natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/L) following filgrastim administration and leukapheresis was observed in 35% of subjects studied.
Prolazna trombocitopenija (trombociti &lt; 100 x 109/l) nakon primjene filgrastima i leukafereze bila je opažena u 35% ispitanika.
Transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/l) following filgrastim administration and leukapheresis was observed in 35% of subjects studied.
Prolazna trombocitopenija (trombociti &lt; 100 x 109/l) nakon primjene filgrastima i leukafereze primijećena je u 35 % ispitivanih ispitanika.
Transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/l) following filgrastim administration and leukapheresis was observed in 35% of subjects studied.
Prolazna trombocitopenija (trombociti &lt; 100 x 109/l) nakon primjene filgrastima i leukafereze zabilježena je u 35% ispitanika.
Trastuzumab emtansine has not been studied in patients with serum transaminases &gt; 2.5  ULN or total bilirubin &gt; 1.5  ULN prior to initiation of treatment.
Trastuzumab emtanzin nije ispitivan u bolesnika koji su prije početka liječenja imali vrijednost serumskih transaminaza &gt; 2,5  GGN ili vrijednost ukupnog bilirubina &gt; 1,5  GGN.
TRAVATAN can be used in children from 2 months to &lt; 18 years at the same dose as for adults.
TRAVATAN se može primijeniti kod djece od 2 mjeseca do &lt; 18 godina u istoj dozi kao i kod odraslih.
TRAVATAN can be used in paediatric patients from 2 months to &lt; 18 years at the same posology as in adults.
TRAVATAN se može koristiti u pedijatrijskih bolesnika od 2 mjeseca do &lt; 18 godina u istim dozama kao i u odraslih.
Treatment by stratum (metformin and insulin use) interactions were not significant (p &gt; 0.10).
Interakcije istodobnog liječenja (metforminom i inzulinom) nisu bile značajne (p &gt; 0,10).
Treatment differences for the coprimary variables were statistically significant (p=0.0002 and p &lt; 0.0001).
Razlike u liječenju za primarne varijable bile su statistički značajne (p=0,0002, odnosno p &lt; 0,0001).
Treatment failure was observed in a patient treated in the clinical trials with &lt; 2 millions CD34+cell/kg.
U kliničkim je ispitivanjima zabilježen terapijski neuspjeh u jednog bolesnika liječenog dozom od &lt; 2 milijuna CD34+ stanica/kg.
Treatment in patients with serum transaminases &gt; 3  ULN and concomitant total bilirubin &gt; 2  ULN should be permanently discontinued.
Liječenje u bolesnika s vrijednošću serumskih transaminaza &gt; 3  GGN i istodobnom vrijednošću ukupnog bilirubina &gt; 2  GGN mora se trajno prekinuti.
Treatment initiation is not recommended in patients with pre-existing alanine aminotransferase (ALT) or aspartate aminotransferase (AST) &gt; 2 times the upper limit of normal (ULN) (see section 4.4).
Ne preporučuje se početak liječenja u bolesnika s već postojećim razinama alanin aminotransferaze (ALT) ili aspartat aminotransferaze (AST) &gt; 2 puta iznad gornje granice normalnih vrijednosti (GGN) (vidjeti dio 4.4).
Treatment of children 2 years and above (especially in those in the 2-7 age range and/or weighing &lt; 20 kg) is not recommended because of the potential for central nervous system-related side effects (see section 4.9).
Liječenje djece od dvije godine i starijih (posebno onih u rasponu od 2-7 godina starosti i/ili težine &lt; 20 kg) nije preporučeno zbog mogućih nuspojava povezanih sa središnjim živčanim sustavom (vidjeti dio 4.9).
Treatment of dermatologic reactions should be based on severity and may include a moisturiser, sun screen (SPF &gt; 15 UVA and UVB), and topical steroid cream (not stronger than 1% hydrocortisone) applied to affected areas, and/or oral antibiotics.
Liječenje kožnih reakcija mora se temeljiti na težini reakcije i može uključivati sredstvo za ovlaživanje kože, sredstvo za zaštitu od sunca (SPF &gt; 15 UVA i UVB) i topikalne steroidne kreme (ne jače od 1% hidrokortizona), koji se nanose na zahvaćeno područje i/ili oralne antibiotike.
Treatment of influenza in children: In a study of otherwise healthy children (65 % influenza-positive) aged 1 to 12 years (mean age 5.3 years) who had fever (≥ 37.8 °C) plus either cough or coryza, 67 % of influenza-positive patients were infected with influenza A and 33 % with influenza B. Oseltamivir treatment, started within 48 hours of onset of symptoms, significantly reduced the time to freedom from illness (defined as the simultaneous return to normal health and activity and alleviation of fever, cough and coryza) by 1.5 days (95 % CI 0.6 – 2.2 days; p &lt; 0.0001) compared to placebo.
Liječenje gripe u djece: U ispitivanju provedenom u skupini inače zdrave djece (65 % influenca- pozitivne), u dobi od 1 do 12 godina (prosječno 5,3 godine), koja su imala povišenu temperaturu (≥37,8 °C) uz kašalj ili hunjavicu, 67 % influenca-pozitivnih bolesnika bilo je zaraženo gripom A, a 33 % gripom B. Liječenje oseltamivirom, započeto u roku od 48 sati po izbijanju simptoma, značajno je smanjilo vrijeme do ozdravljenja (definirano kao istovremeni povratak normalnoga zdravlja i aktivnosti te ublažavanje temperature, kašlja i hunjavice) za 1,5 dan (95 % CI 0,6 - 2,2 dana, p &lt; 0,0001) u odnosu na placebo.
Treatment of influenza in children: In a study of otherwise healthy children (65 % influenza-positive) aged 1 to 12 years (mean age 5.3 years) who had fever ( 37.8 °C) plus either cough or coryza, 67 % of influenza-positive patients were infected with influenza A and 33 % with influenza B. Oseltamivir treatment, started within 48 hours of onset of symptoms, significantly reduced the time to freedom from illness (defined as the simultaneous return to normal health and activity and alleviation of fever, cough and coryza) by 1.5 days (95 % CI 0.6 – 2.2 days; p &lt; 0.0001) compared to placebo.
Liječenje gripe u djece: U ispitivanju provedenom u skupini inače zdrave djece (65 % influenca- pozitivne), u dobi od 1 do 12 godina (prosječno 5,3 godine), koja su imala povišenu temperaturu (≥ 37,8 °C) uz kašalj ili hunjavicu, 67 % influenca-pozitivnih bolesnika bilo je zaraženo gripom A, a 33 % gripom B. Liječenje oseltamivirom, započeto u roku od 48 sati po izbijanju simptoma, značajno je smanjilo vrijeme do ozdravljenja (definirano kao istovremeni povratak normalnoga zdravlja i aktivnosti te ublažavanje temperature, kašlja i hunjavice) za 1,5 dan (95 % CI 0,6 - 2,2 dana, p &lt; 0,0001) u odnosu na placebo.
Treatment of prolonged, acute, convulsive seizures in infants, toddlers, children and adolescents (from 3 months to &lt; 18 years).
Liječenje produljenih, akutnih, konvulzivnih napadaja u dojenčadi, male djece, starije djece i adolescenata (od 3 mjeseca do manje od 18 godina).
Treatment of superficial-vein thrombosis - Fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Liječenje površinske venske tromboze - Fondaparinuks ne treba koristiti u bolesnika s klirensom kreatinina &lt; 20 ml/min (vidjeti dio 4.3).
Treatment of superficial-vein thrombosis - The safety and efficacy of fondaparinux in patients with body weight less than 50 kg has not been studied, therefore fondaparinux is not recommended for use in these patients (see section 4.4).
Liječenje površinske venske tromboze – Sigurnost i djelotvornost primjene fondaparinuksa u bolesnika s tjelesnom težinom &lt; 50 kg nije ispitivana, stoga se njegova primjena ne preporuča u ovoj skupini bolesnika (vidjeti dio 4.4).
Treatment of superficial-vein thrombosis - There are no clinical data available for the use of fondaparinux for the treatment of superficial-vein thrombosis in patients with body weight less than 50kg.
Liječenje površinske venske tromboze – nema kliničkih podataka o primjeni fondaparinuksa u liječenju bolesnika s površinskom venskom trombozom i tjelesnom težinom &lt; 50 kg.
Treatment of UA/NSTEMI and STEMI - Fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Liječenje UA/NSTEMI i STEMI – Fondaparinuks ne treba koristiti u bolesnika s klirensom kreatinina &lt; 20 ml/min (vidjeti dio 4.3).
Treatment of unstable angina or non-ST segment elevation myocardial infarction (UA/NSTEMI) in adultsfor whom urgent ( &lt; 120 mins) invasive management (PCI) is not indicated (see sections 4.4 and 5.1).
Liječenje nestabilne angine pektoris ili infarkta miokarda bez elevacije ST-segmenta (UA/NSTEMI) u odraslih osoba u kojih nije indicirano hitno ( &lt; 120 minuta) invazivno liječenje perkutanom koronarnom intervencijom (vidjeti dio 4.4 i 5.1).
Treatment should be discontinued in case of an estimated creatinine clearance &lt; 60 ml/min.
Liječenje treba prekinuti u slučaju procijenjenog klirensa kreatinina &lt; 60 ml/min.
Treatment should be discontinued in case of severe leukopaenia ( &lt; 1,200/mm3), severe neutropaenia ( &lt; 750/mm3) or severe thrombocytopaenia ( &lt; 70,000/mm3).
Liječenje se mora prekinuti u slučaju teške leukopenije ( &lt; 1200/mm3), teške neutropenije ( &lt; 750/mm3) ili teške trombocitopenije ( &lt; 70 000/mm3).
Treatment should normally not be initiated if ALT is &gt; 10 times the upper limit of normal.
Liječenje se obično ne započinje ako je ALT &gt; 10 puta od gornje granice normale.
Treatment should not be initiated if the serum potassium level is &gt; 5.4 mmol/l.
Liječenje se ne smije započeti u bolesnika s razinom kalija u serumu &gt; 5,4 mmol/l.
Treatment should not be initiated in patients with serum potassium level &gt; 5.4 mmol/l or with SBP
Liječenje se ne smije započeti u bolesnika s razinom kalija u serumu &gt; 5,4 mmol/l ili sa SKT-om
Treatment week 4: &gt; 1000 IU/ml
4. tjedan liječenja : &gt; 1000 IU/ml
Treatment with abiraterone acetate decreased the risk of radiographic progression or death by 47% compared with placebo (HR = 0.530; 95% CI: [0.451; 0.623], p &lt; 0.0001).
Liječenje abirateronacetatom smanjilo je rizik za radiografsku progresiju ili smrt za 47% u usporedbi s placebom (HR=0,530; 95% CI: [0,451; 0,623], p &lt; 0,0001).
Treatment with AC→PH resulted in a statistically significant improvement in OS compared with AC→P (stratified HR=0.64; 95% CI [0.55, 0.74]; log-rank p-value &lt; 0.0001).
Liječenje AC→PH kemoterapijom dovelo je do statistički značajnog poboljšanja ukupnog preživljenja u usporedbi s liječenjem AC→P kemoterapijom (stratificirani omjer hazarda = 0,64; 95% CI [0,55; 0,74]; log-rang p-vrijednost &lt; 0,0001).
Treatment with AC→PH resulted in a statistically significant improvement in OS compared with ACP (stratified HR=0.64; 95% CI [0.55, 0.74]; log-rank p-value  0.0001).
Liječenje AC→PH kemoterapijom dovelo je do statistički značajnog poboljšanja ukupnog preživljenja u usporedbi s liječenjem AC→P kemoterapijom (stratificirani omjer hazarda = 0,64; 95% CI [0,55, 0,74]; log-rang p-vrijednost &lt; 0,0001).
Treatment with asparaginase should be interrupted if patients develop severe hepatic impairment (bilirubin &gt; 3 times the upper limit of normal [ULN]; transaminases &gt; 10 times ULN), severe hypertriglyceridaemia, hyperglycaemia or coagulation disorder (e.g. sinus vein thrombosis, severe bleeding).
Liječenje asparaginazom treba privremeno prekinuti ako bolesnici razviju teško oštećenje funkcije jetre (bilirubin &gt; 3 puta iznad GGN-a; transaminaze &gt; 10 puta iznad GGN-a), tešku hipertrigliceridemiju, hiperglikemiju ili poremećaj koagulacije (npr. trombozu venskih sinusa, teško krvarenje).
Treatment with empagliflozin resulted in a statistically significant (p &lt; 0.0001) reduction in HbA1c compared to placebo (Table 2) and a clinically meaningful decrease in FPG.
Liječenje empagliflozinom rezultiralo je statistički značajnim (p &lt; 0,0001) smanjenjem vrijednosti HbA1c u usporedbi s placebom (Tablica 2) i klinički značajnim smanjenjem vrijednosti FPG.
Treatment with enzalutamide decreased the risk of FACT-P degradation by 37.5% compared with placebo (p &lt; 0.001).
Liječenje enzalutamidom snizilo je rizik za smanjenje rezultata FACT-P za 37,5% u usporedbi s placebom (p &lt; 0,001).
Treatment with JEVTANA is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (total bilirubin &gt; 3 x ULN) (See sections 4.3 and 5.2).
Liječenje lijekom JEVTANA je kontraindicirano za bolesnike s teškim oštećenjem jetrene funkcije (ukupan bilirubin &gt; 3 x GGN) (vidjeti dijelove 4.3 i 5.2).
Treatment with linaclotide also resulted in significant improvements in validated and disease-specific Quality of Life measure (IBS-QoL; p &lt; 0.0001), and EuroQoL (p = 0.001).
Liječenje linaklotidom je također rezultiralo značajnim poboljšanjima u potvrđenim i za bolest specifčnim mjerama kvalitete života (IBS-QoL; p &lt; 0,0001) i EuroQoL (p= 0,001).
Treatment with Lonsurf plus BSC resulted in a statistically significant prolongation of PS &lt; 2 in comparison to placebo plus BSC.
Liječenje s Lonsurfom uz BSC rezultiralo je statistički značajnim produljenjem PS-a &lt; 2 u usporedbi s placebom uz BSC.
Treatment with Pradaxa in patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min) is contraindicated (see section 4.3).
Liječenje Pradaxom bolesnika s teškim oštećenjem bubrega (CrCL &lt; 30 mL/min) je kontraindicirano (vidjeti dio 4.3).
Treatment with R-CVP significantly prolonged the time to disease progression or death compared to CVP, 33.6 months and 14.7 months, respectively (p &lt; 0.0001, log-rank test).
Liječenje R-CVP-om je u usporedbi s liječenjem CVP-om značajno produljilo vrijeme do progresije bolesti ili smrti na 33,6 mjeseci u odnosu na 14,7 mjeseci (p &lt; 0,0001, log-rang test).
Treatment with roflumilast may lead to a higher risk of sleep disorders (mainly insomnia) in patients with a baseline body weight of &lt; 60 kg, due to a higher total PDE4 inhibitory activity found in these patients (see section 4.8).
Liječenje roflumilastom može povećati rizik za poremećaje spavanja (uglavnom nesanice) u bolesnika s početnom tjelesnom težinom &lt; 60 kg, zbog povećane ukupne inhibicijske aktivnosti PDE4 koja je zabilježena u tih bolesnika (vidjeti dio 4.8).
Treatment with selexipag 200–1,600 micrograms twice daily resulted in a 40% reduction (hazard ratio [HR] 0.60; 99% CI: 0.46, 0.78; one-sided log-rank p value &lt; 0.0001) of the occurrence of morbidity or mortality events up to 7 days after last dose compared to placebo (Figure 1).
Liječenje seleksipagom u dozi od 200–1600 mikrograma dva puta dnevno imalo je za posljedicu 40%-tno smanjenje (omjer hazarda [HR] 0,60; 99% CI: 0,46; 0,78; jednostrana p-vrijednost dobivena log-rank testom &lt; 0,0001) pojave događaja morbiditeta ili mortaliteta do 7 dana nakon zadnje doze u usporedbi s placebom (Slika 1).
Treatment with Strimvelis resulted in a 100% survival rate at 3 years post therapy, a decrease in the severe infection rate, an increase in T-lymphocytes (CD3+) and all subjects having post-baseline venous red blood cell deoxyadenosine nucleotide (RBC dAXP) levels below pathological levels ( &gt; 100 nmol/ml).
Liječenje lijekom Strimvelis rezultiralo je stopom preživljenja od 100% 3 godine nakon terapije, smanjenjem stope teških infekcija i povećanjem broja T-limfocita (CD3+), te je u svih ispitanika nakon početka ispitvanja dovelo do vrijednosti deoksiadenozin nukleotida u eritrocitima u venskoj krvi (engl. red blood cell deoxyadenosine nucleotide, RBC dAXP) koje su bile ispod patoloških vrijednosti ( &gt; 100 nmol/ml).
Treatment with Sycrest is not advised in patients who are unable to comply with this method of administration, as the bioavailability of asenapine when swallowed is low ( &lt; 2 % with an oral tablet formulation).
Liječenje lijekom Sycrest ne preporučuje se za bolesnike koji se ne mogu pridržavati ovog načina primjene jer je bioraspoloživost asenapina mala kad se proguta ( &lt; 2% kod tablete za peroralnu primjenu).
Treatment with tenofovir disoproxil 245 mg (as fumarate) was also associated with significantly greater proportions of patients with HBV DNA &lt; 400 copies/ml, when compared to adefovir dipivoxil 10 mg treatment.
Liječenje s 245 mg tenofovirdizoproksila (u obliku tenofovirdizoproksilfumarata) također je povezano sa značajno većim udjelom pacijenata s razinom HBV DNK &lt; 400 kopija/ml, u usporedbi s primjenom 10 mg adefovirdipivoksila.
Treatment with vernakalant, converted 51.7% of patients to SR at 90 minutes versus 5.2% with amiodarone resulting in a significantly faster conversion rate from AF to SR within the first 90 minutes compared to amiodarone (log-rank P-value &lt; 0.0001).
Konverzija u sinusni ritam u roku od 90 minuta postignuta je u 51,7% bolesnika liječenih vernakalantom naspram 5,2% bolesnika koji su primili amiodaron; to ukazuje da se vernakalantom postiže značajno brža konverzija fibrilacije atrija u sinusni ritam u prvih 90 minuta u odnosu na amiodaronom (log-rank P–vrijednost &lt; 0,0001).
Treatment with Zydelig must be withheld in the event of a Grade 3 or 4 aminotransferase elevation (alanine aminotransferase [ALT]/aspartate aminotransferase [AST] &gt; 5 x upper limit of normal [ULN]).
Liječenje Zydeligom mora se prekinuti u slučaju povišenja vrijednosti aminotransferaza 3. ili 4. stupnja (alanin aminotransferaza[ALT]/aspartat aminotransferaza [AST] &gt; 5 x GGN).
Treats Heartburn &amp; Acid Reflux
Liječi žgaravicu i vraćanje kiselog sadržaja iz želuca u jednjak Jedna tableta dnevno
TREVICTA is not recommended in patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 50 ml/min).
TREVICTA se ne preporučuje u bolesnika s umjerenim ili teškim bubrežnim oštećenjem (klirens kreatinina &lt; 50 ml/min).
TREVICTA is not recommended in patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 50 ml/min). (See sections 4.2 and 5.2).
TREVICTA se ne preporučuje u bolesnika s umjerenim ili teškim oštećenjem bubrega (klirens kreatinina &lt; 50 ml/min). (Vidjeti dijelove 4.2 i 5.2).
Tri &gt; : 80000 673 (+357 22866700) cyprus_info@merck.com
Τηλ: 80000 673 (+357 22866700) cyprus_info@merck.com
Triazolam 0.125, single dose 200, 4 doses ↑ &gt; 20 fold ↑ 87% Ritonavir co-administration is likely to result in increased plasma concentrations of triazolam and is therefore contraindicated (see section 4.3).
Triazolam 0,125, jednokratna doza 200, 4 doze ↑ &gt; 20 puta ↑ 87% Istodobno primijenjeni ritonavir vjerojatno povećava koncentracije triazolama u plazmi te je stoga kontraindiciran (vidjeti dio 4.3).
Triumeq is not recommended for use in patients with a creatinine clearance &lt; 50 ml/min (see section 5.2).
Ne preporučuje se primjena lijeka Triumeq u bolesnika s klirensom kreatinina &lt; 50 ml/min (vidjeti dio 5.2).
Truvada has not been studied in HIV-1 uninfected individuals with creatinine clearance &lt; 60 mL/min and is therefore not recommended for use in this population.
Truvada nije ispitana u osoba koje nisu zaražene virusom HIV-1 s klirensom kreatinina &lt; 60 mL/min pa se stoga ne preporučuje njezina primjena u ovoj populaciji.
Truvada should only be used in individuals with creatinine clearance (CrCl) &lt; 80 mL/min if the potential benefits are considered to outweigh the potential risks.
Truvada se smije koristiti samo u osoba s klirensom kreatinina (CrCl) &lt; 80 mL/min ako se smatra da su moguće koristi veće od mogućih rizika.
TRYPHAENA is a multicentre, randomised phase II clinical trial conducted in 225 adult female patients with HER2-positive locally advanced, operable, or inflammatory breast cancer (T2-4d; primary tumour &gt; 2cm in diameter) who had not received prior trastuzumab, chemotherapy or radiotherapy.
TRYPHAENA je multicentrično randomizirano kliničko ispitivanje faze II provedeno u 225 odraslih bolesnica s HER2 pozitivnim lokalno uznapredovalim, operabilnim ili upalnim rakom dojke (T2-4d; primarni tumor promjera &gt; 2 cm) koje prethodno nisu primale trastuzumab, kemoterapiju ni radioterapiju.
TSH post baseline &gt; 4 times ULN was reported in 6.9% of patients treated with Stivarga and in 0.7% of patients receiving placebo.
TSH nakon početnih vrijednosti &gt; 4 puta od GGN bio je prijavljen u 6,9% bolesnika liječenih lijekom Stivarga i 0,7% bolesnika koji su primali placebo.
TTP was significantly longer in the patients receiving regorafenib plus BSC than in patients receiving placebo plus BSC with a hazard ratio of 0.248 [95% CI 0.170, 0.364], and median TTP of 5.4 months versus 0.9 months (p &lt; 0.000001) (see Table 7).
Vrijeme do progresije bolesti (TTP) bilo je značajno dulje u bolesnika koji su primali regorafenib uz najbolju potpornu njegu nego u bolesnika koji su primali placebo uz najbolju potpornu njegu, uz omjer hazarda od 0,248 [95% CI 0,170; 0,364] i medijan TTP od 5,4 mjeseci naspram 0,9 mjeseci (p &lt; 0,000001) (vidjeti tablicu 7).
Tuberculosis (TB): You should be screened for TB prior to ORENCIA treatment.
ORENCIA trebate se testirati na TBC.
Turn dose knob clockwise until it stops and the is in the dose window.
Okrećite gumb za doziranje u smjeru kazaljke na satu dok se ne zaustavi i dok se simbol ne pojavi u prozorčiću za doziranje.
Turn the page for more advice Now turn over &gt;
Za više savjeta okrenite list Okrenite &gt;
Twenty (21 %) of 97 children had a &gt; 15 percentile decrease in height percentile, of whom 10 of the 20 children had a &gt; 30 percentile decrease in their height percentile from the start of treatment to the end of long-term follow-up (up to 5 years).
Na kraju dugotrajnog praćenja (do 5 godina) je 20 od 97 djece (21%) imalo smanjenje na krivulji rasta za &gt; 15 percentila, a 10 od tih 20 smanjenje za &gt; 30 percentila u odnosu na početak liječenja.
Twenty five percent (15 out of 60) of the overall patient population was adult ( &gt; 18 years) at baseline.
Od sveukupne populacije bolesnika 25% (15 bolesnika od 60) bili su odrasli (u dobi od &gt; 18 godina) na početku.
Twenty four percent of children (11/46) treated for 24 weeks and 40 % of children (19/48) treated for 48 weeks had a &gt; 15 percentile height for age decrease from pre treatment to the end of 5 year long term follow up compared to pre treatment baseline percentiles.
U 24% djece (11/46) liječene 24 tjedna i 40% djece (19/48) liječene 48 tjedana zabilježen je pad za &gt; 15 percentila na percentilnoj krivulji visine za dob od razdoblja prije početka liječenja do kraja 5-godišnjeg dugotrajnog praćenja u usporedbi s percentilima prije početka liječenja.
Twenty four percent of children (11/46) treated for 24 weeks and 40 % of children (19/48) treated for 48 weeks had a &gt; 15 percentile height for age decrease from pre-treatment to the end of 5 year long term follow up compared to pre-treatment baseline percentiles.
U 24% djece (11/46) liječene 24 tjedna i 40% djece (19/48) liječene 48 tjedana zabilježen je pad za &gt; 15 percentila na percentilnoj krivulji visine za dob od razdoblja prije početka liječenja do kraja 5-godišnjeg dugotrajnog praćenja u usporedbi s percentilima prije početka liječenja.
Twenty out of 23 children and adolescents (87%) had &gt; 1 log10 c/mL decrease from Baseline in HIV-1 RNA or HIV-1 RNA &lt; 400 c/mL at Week 24.
U 20 od 23 djece i adolescenata (87%) razina HIV-1 RNK nakon 24 tjedna smanjila se za &gt; 1 log10 kopija/ml u odnosu na početnu vrijednost ili je iznosila &lt; 400 kopija/ml.
Twenty seven (7%) out of 389 patients enrolled in study 301 and 14 (4.1%) out of 342 enrolled in study 302 were not randomised due to a positive mannitol tolerance test (MTT) defined as either 1) a fall in FEV1 &gt; 20% from baseline at midpoint (step 4) or 2) fall from baseline &gt; 20 % at end of test that did not recover to &lt; 20% within 15 minutes or 3) who had a fall in FEV1 &gt; 50% from baseline at end of test (step 6) or 4) who had a fall in Sp02 to &lt; 89% during the procedure.
Dvadeset sedam (7%) od 389 pacijenata uključenih u ispitivanje 301 i 14 (4,1%) pacijenata od 342 pacijenta uključena u ispitivanje 302 nisu razvrstani zbog pozitivnog testa tolerancije na manitol (MTT), koja se definira kao 1) smanjenje vrijednosti FEV1 za &gt; 20% u odnosu na početnu vrijednost u središnjoj točki (4. korak); ili 2) smanjenje početne vrijednosti za &gt; 20 % u odnosu na početnu vrijednost na kraju testa te nemogućnost vraćanja na &lt; 20% unutar 15 minuta; ili 3) smanjenje vrijednosti FEV1 za &gt; 50% u odnosu na srednju vrijednost na kraju testa (6. korak); ili 4) smanjenje vrijednosti SpO2 na &lt; 89% tijekom postupka.