natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SIDE therefore considers that the aid granted to CELF for processing small orders enables that organisation to offer customers particularly attractive discounts, which SIDE cannot do itself.
A SIDE úgy ítéli meg, hogy a kis megrendelések teljesítéséhez nyújtott támogatás lehetővé teszi a CELF számára, hogy kivételesen vonzó árengedményeket kínáljon ügyfeleinek, amilyeneket a SIDE-nek nincs módjában biztosítani.
Apart from challenging the principle that there are extra costs which justify the aid in question, SIDE highlights certain errors in the data from CELF's cost accounts, produced by the French authorities and used by the Commission in support of Decision 1999/133/EC.
A SIDE azon túlmenően, hogy vitatja a szóban forgó támogatás jogalapjául szolgáló többletköltségek létezésének elvét, rámutat arra is, hogy a CELF a francia hatóságok által közölt és a Bizottság által az 1999/133/EK határozat alátámasztásául idézett analitikus könyvelése téves adatokat tartalmaz.
Thus it rejects the idea that there are extra costs associated with the tele-transmission of small orders, as identified in Decision 1999/133/EC.
Cáfolja például, hogy a kis rendelések telefaxon történő továbbításának többletköltségei az 1999/133/EK határozatban feltüntetett módon jelennének meg.
It also points out that some of the data taken from CELF's cost accounting, relating to social security contributions, are different to those pertaining to the same item in the firm's financial accounts, and that therefore the CELF accounting data notified by the French authorities are not relevant.
Arra is rámutat, hogy a CELF analitikus könyveléséből kiemelt egyes, a szociális terhekre vonatkozó adatok eltérnek a vállalkozás főkönyvi könyvelésében ugyanazon kiadási tétel alatt szereplő adatoktól, és következésképpen a francia hatóságok által közölt könyvelési számadatok nem helytállóak.
SIDE explains that it chose to include in its public listings only those publishers which offer the most attractive discounts.
A SIDE pontosítja, hogy a maga részéről úgy döntött, a közönségnek szánt ajánlatában csak a legvonzóbb árkedvezményeket kínáló kiadókat tűnteti fel.
It adds that its list of publishers is much more restricted than CELF's, because it is not able to offer attractive discounts for all publishers, unlike CELF, which can do so as a result of the aid it receives and the special relations it maintains with publishers.
Hozzáteszi, hogy az általa terjesztett kiadók köre sokkal szűkebb, mint a CELF ajánlatában szereplőké, mivel a SIDE nem tud minden kiadó könyveire kellően vonzó ajánlattal szolgálni, míg a CELF a neki nyújtott támogatásoknak és a kiadókkal fenntartott kiváltságos viszonyának köszönhetően megteheti ezt.
SIDE points out that it suffered a loss, since some of its customers switched from its services to CELF, which, on account of the aid it receives and the accommodating attitude of the publishers, offers particularly attractive discounts [17].
A SIDE érvelése szerint kárt szenvedett, mivel állítása szerint egyes ügyfelei lemondtak szolgálatairól és a CELF-hez pártoltak át, mert az a neki nyújtott támogatások és a kiadók barátsága révén különösen vonzó árkedvezményekkel kecsegteti őket [17].
It considers that by this means CELF acquired a dominant position on the export agency market.
A SIDE úgy véli, hogy a CELF ily módon erőfölényre tett szert az exportközvetítés piacán.
It explains that it is now suffering another kind of loss resulting from the changes to the pricing policy of CELF, which it has been applying ‘for at least two years terms that discourage small accounts’ [18], [19].
A SIDE pontosítja, hogy az utóbbi időben más jellegű kár is éri őt, melynek oka a CELF árpolitikájának változásában rejlik, a CELF ugyanis „legalább két éve elrettentő feltételeket szab a kis ügyfélszámlás megrendelőknek” [18] [19].
Now that CELF only receives a symbolic part of the disputed grants, and especially since they were completely abolished in 2002, small accounts are requesting SIDE ' s services.
Amióta a CELF a vitatott támogatásnak csak jelképes részét veheti fel, illetve különösen a támogatás 2002-ben bekövetkezett teljes megszüntetése óta a kis ügyfélszámlás megrendelők a SIDE szolgáltatásaihoz folyamodnak.
This new demand causes further loss for the company, ‘since the most interesting customers are also those who have a large volume of orders’.
Ez az új keresleti tendencia további károkat okoz a SIDE-nek, mivel „a legvonzóbb ügyfelek azok, akik nagy mennyiségű megrendeléseket hoznak”.
SIDE concludes that ‘the policy thus being conducted by CELF is obviously in total contradiction with its statement that its supposed public service task, which in its view and that of the French Government justifies the aid it receives, obliges it to treat all orders and all customers the same’.
A SIDE végkövetkeztetése az, hogy „a CELF által folytatott idézett politika nyilvánvaló módon éles ellentmondásban van a CELF azon állításával, hogy állítólagos közfeladatából kifolyólag — mely szerinte és a francia kormány szerint igazolja a neki nyújtott támogatásokat — a CELF egyenlő elbánást biztosít minden ügyfél minden megrendelésének”.
In support of its claims, SIDE produces two external reports from 1996, the first by the Fondation nationale des sciences politiques and the second by the Cour des comptes (Court of Auditors).
Tiltakozása alátámasztásául a SIDE két 1996-ban készített külső jelentést idéz; az egyiket a Fondation Nationale des Sciences Politiques, a másikat a Számvevőszék készítette.
The report of the Fondation nationale des sciences politiques, entitled ‘La diffusion assistée du livre scientifique et universitaire français’ (Assisted marketing of French scientific and academic books) and published in November 1996, concerns a particular segment of the market.
A Fondation Nationale des Sciences Politiques „A francia tudományos könyvek és egyetemi tankönyvek támogatott terjesztése” című, 1996 novemberében közzétett jelentése az érintett piac egy sajátos szegmensére — a francia tudományos könyvekre és egyetemi tankönyvekre — vonatkozik.
According to SIDE, although outside the scope of the present proceedings, the document contains particularly significant information, which should have been taken into account by the Commission in Decision 1999/133/EC when assessing the legality of the aid in question.
A SIDE jelzi, hogy ez a dokumentum, jóllehet túllépi ennek az eljárásnak a kereteit, különösen sokatmondó tényelemeket tartalmaz, melyeket a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie az 1999/133/EK határozatban a támogatás jogszerűségének értékelésekor.
SIDE also produces a report by the Cour des comptes, published in October 1996, criticising generally the policy of the Ministry of Culture on grants and focusing more specifically on certain programmes financed by the Ministry, including programme Page à page, administered by CELF.
A SIDE a Számvevőszék 1996 októberében kiadott jelentésére is hivatkozik, mely általános kritikákat fogalmaz meg a Kulturális Minisztérium támogatási politikájával szemben, különösen kifogásolva egyes, a Kulturális Minisztérium által finanszírozott támogatási programokat, köztük a CELF által működtetett „Page à Page” programot.
SIDE raises other, more specific questions.
A SIDE más, konkrét kérdéseket is felvet.
It objects to a recapitalisation of CELF by the Government in 1980, which it considers tantamount to rescue aid.
Bírálja a CELF 1980-ban végrehajtott állami tőkeemelését, melyet megmentési támogatást létesítő intézkedésnek ítél.
It believes that CELF was recapitalised a second time in 1993, also a State aid, through the Association pour le développement de l'édition française (ADEF).
Vélekedése szerint a CELF 1993-ban egy másik, általa ugyancsak megmentési támogatásnak minősített állami tőkejuttatásban is részesült, a Francia Könyvkiadás-fejlesztési Szövetségen (ADEF) keresztül.
Finally, it mentions the advantages to CELF of being entrusted with the ‘management of public programmes’, and a whole set of specific advantages linked to the firm's special relations with the public authorities.
Végezetül a SIDE felidézi a CELF „állami támogatási programok működtetéséből” szerzett előnyeit,, valamint egy sor egyéb, a vállalkozás és az állami szervek közötti kiváltságos viszonyból származó előnyt.
COMMENTS FROM INTERESTED THIRD PARTIES
AZ ÉRDEKELT HARMADIK FELEK VÉLEMÉNYEI
Following publication in the Official Journal of the European Communities [20] of the initiation decision of 30 July 1996, and even before then, several interested third parties made their views known [21].
A vizsgálati eljárás megindításáról szóló, 1996. július 30-i határozatnak az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában [20] való közzétételét követően, illetve a korábbiakban több érdekelt harmadik fél is benyújtotta véleményét [21].
Mr Van Ginneken [22], in his comments of December 1996, explains in his capacity as a wholesale exporter of French books to non-French-speaking countries that ‘CELF had already set itself the task [23] of becoming a profitable exporting wholesaler itself, which conflicted with the object of its foundation, namely as a service organisation’.
Van Ginneken úr [22] mint francia könyvek nem francia nyelvű országokba irányuló kivitelével foglalkozó nagykereskedő 1996. december 21-én benyújtott véleményében kifejti, hogy „a CELF azt a feladatot tűzte maga elé [23], hogy nagybani könyvexportőrré és nyereséges vállalkozássá fejlődjön, ellentmondásba kerülve eredeti hivatásával, vagyis szolgáltatói minőségével”.
He also mentions the problems of a possible agreement between CELF and the publishers, the latter in part being members of CELF [24].
Van Ginneken úr felidézi a CELF és a kiadók közötti esetleges megegyezés problematikáját is, utóbbiak egy része ugyanis tagja a CELF-nek [24].
He objects to a ‘manifestly unjust’ situation, in which private initiative as represented by wholesale exporters is harmed.
Van Ginneken úr szót emel e „nyilvánvalóan igazságtalan” helyzet ellen, mely kudarcra kárhoztatja a nagybani könyvexportőrök magánkezdeményezéseit.
Hexalivre, a company exporting French books [25], submitted comments on 23 December 1996, also signed by Mr Van Ginneken, its chairman, as a bookseller whose customers are ‘institutions’ established abroad.
A francia könyvek kivitelével foglalkozó Hexalivre [25] ugyancsak a vállalkozásnál elnöki tisztet betöltő Van Ginneken úr neve alatt nyújtotta be véleményét, mint olyan könyvkereskedő vállalkozás, mely külföldön működő „intézményi” megrendelői körnek dolgozik.
It stated that CELF's business, whose object was to supply booksellers abroad, should not in principle interfere with its own.
A Hexalivre 1996. december 23-i véleményében jelzi, hogy a külföldön működő könyvkereskedők ellátására alakult CELF tevékenységének elvben nem kellene ütköznie a Hexalivre-éval.
It argues that ultimately the grant in question benefits ‘a private company supported by the government and tending as far as possible towards a monopoly’.
A Hexalivre azt állítja, hogy a szóban forgó támogatás végső soron egy „államigazgatás által támogatott magáncég érdekeit szolgálja, és a legnagyobb mértékben elősegíti egy monopolhelyzet kialakulását”.
Mr Fenouil, for Lavoisier Tec et Doc, a former collaborator of CELF, publisher and exporting bookseller specialising in scientific and technical works, does not dispute, in comments dated 7 January 1997, the appositeness of the aid granted to CELF from 1980, and even mentions ‘unconditional support up to 1994 [26]’.
Fenouil úr a CELF egykori szövetkezeti tagjai közé tartozó Lavoisier Tec & Doc tudományos és technikai könyvkiadó, könyvkereskedő és könyvexportőr vállalkozás nevében 1997. január 7-én benyújtott véleményében nem vitatja a CELF-nek 1980 óta nyújtott támogatás megalapozott voltát, sőt, megfogalmazása szerint „1994-ig feltétel nélkül támogatta azt” [26].
However, he does take issue with CELF's diversification [27], which he says was financed by means of the disputed grants.
Ellenben vitatja a CELF tevékenységének diverzifikációját [27], melyet az szerinte a jogvita tárgyát képező támogatásból finanszírozott.
He also states that 50 % of the orders handled by his company are small orders of less than FFR 500.
Fenouil úr jelzi azt is, hogy a vállalkozása által teljesített megrendelések 50 %-át 500 FRF-nál alacsonyabb összegű kis megrendelések teszik ki.
Lastly, Mr Fenouil ‘calls for a return to normal conditions of competition in exports, involving the abolition of aid not based on a genuine public service mission or an indisputable cultural objective which cannot be achieved by existing means’.
Végezetül Fenouil úr „a könyvexportpiaci verseny normális feltételeinek visszaállítására” szólít fel, „aminek előfeltétele nevezetesen mindazon támogatások megszüntetése, melyek alapja nem valamely valós közfeladat, illetve a meglévő eszközökkel nem megvalósítható vitathatatlan kulturális cél”.
Mr de la Rochefoucauld, for ‘Aux amateurs de livres international’, submitted comments dated 2 January 1997.
De la Rochefoucauld úr az „Aux amateurs de Livres international” részéről 1997. január 2-án nyújtotta be véleményét.
He objects to, and regrets, the fact that CELF can serve foreign libraries and/or institutional customers while receiving grants for meeting the needs of another market.
Kétkedéssel és sajnálattal állapítja meg, hogy a CELF külföldi könyvtáraknak és/vagy intézményi ügyfeleknek kínálhatja szolgáltatásait, miközben egy másik piac igényeinek kiszolgálására szóló támogatásban részesül.
He would like CELF to limit its sales to foreign booksellers only, ignoring all other customers.
De la Rochefoucauld úr szerint kívánatos volna, ha a CELF minden más ügyfélkör kizárásával egyedül a külföldi könyvkereskedőkre korlátozná eladási tevékenységét.
He considers that the compensatory grant enabled CELF to give its customers an extra discount of three percentage points.
Megítélése szerint a kompenzáció jellegű támogatás révén a CELF 3 százalékpont kiegészítő árkedvezményt tudott kínálni megrendelőinek.
For him ‘the aid is a hypocrisy’, he is ‘astonished that the aid can be more than 60 % of the amount of the orders in question’.
Ezért úgy véli, „a támogatás puszta képmutatás”, és meglepődve állapítja meg, „hogy a támogatás akár a szóban forgó megrendelések összegének több mint 60 %-át is meghaladhatja”.
He concludes that the aid serves to expand CELF's commercial activities, and considers therefore that it should be divided ‘between the bookshops concerned in proportion to their turnover in third countries’ and that CELF should be prohibited from supplying customers other than booksellers established abroad.
Végkövetkeztetése az, hogy a támogatás a CELF kereskedelmi tevékenységének fejlesztését szolgálja. Következésképpen úgy véli, hogy a támogatást „az érintett könyvkereskedők között, a harmadik országokra irányuló forgalmuk arányában” kellene szétosztani és hogy helyénvaló volna megtiltani a CELF-nek, hogy a külföldön működő könyvkereskedőkön kívül más ügyfeleket kiszolgálhasson.
The Syndicat national des importateurs et exportateurs de livres (SNIEL) points out in its comments of 31 December 1996 that SIDE's remarks about CELF were not considered sufficiently credible for it to join its court action initially.
A Könyvimportőrök és Könyvexportőrök Országos Szakszervezete (SNIEL) 1996. december 31-i véleményében megjegyzi, hogy a SIDE CELF-fel kapcsolatos állításai eleinte nem tűntek kellően hitelesnek számára, hogy csatlakozzon a SIDE bírósági keresetéhez.
It does object, however, to the fact that CELF, from 1996, was able to operate in ‘areas where it was not originally planned that it should operate’ [28], and considers that it developed these activities as a result of the compensatory grants received, which it regards as too high.
Ugyanakkor vitatja annak jogszerűségét, hogy a CELF 1996 óta kiterjeszthette tevékenységét „olyan területekre is, melyeken az eredeti célkitűzések szerint nem kellene jelen lennie” [28], és úgy véli, hogy ezeknek a tevékenységi köröknek a fejlesztését az általa túl magasnak ítélt kompenzációs jellegű támogatás tette lehetővé a CELF számára.
Similarly, SIDE, in its comments of 6 January 1997, stated that ‘(…) even supposing that small orders are commercially significant, it has become apparent very quickly that CELF has not confined itself to this allegedly non-profitable activity’.
A SIDE 1997. január 6-i véleményében hasonlóképpen vélekedik, jelezve, hogy „…maga a feltevés, hogy a kis megrendelések fogalmának kereskedelmi jelentést kölcsönöztek, arra utal, hogy a CELF korántsem korlátozta magát erre az állítólag veszteséges tevékenységre”.
CELF, which likewise submitted comments as a third party, disputes the complainant's allegations and produces several letters from publishers expressing satisfaction with its services.
A CELF harmadik fél minőségében szintén benyújtotta véleményét, melyben vitatja a panaszos állításait és több olyan levelet idéz, melyekben a könyvkiadók szolgáltatásai miatti elégedettségüknek adnak hangot.
Comments from the french authorities
A FRANCIA HATÓSÁGOK MEGJEGYZÉSEI
The French authorities state that for a long time small orders were handled by the companies Hachette and Messageries du Livre.
A francia hatóságok tájékoztatnak, hogy a könyvek kis mennyiségű megrendeléseit hosszú időn keresztül a Hachette, illetve a Messageries du livre látták el.
These firms acted as distributors for numerous publishing houses which did not have suitable distribution structures for ad hoc small orders and/or did not want to develop them.
Ez a két vállalkozás számos olyan könyvkiadó megbízásából végezte könyvterjesztői tevékenységét, melyek nem építettek ki és/vagy nem kívántak létrehozni a kis, célzott megrendelések teljesítésére alkalmas terjesztési struktúrát.
CELF, bringing together various operators in the publishing world, was set up in 1977, initially in the form of an open-end cooperative, to offset the perceived failure of the export agency market at a time when Hachette and Messageries du livre had decided to abandon that activity as unprofitable [29].
A CELF, mely a könyvkiadás piacának különféle szereplőit tömöríti, 1977-ben alakult meg — kezdetben mint változó törzstőkéjű szövetkezeti vállalkozás — az exportközvetítés piacán kialakult hiány betöltésére, közvetlenül azután, hogy a Hachette és a Messageries du livre elhatározták, veszteségessége miatt felhagynak az exportközvetítői tevékenységgel [29].
Its capital, initially FRF 50000, was increased subsequently to FRF 80500.
A CELF eredetileg 50000 FRF-os törzstőkéjét a későbbiek folyamán 80500 FRF-ra emelték.
From 1979, CELF encountered substantial financial difficulties, which were expected however, since the two companies which previously administered the activity had preferred to withdraw from a market they considered unprofitable.
1979-től kezdve a CELF-nek jelentős pénzügyi nehézségekkel kellett szembenéznie, ami ugyanakkor várható volt, hiszen az általa folytatott tevékenységet korábban végző két vállalat egyformán jobbnak látta visszavonulni a nem rentábilisnak ítélt piacról.
The profession, publishers, the Syndicat national de l'édition (SNE) and the public authorities considered that CELF's activity should be maintained in any event, to ensure the optimum marketing of French-language books abroad.
A szakma, a kiadók, a Könyvkiadók Országos Szakszervezete (SNE) és az állam egyaránt úgy vélekedtek, hogy a CELF tevékenységét mindenáron fenn kell tartani a francia nyelvű könyvek külföldre történő optimális terjesztésének biztosítása érdekében.
Since no other operator seemed prepared to provide the service, it was decided in 1980 that CELF would be restructured and recapitalised.
Minthogy nem volt más piaci szereplő, aki kész lett volna ellátni ezt a feladatot, 1980-ban döntés született a CELF szerkezetátalakításáról és tőkeemeléséről.
The French authorities state that, in the circumstances, CELF was transformed into a closed-end cooperative society in public limited company form.
A francia hatóságok tájékoztatása szerint a CELF mindezek alapján fix tőkéjű szövetkezeti részvénytársasággá alakult át.
Its capital was increased from FRF 80500 to FRF 1280500.
Törzstőkéjét 80500 FRF-ról 1280500 FRF-ra emelték.
One half of the recapitalisation was provided by the shareholders, and the other by ADEF [30], an association financed by the State.
A tőkeemelést felerészben a részvényesek, felerészben pedig egy államilag finanszírozott szervezet, az ADEF [30] hajtotta végre.
ADEF was dissolved in 1994; its shares were assigned free of charge to SNE, itself a collaborator of CELF.
Az ADEF 1994-ben feloszlott; részvényeit ellenszolgáltatás nélkül átengedték a SNE-nek, mely maga is a CELF tagjai közé tartozik.
France states that CELF has remained, to this day, a cooperative society in public limited company form, which operates using its own funds.
Franciaország jelzi, hogy a CELF mindmáig szövetkezeti részvénytársaság maradt és saját tőkéjéből finanszírozza működését.
It is a structure that has always been open to all, there being no nationality requirement in order to become a shareholder. The only obligation has always been to have ‘an activity somehow linked to the export of French books’.
Hangsúlyozza, hogy a CELF struktúrája mindig is nyitva állt mindenki előtt, hiszen a részvényessé válás nincs állampolgársághoz kötve: az egyetlen feltétel, hogy az illető „olyan tevékenységet folytasson, mely valamilyen módon kötődik a francia nyelvű könyvek exportálásának műveleteihez”.
Thus publishers of French-language works established in another Member State can join the cooperative without any problem and benefit from its action [31].
Ily módon bármely más tagállamban működő, francia nyelvű könyvekre szakosodott könyvkiadó tagjává válhat a szövetkezetnek és részesülhet a tagság által nyújtott előnyökben [31].
CELF's object, under Article 3 of its articles of association, is to ‘process directly orders for abroad [32] and the overseas territories and departments of books, brochures and any communication media and, more generally, to perform any operations aimed in particular at increasing the promotion of French culture throughout the world, using the above media.
Alapító okiratának 3. cikke szerint a CELF célja „A külföldre vagy a tengerentúli területekre, illetve megyékbe irányuló könyvekre, brosúrákra, illetve más adathordozóra irányuló megrendelések [32]közvetlen teljesítése és általánosságban minden olyan művelet végrehajtása, mely kifejezetten a francia kultúrának a világban való, a fent nevezett hordozók általi terjesztésének előmozdítására irányul.
To this end, the cooperative will carry out all industrial, commercial or financial operations to achieve its object.
A Szövetkezet feladata, hogy végrehajtson minden, a fenti célt szolgáló ipari, kereskedelmi vagy pénzügyi, eszközökre vagy ingatlanra irányuló tranzakciót.
Given the particular object of the cooperative, no natural or legal person may become or remain a shareholder, if they do not carry on a business somehow linked to the abovementioned export operations ’.
Tekintettel a Szövetkezet céljának sajátos jellegére semmilyen fizikai vagy morális személy nem válhat vagy maradhat a Szövetkezet tagja, amennyiben nem végez a fent idézett könyvexportőri tevékenységhez valamilyen módon kapcsolódó tevékenységet”.
The French authorities explain that, at 6 November 2002, CELF had 76 cooperative shareholders, who are mainly, though not entirely, publishers.
A francia hatóságok pontosítják, hogy a CELF 2002. november 6-án 76 szövetkezeti részvényest számlált — főként, de nem kizárólag könyvkiadókat.
Each shareholder has one vote at the general meeting, irrespective of the size of its stake.
Minden részvényes — részesedésének nagyságától függetlenül — egy szavazattal bír a közgyűlésen.
The interprofessional nature of the company has provided a guarantee of transparency, concern for the collective interest and the sound administration of the grant awarded.
Tájékoztatásuk szerint a vállalkozás szakmaközi jellege az átláthatóság és a közös érdek, illetve a támogatás optimális felhasználása iránti elkötelezettség legfőbb zálogát jelenti.
The main players in the marketing of books are as follows:
A könyvterjesztő lánc főbb szereplői a következők:
publishers, which ‘produce’ the books;
a könyvkiadók, akik a könyvet előállítják;