natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Council Directive 1999/105/EC of 22 December 1999 on the marketing of forest reproductive material [1] provides that forest reproductive material may be marketed only if the requirements of Article 6(1) and 6(3) have been met.
Az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló, 1999. december 22-i 1999/105/EK tanácsi irányelv [1] előírja, hogy erdészeti szaporítóanyagot csak akkor lehet forgalomba hozni, ha a 6. cikk (1) és (3) bekezdésének követelményei teljesülnek.
Directive 1999/105/EC provides for the marketing until exhaustion of stocks of forest reproductive material accumulated before 1 January 2003.
Az 1999/105/EK irányelv rendelkezik a 2003. január 1-je előtt felhalmozódott erdészeti szaporítóanyag-készletek azok kimerüléséig történő forgalmazásról.
The Czech Republic, Estonia, Cyprus and Lithuania have informed the Commission and the other Member States of the existence of stocks of forest reproductive material produced in their territories between 1 January 2003 and 1 May 2004.
A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus és Litvánia tájékoztatták a Bizottságot és a többi tagállamot a területükön 2003. január 1-je és 2004. május 1-je között előállított erdészeti szaporítóanyag-készletek felhalmozódásáról.
Marketing of such material would not be permitted unless derogation from the provisions of the above Directive is granted.
Az ilyen szaporítóanyag forgalmazását nem lehetne engedélyezni, kivéve ha megadják a fenti irányelvtől való eltérést.
In order to enable those countries to market stocks of reproductive material produced between 1 January 2003 and 1 May 2004, they should be allowed to market in their territories until 30 April 2007, reproductive material which has been produced during the above period in accordance with provisions other than those laid down in the above-mentioned Directive.
Annak érdekében, hogy lehetővé tegyék ezen országoknak a 2003. január 1-je és 2004. május 1-je között előállított szaporítóanyag-készletek forgalmazását, engedélyezni kell számukra az olyan szaporítóanyagok 2007. április 30-ig területükön történő forgalmazását, melyeket a fent említett időszakban a fent említett irányelvben meghatározottakon kívüli egyéb rendelkezésekkel összhangban állítottak elő.
By derogation from Article 6(1) and 6(3) of Directive 1999/105/EC, the Czech Republic, Estonia, Cyprus and Lithuania are authorised to market in their territories until 30 April 2007, reproductive material produced between 1 January 2003 and the date of accession which has not been officially produced in accordance with the provisions of that Directive.
Az 1999/105/EK irányelv 6. cikkének (1) és (3) bekezdésétől eltérve engedélyezett a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus és Litvánia számára, hogy területén 2007. április 30-ig forgalmazza a 2003. január 1-je és a csatlakozás napja között előállított szaporítóanyagot, amelyet nem az adott irányelv rendelkezéseivel összhangban hivatalosan termeltek.
During that period, such reproductive material shall only be marketed in the territory of the respective Member States concerned.
Ezen időszak alatt az ilyen szaporítóanyagot csak az egyes érintett tagállamok területein lehet forgalmazni.
Any label or document, official or otherwise, which is affixed to or accompanies the reproductive material under the provisions of this Decision, shall clearly indicate that the reproductive material is intended to be marketed exclusively in the territory of the country concerned.
Bármely hatósági vagy egyéb címkén vagy dokumentumon, amelyet ezen irányelv rendelkezéseinek hatálya alatt a szaporítóanyaghoz rögzítettek, vagy azt kíséri, egyértelműen fel kell tüntetni, hogy a szaporítóanyagot kizárólag az érintett ország területén történő forgalmazásra szánják.
Done at Brussels, 16 December 2005.
Kelt Brüsszelben, 2005. december 16-án.
Direct tax incentives in favour of companies taking part in trade fairs abroad
a külföldi kereskedelmi vásárokon részt vevő vállalatoknak közvetlen adózási ösztönzők formájában nyújtott állami támogatási programról
(notified under document number C(2004) 4746)
(az értesítés a C(2004) 4746. számú dokumentummal történt)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1],
miután felhívta az érdekelt feleket, hogy az említett cikkeknek megfelelően tegyék meg észrevételeiket [1],
Italy enacted Decree-Law No 269 of 30 September 2003 laying down urgent measures to promote development and correct the trend in public finances (DL 269/2003), published in Official Gazette of the Italian Republic No 229 of 2 October 2003.
Olaszország kibocsátotta a 2003. szeptember 30-i 269. számú (DL 269/2003) törvényerejű rendeletet („Sürgős intézkedések a fejlődés ösztönzésére és az állami költségvetés működési folyamatának korrigálására”), amely az Olasz Köztársaság Hivatalos Lapjának 2003. október 2-i 229. számában került közzétételre.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides for specific tax incentives for participation in trade fairs abroad and was subsequently converted, without amendments, into Law No 326 of 24 November 2003 (L 326/2003), published in Official Gazette of the Italian Republic No 274 of 25 November 2003.
A DL 3269/2003 törvényerejű rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja, amely módosítás nélkül átkerült a 2003. november 24-i 326 sz. törvénybe (L 326/2003), és megjelent az Olasz Köztársaság Hivatalos Lapjának 2003. november 25-i 274. számában, egyedi adózási ösztönzőket juttat termékek külföldi vásárokon való kiállításáért.
By letter dated 22 October 2003 (D/56756), the Commission invited the Italian authorities to provide information about the incentives in question and their entry into force, with a view to establishing whether they constituted aid within the meaning of Article 87 of the EC Treaty.
A Bizottság – hogy megbizonyosodjék az intézkedés esetleges támogatási jellegéről a Szerződés 87. cikke szerint – 2003. október 22-i levelében (D/56756) felszólította az olasz hatóságokat, hogy adjanak felvilágosítást az említett ösztönzőkről és hatálybalépésükről.
By the same letter, the Commission reminded Italy of its obligation under Article 88(3) of the EC Treaty to notify the Commission of any measures constituting aid before their implementation.
Ugyanebben a levélben a Bizottság emlékeztette Olaszországot, hogy a Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének értelmében minden támogatásnak minősülő intézkedésről még végrehajtása előtt tájékoztatni kell a Bizottságot.
By letters of 11 November 2003 (A/37737) and 26 November 2003 (A/38138), the Italian authorities provided the information requested.
Az olasz hatóságok 2003. november 11-i (A/37737) és november 26-i levelükben megküldték a kért tájékoztatást.
By letter dated 19 December 2003 (D/58192), the Commission again reminded Italy of its obligations under Article 88(3) of the EC Treaty and invited the Italian authorities to inform the possible beneficiaries of the tax incentives in question of the consequences envisaged by the Treaty and by Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [2] in the event that the incentives in question were found to constitute aid implemented without prior authorisation by the Commission.
A Bizottság 2003. december 19-én (D/58192) újfent emlékeztette Olaszországot kötelezettségeire, amelyek az EK-Szerződés 88. cikkének (3) bekezdése alapján hárulnak rá, és felszólította az olasz hatóságokat, hogy tájékoztassák a szóban forgó ösztönzők esetleges kedvezményezettjeit az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet [2] értelmében, hogy az említett ösztönzők olyan támogatást jelentenek, amelyeket a Bizottság előzetes engedélye nélkül léptettek hatályba.
By letter of 18 March 2004 (SG 2004 D/201066), the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of Italy’s tax incentives in favour of undertakings taking part in trade fairs abroad.
2004. március 18-i levelében (SG 2004 D/201066) a Bizottság értesítette Olaszországot arról a döntéséről, hogy megindítja az EK-Szerződés 88. cikke (2) bekezdésében említett eljárást az Olaszország által a külföldi vásárokon részt vevő vállalatok részére juttatott adózási ösztönzők ügyében.
By letter of 1 June 2004 (A/35042), the Italian authorities submitted their observations.
Az olasz hatóságok 2004. június 1-jei (A/35042) levelükben megtették észrevételeiket.
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Communities, with an invitation to interested parties to submit their observations [3].
A Bizottság döntése, mely szerint megindítja a hivatalos vizsgálati eljárást, és egyben felhívja az érdekelt feleket észrevételeik megtételére, megjelent az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában [3].
No comments were received.
A Bizottság nem kapott észrevételt.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides that any undertakings liable to corporate income tax in Italy and in business on the date the scheme entered into force may reduce their taxable income by the amount of the expenses directly incurred with respect to their participation in trade fairs abroad.
A DL 269/2003 törvényerejű rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja úgy rendelkezik, hogy az Olaszországban társasági adó alanyát képező vállalkozások a jogszabály hatálybalépésének időpontjától kezdve levonhatják adóköteles jövedelmükből a külföldi kereskedelmi vásárokon történő részvétellel közvetlenül kapcsolatos költségeiket.
The provision applies exclusively to the expenses incurred by beneficiaries during the first tax year following the one when DL 269/2003 entered into force (2 October 2003); thus, for undertakings whose business cycle follows the calendar year, the measure affects the determination of their 2004 taxable income.
Az intézkedés kizárólag a kedvezményezetteknek a DL 269/2003 törvényerejű rendelet hatálybalépését (2003. október 2.) követő adózási időszakban felmerülő költségeire alkalmazható, ennek következtében az éves ciklussal tevékenykedő cégeknél az intézkedés 2004. évi adóköteles bevételük megállapítására lesz hatással.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides that the reduction in taxable income is in addition to the ordinary deduction from the beneficiary’s declared income of the costs associated with participation in trade fairs abroad.
A DL 269/2003 törvényerejű rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a társasági adó ilyen csökkentése a kedvezményezettek jövedelembevallásában hozzáadódik a már létező – külföldi vásárokon való részvétellel kapcsolatos – költséglevonáshoz.
As regards the general rules for deducting business costs associated with participation in trade fairs abroad, Article 108(2) of the Italian Income Tax Code (TUIR) makes a distinction between advertising and promotion costs, including trade fair costs, on the one hand, and agency costs, on the other.
A külföldi vásárokon való részvételi költségek levonásával kapcsolatos általános szabályozás szerint az olasz Jövedelemadó Törvény (TUIR – Testo unico delle imposte sui redditi) 108. cikkének (2) bekezdése szerint megkülönböztethetők egyrészt reklám- és promóciós költségek, másrészt reprezentációs költségek.
While advertising and promotion costs are deductible in full in the tax year in which they are incurred or in equal instalments in that and the following four years, agency costs may only be deducted up to one third of their amount, in equal instalments over a period of five years.
Míg az elsők levonhatók abban az adóévben, amelyben felmerültek, vagy – azonos részletekben – az adott és a négy rákövetkező adóévben; a reprezentációs költségek összességének csak egyharmada vonható le, és rájuk is érvényes, hogy azonos részletekben egy ötéves időszak alatt is levonhatók.
With respect to the possible different categories of expenses associated with participation in trade fairs, the wording of Article 1(1)(b) of DL 269/2003 indicates that the incentives provided under the scheme are limited to the costs of exhibiting products and that no other costs incurred in connection with participation in trade fairs are included in the amount eligible for aid under the scheme.
A kiállításon való részvétel költségeinek lehetséges különböző fajtái tekintetében a DL 269/2003 törvényerejű rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja úgy rendelkezik, hogy az intézkedés által figyelembe vett ösztönzők a termékek kiállítására korlátozódnak, és hogy az intézkedés szerint a támogatás keretében elszámolható költségekbe nem tartoznak bele a kiállításon való részvétellel felmerülő esetleges más költségek.
The Italian authorities have indicated that the benefit applies irrespective of the classification of the expenses, which are usually subject to differentiated tax treatment, as seen above.
Az olasz hatóságok kifejtették, hogy a kérdéses támogatást a költségek fajtájától függetlenül alkalmazzák, amelyek adózás szempontjából különböző megítélés alá esnek, mint ez a fentiekben olvasható.
Italy explained that all the expenses associated with participation in trade fairs are treated alike in order to overcome the difficulty in classifying expenditure items in the various categories.
Olaszország valóban kifejtette, a vásárokon való részvétel minden költségét azonos módon kezelik, hogy így elkerüljék a különböző költségkategóriákba sorolás nehézségeit.
However, Article 1(1)(b) of DL 269/2003 expressly excludes from the eligible amount sponsoring costs, which form part of advertising costs and are ordinarily deductible in full under Article 108(2) TUIR.
A DL 269/2003 törvényerejű rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja mindazonáltal kimondottan kizárja az elszámolható összegek közül a szponzori költségeket, amelyek a reklámköltségek részét képezik, és a szokásos módon teljes egészében levonhatók a TUIR már idézett 108. cikke (2) bekezdésének megfelelően.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
In its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, the Commission considered that the measure fulfilled the criteria for being classed as state aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
A 2004. március 18-i levélben, amely megindította a hivatalos eljárást, a Bizottság úgy ítélte meg, az intézkedés megfelel azoknak a kritériumoknak, amelyek alapján azt az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak lehet minősíteni.
In particular, the Commission took the view that the scheme conferred a selective advantage on the beneficiaries because it appeared to benefit only companies engaged in exhibiting products for export, while excluding other business activities.
Jelen esetben a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedés szelektív módon juttatja előnyhöz a támogatottakat, hiszen úgy tűnik, kizárólag azok a vállalatok jutnak támogatáshoz, amelyek exporttermékek kiállításával foglalkoznak, míg a többi vállalkozási tevékenység nem.
For example, Italian companies trading their goods exclusively on the Italian market, those providing services, companies trading in goods that are not suitable for being exhibited at trade fairs, and those taking part in trade fairs in Italy are excluded from the scheme.
Ki vannak zárva példának okáért az esetleges támogatásokból azok az olasz vállalkozások, amelyek saját termékeiket kizárólag az olasz piacon értékesítik, a szolgáltatóvállalatok, a vásári kiállításra nem alkalmas termékekkel kereskedő cégek, és azok, amelyek olaszországi vásárokon vesznek részt.
The Commission was also of the opinion that the scheme favoured Italian undertakings participating in trade fairs abroad, thereby strengthening their position with respect to their foreign competitors, including both foreign traders competing with the undertakings in question in the Italian and foreign markets and foreign competitors established in Italy competing with the beneficiaries on the Italian market.
A Bizottság ezenkívül úgy véli, az intézkedés előnyben részesítené az említett külföldi vásárokon részt vevő olasz cégeket, mert megerősíti pozíciójukat külföldi versenytársaikkal szemben, ideértve mind a külföldi kereskedőket, amelyek konkurensei az említett olasz vállalatoknak az olasz és a külföldi piacon, mind az Olaszországban megtelepedett külföldi versenytársakat, amelyek a támogatottakkal az olasz piacon versenyeznek.
The Commission finally considered that the selective character of the tax advantages at issue could not be justified by the nature or general scheme of the Italian tax system, nor did it appear to compensate for possible expenses incurred abroad on account of participation in such trade fairs, as the aid is not contingent upon any specific foreign tax or financial burden being imposed.
A Bizottság végül úgy látja, a szóban forgó adóügyi könnyítések szelektív jellege nem igazolható az olasz adórendszer természetével vagy szerkezetével, és nem is látszik úgy, mintha az említett vásárokon való részvétel miatt felmerült külföldi költségek kompenzálására szolgálna, hiszen a támogatás semmilyen kiválasztott külföldi pénzügyi vagy adókötelezettségnek sincs alárendelve.
Neither did any of the exceptions provided for in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty seem to apply.
Ezenkívül nem tűnik úgy, mintha az EK-Szerződés 87. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett valamelyik kivétel alkalmazható lenne.
The advantages were linked to expenses not eligible for aid under any of the block exemption regulations or Community guidelines; under the Block Exemption Regulation for SMEs in particular, aid for participation in trade fairs is admissible only if it does not exceed 50 % of the eligible costs and for the first participation by an SME in a particular fair or exhibition, while the tax incentive in question concerns all companies and all costs associated with taking part in any trade fairs abroad.
A juttatások olyan költségekhez voltak kötve, amelyek sem a csoportmentességi rendeletek, sem a közösségi iránymutatások szerint nem fogadhatók el támogatásnak; ami pedig kimondottan a KKV-knak nyújtott támogatásokra vonatkozó csoportmentességi rendeletet illeti, a vásárokon való részvétel támogatásai csak akkor számolhatók el, ha nem múlják felül az elszámolható költségek 50 %-át és egy KKV egy bizonyos vásáron vagy kiállításon való első részvételére vonatkoznak, miközben a vizsgált adózási ösztönző minden vállalat bármely vásáron felmerülő minden költségére vonatkozik.
COMMENTS FROM ITALY
OLASZORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
In response to the appraisal made by the Commission in its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation, the Italian authorities raised three main observations aimed at demonstrating that the scheme at issue does not discriminate between potential beneficiaries in the different branches of the distributive trades, but constitutes a general measure open to all undertakings engaged in trading activities.
A Bizottság 2004. március 18-i – az értékelést és az eljárás megindítását tartalmazó – levelére válaszolva az olasz hatóságok három fő észrevételt tettek annak bemutatására, hogy az intézkedés nem különbözteti meg a különböző kereskedelmi szektorokhoz tartozó lehetséges támogatottakat, hanem általános érvényű, minden kereskedelmi tevékenységet folytató vállalkozás számára elérhető.
First, according to the Italian authorities, the measure is applicable without distinction to all sectors of the economy and is open to all undertakings liable to Italian business taxation, provided they incur costs with respect to participation in trade fairs abroad.
Egyrészt – az olasz hatóságok szerint – az intézkedés megkülönböztetés nélkül alkalmazható minden gazdasági szektorban, és minden, az olasz társasági adó hatálya alá tartozó vállalkozás számára elérhető, feltéve, hogy felmerülnek külföldi vásárokon való részvétellel kapcsolatos költségei.
The Italian authorities also point out that the tax incentive in question also applies to undertakings having a permanent establishment abroad.
Az olasz hatóságok rámutatnak ezenkívül, hogy a kérdéses adózási könnyítés alkalmazható állandó külföldi telephellyel rendelkező vállalatokra is.
They add that the tax incentive is strictly linked to the costs incurred in taking part in trade fairs abroad, and does not provide any disproportionate tax benefits.
Ezenkívül megjegyzik, a kérdéses adózási könnyítés szorosan kötődik a külföldi vásárokon való részvétel költségeihez, és nem tesz lehetővé aránytalan adózási ösztönzést.
The Italian authorities consider that the scheme does not promote participation in trade fairs abroad as a separate business activity, but as an investment open to all undertakings, which the Italian Government intends to encourage as a general economic policy objective.
Úgy vélik, az intézkedés nem elkülönített üzleti tevékenységként támogatja a külföldi vásárokon való részvételt, hanem mint elérhető befektetést minden olyan vállalkozás számára, amelyet az olasz kormány általános gazdaságpolitikai célként ösztönözni kíván.
The Italian authorities finally clarify that the advantage applies to undertakings having a permanent establishment abroad insofar as the expenditure incurred in taking part in trade fairs is charged to the head office in Italy.
Végül az olasz hatóságok kifejtették, az előny alkalmazható a külföldön állandó telephellyel bíró vállalatok esetében is, oly módon, hogy a vásárokon való részvétel költségei az olaszországi székhely nevén jelennek meg.
Second, the Italian authorities argue that the measure does not put non-exporting undertakings at a disadvantage, but that, on the contrary, it offers an incentive for them to find it worthwhile to participate in fairs of this kind.
Másrészt az olasz hatóságok úgy vélik, az intézkedés nem érinti hátrányosan a nem exportáló cégeket, hanem épp ellenkezőleg, arra ösztönzi őket, hogy előnyösnek lássák az ilyen típusú vásárokon való részvételt.
Where an undertaking operated in a sector producing goods or services that cannot be traded or exported, it would not be in competition with other undertakings operating in sectors producing the same goods or services.
Amennyiben egy vállalkozás olyan szektorban működik, amely nem értékesíthető – és így nem is exportálható – szolgáltatásokat nyújt vagy termékeket gyárt, nem lesz versenytársa azoknak a vállalkozásoknak, amelyek az említett javakat előállító és szolgáltatásokat nyújtó szektorokban tevékenykednek.
Third, the Italian authorities stress that the measure is in force for one year only, and that therefore the advantage given to undertakings participating in trade fairs abroad does not significantly distort the functioning of the common market.
Harmadrészt az olasz hatóságok kiemelik azt a tényt, hogy az intézkedés csak egy évig van érvényben, és ezért a külföldi vásárokon részt vevők cégeknek juttatott előny nem okoz jelentős torzulást a közös piac működésében.
State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty
Állami támogatás az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdése értelmében
Having considered the observations submitted by the Italian authorities, the Commission maintains the position it expressed in the letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, namely that the scheme under examination constitutes state aid because it cumulatively fulfils all the relevant criteria laid down in Article 87(1) of the EC Treaty.
Miután mérlegelte az olasz hatóságok által bemutatott észrevételeket, a Bizottság megerősíti a 2004. március 18-i – a hivatalos eljárást megindító – levelében kifejtett álláspontját, mely szerint a szóban forgó intézkedés állami támogatásnak minősül, mivel halmozottan megfelel az EK-Szerződés 87. cikkében említett ide vonatkozó kritériumoknak.
First, to be considered aid a measure must afford the beneficiaries an advantage that reduces the costs they would normally bear in the course of their business.
Először is ahhoz, hogy egy intézkedés támogatásnak minősüljön, a támogatottakat olyan előnyhöz kell juttatnia, amely csökkenti költségeiket, amelyek rendes esetben üzleti tevékenységük közben merültek volna fel.