natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients with serum bilirubin levels &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
U bolesnika s razinama serumskog bilirubina &gt; GGN i/ili ALT i AST &gt; 3,5 puta od GGN te serumskom alkalnom fosfatazom &gt; 6 puta od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For patients with serum bilirubin levels &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
U bolesnika s razinama serumskog bilirubina &gt; GGN i/ili ALT i AST &gt; 3,5 puta većim od GGN te serumskom alkalnom fosfatazom &gt; 6 puta od GGN nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For patients with serum bilirubin levels &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
U bolesnika s razinama serumskog bilirubina &gt; GGN i/ili ALT i AST &gt; 3,5 puta većim od GGN te serumskom alkalnom fosfatazom &gt; 6 puta od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For patients with serum bilirubin levels &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
U bolesnika s razinama serumskog bilirubina većim od GGN i/ili ALT i AST više od 3,5 puta većim od GGN te serumskom alkalnom fosfatazom više od 6 puta većom od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For patients with serum bilirubin levels &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
U bolesnika s razinama serumskog bilirubina &gt; GGN i/ili ALT i AST &gt; 3,5 x GGN te serumskom alkalnom fosfatazom &gt; 6 x GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For patients with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 mL/min) the recommended dose is one 50 mg film-coated tablet once weekly.
Za bolesnike s teškim oštećenjem bubrega (CLcr &lt; 30 ml/min) preporučena doza je jedna 50 mg filmom obložena tableta jedanput tjedno.
For patients with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 mL/min) the recommended dose is one 50 mg film-coated tablet once weekly.
Za bolesnike s teškim oštećenjem bubrega (klirens kreatinina &lt; 30 ml/min) preporučena doza je jedna 50 mg filmom obložena tableta jedanput tjedno.
For patients with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 mL/min) or with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis or peritoneal dialysis, the dose of Januvia is 25 mg once daily.
U bolesnika s teškim oštećenjem funkcije bubrega (CrCl &lt; 30 ml/min) ili onih u završnoj fazi bubrežne bolesti, (engl. end stage renal disease, ESRD) kojima je potrebna hemodijaliza ili peritonealna dijaliza, doza lijeka Januvia je 25 mg jedanput na dan.
For patients with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 mL/min) or with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis or peritoneal dialysis, the dose of Ristaben is 25 mg once daily.
U bolesnika s teškim oštećenjem funkcije bubrega (CrCl &lt; 30 ml/min) ili onih u završnoj fazi bubrežne bolesti, (engl. end stage renal disease, ESRD) kojima je potrebna hemodijaliza ili peritonealna dijaliza, doza lijeka Ristaben je 25 mg jedanput na dan.
For patients with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 mL/min) or with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis or peritoneal dialysis, the dose of TESAVEL is 25 mg once daily.
U bolesnika s teškim oštećenjem funkcije bubrega (CrCl &lt; 30 ml/min) ili onih u završnoj fazi bubrežne bolesti, (engl. end stage renal disease, ESRD) kojima je potrebna hemodijaliza ili peritonealna dijaliza, doza lijeka TESAVEL je 25 mg jedanput na dan.
For patients with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 mL/min) or with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis or peritoneal dialysis, the dose of Xelevia is 25 mg once daily.
U bolesnika s teškim oštećenjem funkcije bubrega (CrCl &lt; 30 ml/min) ili onih u završnoj fazi bubrežne bolesti, (engl. end stage renal disease, ESRD) kojima je potrebna hemodijaliza ili peritonealna dijaliza, doza lijeka Xelevia je 25 mg jedanput na dan.
For patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) or end-stage renal disease requiring dialysis, one-quarter of the recommended dose of alogliptin should be administered (6.25 mg once daily).
U bolesnika s teškim oštećenjem bubrega (klirens kreatinina &lt; 30 ml/min) ili završnim stadijem bolesti bubrega koji zahtijevaju dijalizu potrebno je primijeniti jednu četvrtinu preporučene doze alogliptina (6,25 mg jedanput na dan).
For patients with severe renal impairment (estimated creatinine clearance &lt; 30 ml/min), the recommended dose of CHAMPIX is 1 mg once daily.
U bolesnika s teškim oštećenjem bubrežne funkcije (procijenjeni klirens kreatinina &lt; 30 ml/min) preporučena doza lijeka CHAMPIX je 1 mg jedanput na dan.
For patients with total bilirubin &gt; 5 x ULN or AST &gt; 10 x ULN, there are insufficient data to permit dosage recommendations regardless of indication (see sections 4.4 and 5.2).
Za bolesnike u kojih je ukupni bilirubin &gt; 5 x GGN ili AST &gt; 10 x GGN, nema dovoljno podataka koji bi omogućili preporuke doza bez obzira na indikaciju (vidjeti dijelove 4.4 i 5.2).
For patients with TTP ≥6 months after commencing first-line treatment the HR of OS was 0.86 (95% CI: 0.73 to 1.01), and 0.86 (95% CI: 0.64 to 1.13) in patients with TTP &lt; 6 months after commencing first-line treatment.
U bolesnika kojima je bolest progredirala ≥ 6 mjeseci nakon početka prvolinijskog liječenja, HR za OS iznosio je 0,86 (95% CI: 0,73 do 1,01), dok je u bolesnika kojima je bolest progredirala &lt; 6 mjeseci nakon početka prvolinijskog liječenja iznosio 0,86 (95% CI: 0,64 do 1,13).
For patients with tumour of adenocarcinoma histology, 15.8 % had disease stage &lt; IIIB/IV, 15.2 %, had disease stage IIIB and 69.0 % had disease stage IV.
U bolesnika s tumorom adenokarcinomske histologije, 15,8 % je imalo stadij bolesti &lt; IIIB/IV, 15,2 % je imalo stadij bolesti IIIB i 69,0 % je imalo stadij bolesti IV.
For patients with type 1 diabetes transferring from twice-daily basal insulin or having HbA1c &lt; 8.0% at the time of transfer, the dose of Tresiba needs to be determined on an individual basis.
Za bolesnike sa šećernom bolešću tipa 1 koji prelaze s bazalnog inzulina koji se primjenjuje dva puta dnevno ili u onih koji imaju HbA1c &lt; 8,0% u vrijeme prijelaza, dozu lijeka Tresiba potrebno je utvrditi individualno.
For patients with ≥ 50% leukaemic blasts in bone marrow or &gt; 15,000/microlitre peripheral blood leukaemic blast counts treat with dexamethasone (not to exceed 24 mg/day).
Bolesnike s ≥ 50% leukemičnih blasta u koštanoj srži ili s &gt; 15,000 leukemičnih blasta po mikrolitru periferne krvi potrebno je liječiti deksametazonom (ne smije se prekoračiti 24 mg/dan).
For persistent increases &gt; 3 x ULN (confirmed by repeat testing, see 4.4.), discontinue RoActemra.
U slučaju da su vrijednosti trajno povišene &gt; 3 x iznad GGN (potvrđeno ponovljenim testiranjem, vidjeti dio 4.4), potpuno prekinuti primjenu lijeka RoActemra.
For persistent increases &gt; 3 x ULN, discontinue RoActemra
U slučaju da su vrijednosti trajno povišene &gt; 3 × iznad gornje granice normale, potpuno prekinuti primjenu lijeka RoActemra.
For persistent or increasing elevations ≥5 but &lt; 10 x ULN, reduce dose with a 1 level adjustment and monitor weekly ALT level to ensure it is stable or decreasing
Kod stalnog ili progresivnog povišenja vrijednosti od ≥5, ali &lt; 10 puta iznad GGN, smanjiti dozu za 1 razinu i tjedno kontrolirati vrijednosti ALT-a kako biste bili sigurni da su stabilne ili se smanjuju
For Phase 1-4 studies in patients with lymphomatous meningitis receiving either DepoCyte or cytarabine adverse reactions are listed by MedDRA body system organ class and by frequency (Very common (≥1/10); and Common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000)) in Table 1 below.
Nuspojave u fazama 1-4 kliničih ispitivanja u pacijenata s limfomatoznim meningitisom koji su primali ili DepoCyte ili citarabin navedene su prema MedDRA klasifikaciji organskih sustava i učestalosti nuspojava (vrlo često (≥1/10); često (≥1/100 i &lt; 1/10); manje često (≥1/1000 i &lt; 1/100); rijetko (≥1/10 000 i &lt; 1/1000); vrlo rijetko ( &lt; 1/10 000)) u tablici 1.
For placebo-treated or insulin-treated patients, &lt; 1% withdrew due to nausea or vomiting.
Manje od 1% bolesnika koji su primali placebo ili inzulin prekinulo je liječenje zbog mučnine ili povraćanja.
For serious Grade &gt; 3 non-haematologic toxicity deemed related to olaratumab, the dose of olaratumab should be withheld until toxicity is ≤ Grade 1 or has returned to pretreatment baseline.
U slučaju ozbiljne nehematološke toksičnosti ≥ 3. stupnja koja se smatra povezanom s olaratumabom, primjenu doze olaratumaba treba odgoditi dok se toksičnost ne ublaži na ≤ 1. stupanj ili vrati na početnu vrijednost prije liječenja.
for small dogs ( &gt; 4.5–10 kg)
za male pse ( &gt; 4,5 -10 kg)
for small dogs ( &gt; 4.5–10 kg)
za male pse ( &gt; 4,510 kg)
for small dogs &gt; 4.5 – 10 kg
za male pse &gt; 4,5 - 10 kg
For studies of dapagliflozin as add-on to metformin or as add-on to sitagliptin (with or without metformin), the frequency of minor episodes of hypoglycaemia was similar ( &lt; 5%) between treatment groups, including placebo up to 102 weeks of treatment.
U ispitivanjima dapagliflozina kao dodatka liječenju metforminom ili dodatka liječenju sitagliptinom (s metforminom ili bez njega) učestalost blagih epizoda hipoglikemije bila je slična ( &lt; 5%) u svim liječenim skupinama, uključujući skupinu koja je primala placebo, do 102. tjedna liječenja.
For studies of dapagliflozin in monotherapy, as add-on to metformin or as add-on to sitagliptin (with or without metformin), the frequency of minor episodes of hypoglycaemia was similar ( &lt; 5%) between treatment groups, including placebo up to 102 weeks of treatment.
U ispitivanjima u kojima je dapagliflozin primijenjen kao monoterapija, kao dodatak metforminu ili kao dodatak sitagliptinu (sa ili bez metformina), učestalost blažih epizoda hipoglikemije bila je podjednaka ( &lt; 5%) u svim ispitanim skupinama, uključujući i onu koja je primala placebo do 102. tjedna liječenja.
For study I (SC-I), patients were required to be &gt; 18 years of age with moderate to severe active RA diagnosed according to ACR criteria who had at least 4 tender and 4 swollen joints at baseline.
Za ispitivanje I (SC-I) bolesnici su morali imati više od 18 godina, umjeren do težak oblik aktivnog RA dijagnosticiran prema ACR kriterijima te najmanje 4 bolno osjetljiva i 4 otečena zgloba na početku liječenja.
For study II (SC-II), patients were required to be &gt; 18 years of age with moderate to severe active RA diagnosed according to ACR criteria who had at least 8 tender and 6 swollen joints at baseline.
Za ispitivanje II (SC-II) bolesnici su morali imati više od 18 godina, umjeren do težak oblik aktivnog RA dijagnosticiran prema ACR kriterijima te najmanje 8 bolno osjetljivih i 6 otečenih zglobova na početku liječenja.
For subjects weighing 60-90 kg and  60 kg, average Ctrough values following intravenous dosing were approximately 16% and 34% lower compared to the subcutaneous regimen, respectively.
U ispitanika tjelesne težine 60 – 90 kg i &lt; 60 kg, prosječne vrijednosti Ctrough nakon intravenske primjene bile su približno 16% odnosno 34% niže nego nakon supkutane primjene.
For subjects weighing  90 kg, Ctrough values were the same for the intravenous and subcutaneous regimens.
U ispitanika tjelesne težine &gt; 90 kg, vrijednosti Ctrough bile su iste kod intravenskog i supkutanog režima liječenja.
For subjects with &gt; 1 attack, the proportion of attacks responding within 4 hours after Cinryze dosing and the time to response was comparable regardless of the number of attacks treated.
Kod ispitanika s &gt; 1 napadajem udio napadaja koji su odgovorili u roku od 4 sata nakon primjene doze lijeka Cinryze i vrijeme do odgovora bilo je usporedivo bez obzira na broj liječenih napadaja.
For subsequent administrations, vinflunine is contraindicated in subjects with baseline ANC &lt; 1,000/mm3 or platelets &lt; 100,000/mm3.
Za sljedeće primjene vinflunin je kontraindiciran u ispitanika s početnim ABN-om &lt; 1000/mm³ ili trombocitima &lt; 100 000/mm³.
For tazobactam the PD index associated with efficacy was determined to be the percentage of the dose interval during which the plasma concentration of tazobactam exceeds a threshold value (%T &gt; threshold).
Za tazobaktam je utvrđeno da je farmakodinamički indeks koji se povezuje s djelotvornošću postotak doznog intervala tijekom kojega koncentracija tazobaktama u plazmi premašuje graničnu vrijednost (%T &gt; granične vrijednosti).
For the 12 weeks data, study 1 shows that 39% of the patients treated with linaclotide compared with 17% of the patients treated with placebo showed response to IBS degree of relief (p &lt; 0.0001) and 54% of the patients treated with linaclotide compared with 39% of the patients treated with placebo showed response to abdominal pain/discomfort (p &lt; 0.0001).
Iz podataka prikupljenih u periodu od 12 tjedana, ispitivanje 1 je pokazalo da je 39% bolesnika liječenih linaklotidom u usporedbi s 17% bolesnika liječenih placebom pokazalo odgovor s obzirom na stupanj olakšanja IBS-a (p &lt; 0,0001), dok je 54% bolesnika liječenih linaklotidom u usporedbi s 39% bolesnika liječenih placebom pokazalo odgovor s obzirom na bolove/nelagodu u abdomenu (p &lt; 0,0001).
For the 26 weeks data, study 1 shows that 37% and 54% of the patients treated with linaclotide compared with 17% and 36% of the patients treated with placebo showed response to IBS degree of relief (p &lt; 0.0001) and abdominal pain/discomfort (p &lt; 0.0001) respectively.
Iz podataka prikupljenih u periodu od 26 tjedana, ispitivanje 1 je pokazalo da je 37% i 54% bolesnika liječenih linaklotidom u usporedbi s 17% i 36% bolesnika liječenih placebom pokazalo odgovor s obzirom na stupanj olakšanja IBS-a (p &lt; 0,0001) odnosno s obzirom na bol/nelagodu u trbuhu (p &lt; 0,0001).
For the 77 patients who continued entecavir treatment beyond 52 weeks (median 96 weeks), 40% of patients had HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR and 81% had ALT normalisation ( 1 times ULN) at end of dosing.
Od 77 bolesnika koji su nastavili liječenje entekavirom nakon 52. tjedna (medijan 96 tjedana), 40% imalo je HBV DNK &lt; 300 kopija/ml mjereno PCR-om, a 81% je imalo normalizaciju ALT-a (≤ 1 puta iznad GGN) na kraju doziranja.
For the following transporters, clinically relevant inhibition was excluded based on a cutoff of IC50 &gt; 50  Cmax,unbound.
Za sljedeće je transportere klinički važna inhibicija bila isključena na temelju granične vrijednosti od IC50 &gt; 50  Cmax,nevezan.
For the prevention of VTE, the adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common:
Nuspojave koje su ispitivači prijavili kao barem moguće povezane s fondaparinuksom navedene su u skupinama prema učestalosti pojavljivanja (vrlo često:  1/10; često: 1/100 i &lt; 1/10; manje često:
For the same treatment arm, patients with baseline NS5A RAVs conferring a fold-change of &gt; 100, relapse occurred in 4/13 (31%), as compared to 3/95 (3%) in those without any baseline RAVs or RAVs conferring a fold-change of ≤ 100.
U istoj terapijskoj skupini, pacijenti s početnim NS5A RAV-ovima koji su nosili promjenu &gt; 100 puta, relaps je nastupio u 4/13 (31 %) u usporedbi s 3/95 (3 %) u onih bez ikakvih početnih RAV ili RAV koji nose promjenu ≤ 100 puta.
For those &lt; 90 kg, the thin wall 1 inch, 22 gauge (0.72 mm x 25.4 mm) needle should be used.
Za bolesnike tjelesne težine &lt; 90 kg potrebno je koristiti iglu tankih stijenki veličine 1 inča, 22 gauge (G) (0,72 mm x 25,4 mm).
For those patients with serum bilirubin &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 6 times the ULN, no dose- reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
Za bolesnike s vrijednostima serumskog bilirubina većim od GGN i/ili vrijednostima ALT i AST više od 3,5 većim puta od GGN te alkalnom fosfatazom više od 6 puta većom od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For those patients with serum bilirubin &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
Za bolesnike s vrijednostima serumskog bilirubina većim od GGN i/ili vrijednostima ALT i AST više od 3,5 puta većim od GGN te alkalnom fosfatazom više od 6 puta većom od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For those patients with serum bilirubin &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
Za bolesnike s vrijednostima serumskog bilirubina većim od GGN i/ili vrijednostima ALT i AST više od 3,5 većim puta od GGN te alkalnom fosfatazom više od 6 puta većom od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For those patients with serum bilirubin &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
Za bolesnike s vrijednostima serumskog bilirubina &gt; GGN i/ili vrijednostima ALT i AST &gt; 3,5 većim puta od GGN te alkalnom fosfatazom &gt; 6 puta većom od GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For those patients with serum bilirubin &gt; ULN and/or ALT and AST &gt; 3.5 times the ULN associated with alkaline phosphatase &gt; 6 times the ULN, no dose-reduction can be recommended and docetaxel should not be used unless strictly indicated.
Za bolesnike s vrijednostima serumskog bilirubina &gt; GGN i/ili vrijednostima ALT i AST &gt; 3,5 x GGN te alkalnom fosfatazom &gt; 6 x GGN, nema preporuka za smanjenje doze te se docetaksel ne smije primijeniti osim ako to nije striktno indicirano.
For total hip BMD, 90.0 % (p &lt; 0.001) of patients receiving Bonviva 150 mg once monthly and 76.7 % of patients receiving ibandronic acid 2.5 mg daily had total hip BMD increases above or equal to baseline at one year.
Što se tiče vrijednosti BMD kuka, nakon jedne godine je u 90% (p &lt; 0,001) bolesnika koji su primali lijek Bonviva 150 mg jedanput mjesečno odnosno 76,7% bolesnika koji su primali ibandronatnu kiselinu 2,5 mg jedanput dnevno, došlo je do povećanja BMD cijelog kuka više ili jednako početnoj vrijednosti.
For treatment of acute ST-segment elevation myocardial infarction (STEMI) in patients &lt; 75 years of age
Za liječenje akutnog infarkta miokarda s elevacijom ST spojnice (STEMI) u bolesnika u dobi &lt; 75 godina
For treatment of acute ST-segment elevation myocardial infarction (STEMI) in patients &lt; 75 years of age
Za liječenje akutnog infarkta miokarda s elevacijom ST-spojnice (STEMI) u bolesnika u dobi &lt; 75 godina
For treatment of AIDS-related Kaposi’s sarcoma (KS) in patients with low CD4 counts ( &lt; 200 CD4 lymphocytes/mm3) and extensive mucocutaneous or visceral disease.
Za liječenje Kaposijevog sarkoma povezanog s AIDS-om u bolesnika s niskim brojem CD4 stanica ( &lt; 200 CD4 limfocita/mm3) i proširenom mukokutanom ili visceralnom bolešću.
For treatment-naïve patients initiating treatment with Invirase/ritonavir 500/100 mg two times daily for the first 7 days of treatment followed by Invirase 1000 mg two times daily with ritonavir 100 mg two times daily after 7 days and with a baseline QT interval &lt; 450 msec, an on-treatment ECG is suggested after approximately 10 days of therapy.
U prethodno neliječenih bolesnika koji započinju liječenje lijekovima Invirase/ritonavir u dozi od 500/100 mg dvaput na dan tijekom prvih 7 dana liječenja, a nakon toga prelaze na dozu lijeka Invirase od 1000 mg dvaput na dan uz 100 mg ritonavira dvaput na dan, i u kojih je početni QT-interval &lt; 450 ms, preporučuje se napraviti EKG tijekom liječenja nakon približno 10 dana terapije.
For very large dogs ( &gt; 40 kg), data are limited but duration of testosterone suppression was comparable to that seen in medium and large dogs.
U jako velikih pasa ( &gt; 40 kg ), podaci su ograničeni, ali trajanje niže razine testosterona se može usporediti sa podacima dobivenim u srednjih i velikih pasa.
for very large dogs ( &gt; 40 –56 kg)
za vrlo velike pse ( &gt; 40-56 kg)
for very large dogs ( &gt; 40–56 kg)
za vrlo velike pse ( &gt; 40-56 kg)
for very large dogs &gt; 40 – 56 kg
za vrlo velike pse &gt; 40 - 56 kg
FORSTEO increased BMD at the total hip (3.6 %) compared with alendronate (2.2 %) (p &lt; 0.01), as well as at the femoral neck (3.7 %) compared with alendronate (2.1 %) (p &lt; 0.05).
FORSTEO je povećao BMD cijelog kuka (3,6%) u odnosu na alendronat (2,2%) (p &lt; 0,01) kao i BMD vrata bedrene kosti (3,7%) u usporedbi s alendronatom (2,1%) (p &lt; 0,05).
Forty four percent of patients in the fluticasone furoate/vilanterol 92/22 group were well controlled (ACQ7 ≤0.75) at end of treatment compared to 36% of subjects in the FF 92 micrograms group (p &lt; 0.001 95% CI 1.23, 1.82).
U 44% bolesnika u skupini koja je primala flutikazonfuroat/vilanterol od 92/22 mikrograma bolest je na kraju liječenja bila dobro kontrolirana (ACQ7 ≤0,75), a isto je zabilježeno u 36% ispitanika u skupini koja je primala flutikazonfuroat od 92 mikrograma (p &lt; 0,001 95% CI 1,23; 1,82).
Forty four percent of patients in the fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms group were well controlled (ACQ7 ≤0.75) at end of treatment compared to 36% of subjects in the FF 92 micrograms group (p &lt; 0.001 95% CI 1.23, 1.82).
U 44% bolesnika u skupini koja je primala flutikazonfuroat/vilanterol od 92/22 mikrograma bolest je na kraju liječenja bila dobro kontrolirana (ACQ7 ≤0,75), a isto je zabilježeno u 36% ispitanika u skupini koja je primala flutikazonfuroat od 92 mikrograma (p &lt; 0,001 95% CI 1,23; 1,82).
Forty-seven percent (47.2 %) of patients on the combination achieved trough SeDBP &lt; 90 mmHg compared to 33.2 % of patients on irbesartan (p = 0.0005).
Pri najnižoj koncentraciji lijeka u krvi, 47,2% bolesnika koji su primali kombinaciju irbesartan/hidroklorotiazid postiglo je dijastolički tlak &lt; 90 mmHg, u usporedbi sa 33,2% bolesnika koji su primali irbesartan (p &lt; 0,0005).
Forty-seven percent (47.2%) of patients on the combination achieved trough SeDBP &lt; 90 mmHg compared to 33.2% of patients on irbesartan (p = 0.0005).
Pri najnižoj koncentraciji lijeka u krvi, 47,2% bolesnika koji su primali kombinaciju irbesartan/hidroklorotiazid postiglo je dijastolički tlak &lt; 90 mmHg, u usporedbi s 33,2% bolesnika koji su primali irbesartan (p &lt; 0,0005).