its implementation, the aid has been granted unlawfully.
Mivel Franciaország elmulasztotta a tervezett intézkedésről annak végrehajtása előtt értesíteni a Bizottságot, a támogatás nyújtása jogellenes volt.
It is, however, compatible aid as it satisfies the conditions for derogation under Article 92(3)(d) of the Treaty’ [4].
A támogatás ugyanakkor a közös piaccal összeegyeztethető, mivel teljesíti a Szerződés 92. cikke (3) bekezdése d) pontjában álló eltérés alkalmazásához szükséges feltételeket.” [4]
The judgment followed a long procedure, the principle stages of which are set out below.
Az említett ítéletet hosszú eljárás előzte meg, mely az alábbiakban ismertetett főbb szakaszokból állt.
FIRST STAGE OF THE PROCEDURE
AZ ELJÁRÁS ELSŐ SZAKASZA
By letter dated 20 March 1992, the Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), which presented itself as ‘a French firm that exports books and has to compete with a publishers' cooperative receiving State aid’ [5], drew the Commission's attention to aid measures for promotion, transport and marketing granted by the French authorities to CELF, which aid had not been notified to the Commission's services in advance in breach of Article 93(3) (now Article 88(3)) of the Treaty.
A Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE) — önmagát olyan, „a könyvexport piacán fellépő francia vállalkozásként” jellemezve, amely „kénytelen együtt élni egy állami támogatásban részesülő kiadói szövetkezet konkurenciájával” [5] — 1992. március 20-án kelt levelében felhívta a Bizottság figyelmét a francia hatóságok által a CELF javára, a promóciós, szállítási és forgalmazási költségek támogatására tett intézkedésekre, melyeket Franciaország a Szerződés 93. cikke (3) bekezdése (jelenlegi 88. cikke (3) bekezdése) rendelkezéseit megszegve elmulasztott előzetesen bejelenteni a Bizottság szolgálatainak.
By letter dated 2 April 1992, the Commission pointed out to the French authorities that any plans to grant or alter aid must be notified in advance to its services and asked the said authorities to inform it about the nature and purpose of the aid measures referred to by SIDE.
A Bizottság 1992. április 2-án kelt levelében emlékeztette a francia hatóságokat arra, hogy minden, az állami támogatások nyújtására vagy módosítására irányuló szándékot előzetesen be kell jelenteni a Bizottságnak, és felhívta őket, hogy adjanak tájékoztatást a SIDE által említett intézkedések jellegéről és tárgyáról.
By letter dated 29 June 1992, the French authorities confirmed to the Commission the existence of grants to CELF.
A francia hatóságok 1992. június 29-én kelt levél útján megerősítették a Bizottságnak a CELF-nek nyújtott támogatások létezésének tényét.
They explained that the measures were designed to make French literature and language known in non-French-speaking countries and that Celf had been asked to manage three schemes of ad hoc aid designed to facilitate access by readers in far-off places to French books.
Ugyanakkor pontosították, hogy intézkedéseik célja a francia nyelv és irodalom megismertetése a nem francia nyelvű országok közönségével és hogy a francia állam ugyancsak a CELF-et bízta meg három célzott támogatási rendszer működtetésével is, melyek célja szintén az, hogy megkönnyítse a távoli olvasók hozzáférését a francia könyvekhez.
By letter dated 7 August 1992, the Commission confirmed to SIDE the existence of aid to CELF, explained its purpose and informed the company that the measures in question had not been notified.
A Bizottság 1992. augusztus 7-i SIDE-hez címzett válaszlevelében megerősítette a CELF javára nyújtott támogatások létét, pontosította azok tárgyát és közölte, hogy az intézkedésre előzetes bejelentés nélkül került sor.
It stated, however, that the disputed aid did not seem likely to adversely affect trade between Member States.
Ugyanakkor jelezte, hogy a kifogásolt támogatás nem tűnik a tagországok közti kereskedelmet torzító jellegű intézkedésnek.
SIDE was accordingly asked to submit its comments.
Mindezek után felhívta a SIDE-t, hogy nyújtsa be észrevételeit.
By letter dated 7 September 1992, SIDE informed the Commission that it intended to object to the discriminatory nature [6] of the measures and the consequences for intra-Community trade, without however disputing the cultural objective of the Ministry of Culture, which was to see the spread of the French language and French literature.
A SIDE 1992. szeptember 7-én kelt levél útján közölte a Bizottsággal, hogy a szóban forgó intézkedés diszkriminatív jellege [6], valamint annak a Közösségen belüli kereskedelemre vonatkozó következményei miatt kíván kifogást emelni, anélkül hogy vitatná a Kulturális Minisztériumnak a francia nyelv és irodalom terjesztésére irányuló kulturális törekvéseit.
Having assessed the disputed measures, the Commission did not endorse SIDE's objections and considered, by Decision dated 18 May 1993 [7], that, given the special nature of competition in the book trade and the cultural purpose of the aid schemes in question, the derogation provided for in Article 92(3)(c) (now Article 87(3)(d)) of the Treaty applied to them.
A Bizottság a vitatott intézkedés értékelése után nem adott helyt a SIDE kifogásainak, és 1993. május 18-i határozatában [7] úgy vélekedett, hogy figyelemmel a könyvpiaci verseny sajátos jellegére, valamint a kérdéses támogatási rendszerek kulturális célzatára, az intézkedésre alkalmazható a Szerződés 92. cikke (3) bekezdése c) pontjában (jelenlegi 87. cikk (3) bekezdés d) pontjában) foglalt eltérés.
SIDE, by application dated 2 August 1993, filed an action for annulment of the Decision with the Court.
A SIDE 1993. augusztus 2-án megsemmisítési keresetet nyújtott be a Bírósághoz e határozat ellen.
By judgment of 18 September 1995 [8], the Court partially granted SIDE's request, annulling the Commission Decision of 18 May 1993 but only as regards certain measures in favour of small orders.
A Bíróság 1995. szeptember 18-án hozott ítéletében [8] részben helyt adott a SIDE keresetének, és kimondta a Bizottság 1993. május 18-i határozatának hatályon kívül helyezését, ám kizárólag egyes, a kis megrendelésekre vonatkozó intézkedések tekintetében.
The Court also upheld the following three aid schemes administered by CELF on behalf of the State:
A Bíróság egyebekben jóváhagyta a következő három, az állam megbízásából a CELF által működtetett támogatási rendszert:
subsidies for air freight or airmail;
a légi árufuvarozás és a légipostazsákok támogatását;
the Page à page programme [9] (aid for the dissemination of French-language books in the countries of central and eastern Europe);
a „Page à Page” [9] programot (a francia nyelvű könyvek közép- és kelet-európai országokban történő terjesztésének támogatása);
Programme Plus (university textbooks in French for students in sub-Saharan Africa).
a „Plus” programot (a Fekete-Afrikából származó diákoknak szánt francia nyelvű egyetemi tankönyvek programját).
The Court held that the Commission had obtained sufficient information on the three schemes to justify the finding that the impact of their operation on the rules of competition was negligible.
A Bíróság úgy ítélte meg, hogy a Bizottságnak elegendő információ állt a rendelkezésére az idézett három programról azon megállapítás megalapozottságához, hogy azok elhanyagolható hatással vannak a verseny szabályainak működésére.
The Court pointed out in particular that it was possible for any operator meeting the specific conditions of the schemes to apply to CELF for a grant.
A Bíróság nevezetesen emlékeztetett rá, hogy a CELF-hez bármely, a programok által előírt feltételeknek megfelelő piaci szereplő benyújthat támogatási kérelmet.
It stated that SIDE had not provided any evidence to show that the granting of aid under the three schemes was likely to affect trade between Member States.
A Bíróság közli, hogy a felperes nem mutatott fel olyan tényelemet, amely bizonyíthatná, hogy a támogatási rendszerek működtetéséről szóló döntés érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
The Court concluded that the Commission was able to adopt a favourable decision concerning the three aid schemes administered by CELF and that it could therefore reject SIDE's arguments as unfounded.
A Bíróság végkövetkeztetése az volt, hogy a Bizottság kellő megalapozottsággal hozott kedvező határozatot a CELF által kezelt három támogatási rendszerről és jogszerűen utasította el a SIDE érvelését megalapozatlanság címén.
The Court stated that ‘as regards the cultural purpose of the aids at issue, it is common ground that the aim of the French Government is the spread of the French language and French literature’.
A Bíróság egyebekben jelzi, hogy „Ami a jogvita tárgyát képező támogatás kulturális célzatát illeti, mindkét fél számára nyilvánvaló, hogy a francia kormány célkitűzése a francia nyelv és irodalom terjesztése”.
The Court also found that the information available to the Commission when it adopted its Decision of 18 May 1993, including the facts contained in the letter from SIDE's board, dated 7 September 1992, was capable of supporting its assessment that that aim was a real and proper one.
A Bíróság ezenfelül megállapítja, hogy az 1993. május 18-i határozat meghozatalakor a Bizottság rendelkezésére álló tényelemek, beleértve a SIDE felügyelő bizottságának 1992. szeptember 7-i levelében foglaltakat, megfelelően alátámasztották a Bizottságnak e célkitűzés valós és jogszerű mivoltáról alkotott ítéletét.
Accordingly, it felt bound to conclude that determining the cultural aim of the aid at issue did not pose any particular difficulties for the Commission and that it was not necessary for it to obtain further information in order to accept that their purpose was cultural.
Mindezek alapján a Bíróság helyénvalónak ítélte azt a végkövetkeztetést, hogy a jogvita tárgyát képező támogatás kulturális célzatának megítélése nem ütközött különösebb nehézségekbe és a Bizottságnak nem volt szüksége további információkra e célkitűzés kulturális jellegének azonosításához.
As regards the compensation granted exclusively to CELF for small orders, the Court found, however, that the Commission should have thoroughly examined the conditions of competition in the sector concerned before expressing an opinion on the compatibility of the measures with the common market.
Ami ellenben a kisebb megrendelések teljesítéséhez a CELF-nek kizárólagosan nyújtott kompenzációt illeti, a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a Bizottságnak alaposabban meg kellett volna vizsgálnia a verseny feltételeit az érintett szektorban, mielőtt a szóban forgó intézkedés közös piaccal való összeegyeztethetőségéről megnyilatkozik.
It concluded (paragraph 76 of the judgment) that the Commission should have initiated the inter partes procedure provided for by Article 93(2) (now Article 87(2)) of the Treaty and that the Commission Decision of 18 May 1993 should be dissolved, ‘in so far as it concerns the aid granted exclusively to CELF for the purpose of offsetting the extra cost involved in handling small orders of French-language books placed by booksellers established abroad’.
A Bíróság az említett ítélet 76. pontjában arra a végkövetkeztetésre jutott, hogy a Bizottságnak kezdeményeznie kellett volna a Szerződés 93. cikke (2) bekezdéséhez (jelenlegi 87. cikke (2) bekezdéséhez) kapcsolódó kontradiktórius eljárást és hogy éppen ezért helyénvaló a Bizottság 1993. május 18-i határozatát „a külföldön működő könyvkereskedők francia nyelvű könyvekre leadott kis megrendeléseinek teljesítéséből adódó többletköltségek kompenzálására a CELF-nek kizárólagosan nyújtott támogatás vonatkozásában” hatályon kívül helyezni.
SECOND STAGE OF THE PROCEDURE
AZ ELJÁRÁS MÁSODIK SZAKASZA
By Decision dated 30 July 1996, the Commission decided, in accordance with the Court's judgment of 18 September 1995, to initiate a formal investigation into the aid in question.
A Bizottság 1996. július 30-án kelt határozatában közzétette, hogy a Bíróság 1995. szeptember 18-i ítéletének megfelelően hivatalos vizsgálati eljárást kezdeményez a szóban forgó támogatásról.
The decision to initiate was published in the Official Journal of the European Communities [10].
Az eljárás megindításáról szóló határozat megjelent az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában [10].
Interested third parties were invited to submit their comments, and these were received in December 1996 and January 1997.
Az érintett harmadik felek, akiket a Bizottság felhívott észrevételeik megtételére, 1996 decembere és 1997 januárja folyamán nyújtották be megjegyzéseiket.
Following this examination, the Commission adopted a new, positive Decision: Decision 1999/133/EC.
A bizonyításfelvétel után a Bizottság újabb, 1999/133/EK számon regisztrált jóváhagyó határozatot hozott.
On 28 September 1998, SIDE applied to the Court to annul the last sentence of Article 1 of the Decision 1999/133/EC.
A SIDE 1998. szeptember 28-án kelt keresetlevél útján a Bírósághoz fordult az 1999/133/EK határozat 1. cikke utolsó mondatának hatályon kívül helyezéséért.
The seven grounds of annulment cited by SIDE were as follows:
A SIDE a hatályon kívül helyezéshez a következő hét jogalapot sorolta fel:
procedural defect;
az eljárás alaki hibája;
inadequate reasoning;
elégtelen indoklás;
factual error;
ténybeli tévedés;
manifest error of assessment;
nyilvánvaló értékelésbeli tévedés;
breach of the principle of non-discrimination;
a megkülönböztetés-mentesség elvének megsértése;
breach of former Article 92(3)(d) (now Article 87(3)(d)) of the Treaty;
a Szerződés 92. cikke, (3) bekezdése d) pontjának (jelenlegi 87. cikk (3) bekezdés d) pontjának) sérelme;
the disputed Decision is inconsistent with former Articles 85 and 86 (now Articles 81 and 82) of the Treaty.
a döntés koherenciájának hiánya, a Szerződés 85. és 86. cikke (jelenlegi 81. és 82. cikke) alapján megtámadva.
By judgment dated 28 February 2002, the Court annulled the last sentence of Article 1 of the said Decision on the basis of the ‘manifest error of assessment’, without considering it necessary to examine the other grounds cited in the action.
A Bíróság 2002. február 28-án kelt ítéletében kimondta a szóban forgó határozat 1. cikke utolsó mondatának hatályon kívül helyezését, nyilvánvaló értékelésbeli tévedés alapján, nem ítélve szükségesnek a kereset által idézett többi jogalap elemzését.
Having stressed the principles stemming from Community case-law on the degree of product interchangeability, the Court considered that the Commission should have carried out the necessary checks to obtain the relevant data to enable it to distinguish the export agency market from that for the export of French-language books in general.
A Bíróság, miután emlékeztetett a közösségi joggyakorlatban a termékek kölcsönös felcserélhetőségével kapcsolatban kialakult elvekre, úgy vélekedett, hogy a Bizottság nem végezte el a szükséges vizsgálatokat, melyek alapján az exportközvetítői piacot és a francia nyelvű könyvek exportjának általános piacát megfelelő adatok birtokában meg tudta volna különböztetni egymástól.
The Court found that by failing to carry out such a check the Commission committed a manifest error of assessment in selecting the export market for French-language books in general as the reference market, when it was established that the contested aid was intended only for export agencies.
A Bíróság megállapítja, hogy a Bizottság, miután elmulasztotta az említett vizsgálatot, nyilvánvaló értékelésbeli hibát követett el, amikor a francia nyelvű könyvek exportjának általános piacát jelölte meg referenciapiacként, miközben megállapítható, hogy a vitatott támogatás egyedül az exportközvetítésre irányult.
The Court concluded that under these conditions the Commission was not able to assess appropriately the effects of the contested aid on the relevant market and therefore annuls the last sentence of Article 1 of Decision 1999/133/EC on this basis.
A Bíróság végkövetkeztetése szerint a Bizottság ilyen körülmények között nem tudta helyesen megítélni a vitatott támogatásnak az érintett piacra gyakorolt hatását; e tényállás alapján a Bíróság kimondta az 1999/133/EK határozat 1. cikke utolsó mondatának hatályon kívül helyezését.
The French authorities applied to the Court of Justice of the European Communities on 8 September 1998 for Decision 1999/133/EC to be annulled, since it had set aside the application in the case in point of Article 90(2) (now Article 86(2)) of the Treaty.
Időközben a francia állam 1998. szeptember 8-án az Európai Közösségek Bíróságához fordult az 1999/133/EK határozat hatályon kívül helyezéséért, a Szerződés 90. cikke (2) bekezdése (jelenlegi 86. cikke (2) bekezdése) alkalmazhatóságának elutasítása miatt.
According to France, the disputed aid was intended to offset the costs of a service of general economic interest which had been assigned to CELF by the Ministry of Culture.
Franciaország szerint a vitatott támogatás célja valójában azon általános gazdasági érdekű szolgáltatások kompenzálása volt, melyekkel a Kulturális Minisztérium bízta meg a CELF-et.
The French Government argued that under Article 92 and Article 93(2) and (3) (now Article 87 and Article 88(2) and (3)) of the Treaty, contrary to an existing aid, a new aid cannot be implemented before it has been declared compatible with the common market, except where the eligible undertaking qualifies for the derogations provided for in Article 90(2).
A francia kormány álláspontja szerint a Szerződés 92. cikke,, valamint 93. cikkének (2) és (3) bekezdése (jelenlegi 87. cikke és 88. cikkének (2) és (3) bekezdése) szerint — a létező támogatásoktól eltérő módon — az új támogató intézkedések a közös piaccal való összeegyeztethetőségüket megállapításáig nem hajthatóak végre, kivéve ha a kedvezményezett vállalkozás a Szerződés 90. cikke (2) bekezdésében foglalt eltérés alkalmazási körébe esik.
France defended the view that the obligation of suspension was ‘necessarily’ inapplicable in the case of aid allocated to an undertaking responsible for administering a service of general economic interest.
Franciaország tézise szerint a felfüggesztési kötelezettség az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalatoknak nyújtott támogatások esetében „szükségszerűen” alkalmazhatatlan.
The Court, in its judgment of 22 June 2000 [11], rejected the French claim without going into the substance of the case, having stressed the importance of the safeguard mechanism introduced by the last sentence of Article 93(3) (now Article 88(3)) of the Treaty.
A Bíróság 2000. június 22-i ítéletében [11] elutasítja a francia érvelést, anélkül hogy érdemben foglalkozna az üggyel, emlékeztetve a Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének (jelenlegi 88. cikke (3) bekezdésének) utolsó mondata által kinyilvánított felfüggesztési kötelezettség jelentőségére.
It stated that the fact that a Member State considers an aid to be compatible with the common market does not entitle it ‘to defy the clear provisions of Article 93 of the Treaty’.
A Bíróság jelzi, hogy hiába ítéli úgy a tagállam, hogy valamely támogatás összeegyeztethető a közös piaccal, ez nem hatalmazza fel rá, hogy „megkerülje a 93. cikk világos rendelkezéseit”.
Consequently, the Court rejected the French action and confirmed that the obligation of prior notification and the suspensive effect attaching to it are applied in an inseparable manner, since the fact that an aid may be covered by Article 86 of the EC Treaty has no bearing on the obligation to notify.
A Bíróság tehát elutasította Franciaország keresetét, és megerősítette, hogy az előzetes bejelentés kötelezettsége és annak felfüggesztő hatása egymástól elválaszthatatlanok, és az a tény, hogy az érintett támogatás a Szerződés 86. cikkének hatálya alá esik, egyáltalán nem befolyásolja az előzetes bejelentés kötelezettségét.
Lastly, SIDE lodged a complaint on 5 October 1999 with the Commission against CELF for restrictive practice and abuse of a dominant position under Articles 81 and 82 of the Treaty.
Végezetül a SIDE 1999. október 5-én a Szerződés 81. és 82. cikke alapján panaszt nyújtott be a CELF ellen a Bizottsághoz tiltott megállapodás és erőfölénnyel való visszaélés miatt.
SIDE also mentioned France as responsible under Article 10 of the Treaty, since it had encouraged the said anti-competitive practices.
A SIDE a Szerződés 10. cikke alapján emlékeztet Franciaország felelősségére is az említett versenyellenes gyakorlatok elősegítésében.
This matter is being treated separately by the competent services of the Commission.
A Bizottság tárgyban illetékes szervezeti egységei kiemelt figyelemmel kezelik ezt az ügyet.
THIRD STAGE OF THE PROCEDURE
AZ ELJÁRÁS HARMADIK SZAKASZA