natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If a patient from a Member State where such consultations are not provided or funded has a consultation via telemedicine with a GP in a Member State where such consultations are so provided, it is not clear whether the Member State of affiliation may, in such a case, refuse reimbursement.
Ako pacijent iz države članice u kojoj se ne pružaju ili ne plaćaju takva savjetovanja obavi konzultacije putem telemedicine s liječnikom opće prakse u državi članici u kojoj se takva savjetovanja pružaju, nije jasno može li u takvom slučaju država članica čijem sustavu osigurana osoba pripada odbiti nadoknadu troškova.
Its overall objective is to report on implementation to date on the basis of the sources at hand and to identify gaps and potential for improvement, as called for by Article 20(1) of the Directive.
Cilj joj je izvijestiti o dosadašnjoj provedbi na temelju dostupnih izvora te utvrditi praznine i mogućnosti za poboljšanja, kako je predviđeno člankom 20. stavkom 1. Direktive.
Under the CEF Work plan 2015, EU funding has been allocated to implement the exchange of patient summaries, and ePrescriptions.
Na temelju plana rada za CEF za 2015., sredstva EU-a dodijeljena su za provedbu razmjene podataka o pacijentima i e-recepata.
Several Member States require prior authorisation if the healthcare requires an overnight stay in the Member State of treatment.
Nekoliko država članica zahtijeva prethodno odobrenje ako se u okviru zdravstvene zaštite zahtijeva boravak preko noći u državi članici liječenja.
This report sets out the current state of play of transposition, and covers the most important and relevant provisions, such as the use of prior authorisation, the level of patient mobility, reimbursement practices, information to patients and cooperation under the Directive.
U ovom se izvješću prikazuje trenutačno stanje prenošenja Direktive u nacionalna zakonodavstva i njime su obuhvaćene najvažnije i najbitnije odredbe, poput primjene prethodnog odobrenja, razine mobilnosti pacijenata, praksi u pogledu nadoknade troškova, informacija koje se pružaju pacijentima i suradnje u okviru Direktive.
The Commission adopted Implementing Decision 2011/890/EU concerning the eHealth Network on 22 December 2011.​[11]​.
Komisija je 22. prosinca 2011. donijela Provedbenu odluku 2011/890/EU o mreži za e-zdravstvo.​[11]​.
‘Patients have high expectations …the prevailing sentiment is that the NCP must be a gateway to healthcare, not a gatekeeper blocking access.'
„Pacijenti imaju visoka očekivanja …prevladavajući je dojam da nacionalna kontaktna točka mora biti ulaz koji osigurava pristup zdravstvenoj zaštiti, a ne vratar koji blokira pristup." - Organizacija pacijenata
The Network adopted a Strategy for EU cooperation on HTA in October 2014, and a reflection paper on reuse of joint HTA work in national activities in April 2015.​[15]​
Mreža je u listopadu 2014. donijela strategiju za suradnju EU-a u području HTA, a u travnju 2015. dokument s razmatranjima o tome kako se rezultati zajedničkog rada u području HTA mogu ponovno upotrijebiti u aktivnostima koje se provode na nacionalnoj razini.​[15]​
A number of Member States continue to express concern about communicating the complexities of the current legal situation, where cross-border healthcare is covered by two distinct sets of EU legislation (the Directive and the Social Security Regulations), despite the stipulation in Article 2(m) of the Directive, whereby the former applies without prejudice to the Social Security Regulations (see also recitals 28-31 to the Directive).
Niz država članica i dalje izražava zabrinutost u pogledu obavješćivanja o složenosti trenutačne pravne situacije u kojoj je prekogranična zdravstvena zaštita obuhvaćena dvama različitim skupovima zakonodavstva EU-a (Direktivom i uredbama o socijalnoj sigurnosti), usprkos odredbi članka 2. točke (m) Direktive u skladu s kojom se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje uredbe o socijalnoj sigurnosti (vidi i uvodne izjave od 28. do 31. Direktive).
Complaints, infringements and transposition measures were not part of its remit.
Nije se bavila pritužbama, kršenjima i mjerama prenošenja.
Three Member States appear to require any patient seeking reimbursement for cross-border healthcare to demonstrate why it is medically necessary for the particular episode of healthcare to be received in another country.
Čini se da tri države članice zahtijevaju od svakog pacijenta koji traži nadoknadu troškova za prekograničnu zdravstvenu zaštitu da dokaže zašto je medicinski nužno određenu epizodu zdravstvene zaštite primiti u drugoj državi.
Some Member States have difficulties dividing their cases between Directive 2011/24/EU and the Social Security Regulations (Regulations (EC) No 883/2004 and (EC) No 987/2009), particularly for claims for reimbursement of healthcare not subject to prior authorisation.
Neke države članice imaju poteškoća pri određivanju slučajeva koji spadaju pod Direktivu 2011/24/EU, a koji pod uredbe o socijalnoj sigurnosti (uredbe (EZ) br. 883/2004 i (EZ) br. 987/2009), posebno u pogledu zahtjeva za nadoknadu troškova za zdravstvenu zaštitu koja ne podliježe prethodnom odobrenju.
Twenty-one Member States have introduced a system of prior authorisation (Austria, the Czech Republic, Estonia, Finland, Lithuania, the Netherlands and Sweden have not, although some of these have introduced legislation enabling them to introduce such a system at a later date, should they so wish).
Sustav prethodnog odobrenja uvela je 21 država članica (Austrija, Češka, Estonija, Finska, Litva, Nizozemska i Švedska nisu ga uvele, iako su neke od tih država donijele zakonodavstvo kojem im je omogućeno uvođenje takvog sustava kasnije, ako to požele).
Two of these Member States reported that they had neither refused nor granted a single request, two reported only one each, and only two had more than 100 requests.
Dvije su od tih država članica izvijestile da nisu odbile ni odobrile nijedan zahtjev, dvije su izvijestile da su imale samo po jedan zahtjev, a samo su dvije imale više od 100 zahtjeva.
Some Member States provide links to different legal documents; others give a general description of quality assurance strategies; a few provide detailed information (including links to hospital evaluation systems featuring typical safety parameters, e.g. mortality rate, number of cases treated with complications); others direct citizens to specific sources - websites or a named person.
Neke države članice navode poveznice na različite zakonske dokumente, druge navode opći opis strategija za osiguranje kvalitete, nekoliko njih navodi detaljne informacije (uključujući poveznice na sustave ocjenjivanja bolnica s tipičnim parametrima sigurnosti, npr. stopa smrtnosti, broj liječenih slučajeva s komplikacijama); ostale upućuju građane na posebne izvore poput web-mjesta ili određene osobe.
Any system of prior authorisation must be necessary and proportionate to the objective to be achieved, and may not constitute a means of arbitrary discrimination or an unjustified obstacle to the free movement of patients.
Svaki sustav prethodnog odobrenja mora biti nužan i razmjeran cilju koji treba ostvariti te ne smije predstavljati sredstvo svojevoljne diskriminacije ili neopravdanu prepreku slobodnom kretanju pacijenata.
Regarding Article 11(5), a meeting of Member State experts was convened on 14 February 2012 to discuss whether there was a need to exclude specific categories of medicinal products or medical devices from the recognition of prescriptions.
U pogledu članka 11. stavka 5., za 14. veljače 2012. sazvan je sastanak stručnjaka država članica kako bi raspravili o tome postoji li potreba da se određene kategorije lijekova ili medicinskih proizvoda isključe iz priznavanja recepata.
A selection of the data reported by Member States is presented here.
U nastavku je prikazan izbor podataka koje su dostavile države članice.
Thirdly, whilst some Member States have implemented the Directive fully and are making considerable efforts to facilitate patients' rights to cross-border healthcare, there are a considerable number of Member States where the obstacles placed in the way of patients by health systems are significant, and which, in some cases at least, appear to be the result of intentional political choices: some of the current systems of prior authorisation are more extensive than the current numbers of requests would appear to justify; in many cases it is not clear exactly which treatments require prior authorisation; lower reimbursement tariffs than those used in the home Member State are a clear disincentive; there are a number of burdensome administrative requirements which may well deter patients.
Treće, iako su neke države članice u cijelosti provele Direktivu i ulažu znatne napore kako bi pacijentima olakšale ostvarenje prava na prekograničnu zdravstvenu zaštitu, postoji velik broj država članica čiji zdravstveni sustavi stvaraju pacijentima znatne prepreke i za koje se čini, barem u nekim slučajevima, da su rezultat namjernih političkih odabira: neki od trenutačnih sustava prethodnog odobrenja opsežniji su nego što bi to bilo opravdano u skladu s trenutačnim brojem zahtjeva; u mnogo slučajeva nije jasno za koja je točno liječenja potrebno prethodno odobrenje; tarife za nadoknadu troškova koje su niže od onih koje se primjenjuju u matičnoj državi članici očito su destimulirajuće; postoji niz opterećujućih administrativnih zahtjeva koji bi mogli djelovati odvraćajuće na pacijente.
It was due to be transposed by Member States by 25 October 2013.
Države članice trebale su je prenijeti u svoje zakonodavstvo do 25. listopada 2013.
Member States have asked the Commission to propose measures to ensure long-term sustainability.​[16]​
Države članice zatražile su od Komisije da predloži mjere kojima bi se osigurala dugoročna održivost.​[16]​
Ten Member States recorded more than 1 000 information requests.
Deset je država članica zabilježilo više od 1 000 zahtjeva za informacije.
Subjective, opinion-based data was also collected in the focus countries and at European level via 59 stakeholder interviews and an online survey addressed to the 12 NCPs in the focus countries.
U fokusnim državama i na europskoj razini prikupljeni su i subjektivni podatci koji se temelje na mišljenju i to putem razgovora s 59 dionika i internetske ankete upućene na adresu 12 nacionalnih kontaktnih točaka u fokusnim državama.
Only three had average processing times of 30 days or more: Hungary (30 days); Cyprus (40); and Slovenia (69).
Samo su tri navele da im prosječno vrijeme obrade zahtjeva iznosi 30 ili više dana: Mađarska (30 dana); Cipar (40); i Slovenija (69).
As of 1 July 2015, four infringement proceedings remained open, and all four Member States concerned had made firm commitments to address the outstanding issues.
Četiri su postupka zbog povrede još uvijek bila otvorena 1. srpnja 2015., a sve četiri predmetne države članice čvrsto su se obvezale riješiti otvorena pitanja.
Other Member States also have regional contact points, but also one national NCP.
Ostale države članice isto tako imaju regionalne kontaktne točke, ali i jednu nacionalnu kontaktnu točku na razini države.
Article 8(7) of the Directive requires Member States to ‘make publicly available which healthcare is subject to prior authorisation'.
Člankom 8. stavkom 7. Direktive zahtijeva se od država članica da „objave koja zdravstvena zaštita podliježe prethodnom odobrenju".
Patient mobility for planned healthcare - under both the Directive and the Social Security Regulations - remains low, whilst patient mobility in terms of unplanned healthcare seems to be considerably higher.
Mobilnost pacijenata za planiranu zdravstvenu zaštitu na temelju Direktive i uredbi o socijalnoj sigurnosti i dalje je niska, dok se čini da je mobilnost pacijenata u smislu neplanirane zdravstvene zaštite znatno veća.
Twenty-one Member States either failed to make the deadline, or transposed the Implementing Directive incompletely, leading to infringement proceedings.
Dvadeset i jedna država članica ili to nije uspjela izvršiti u roku ili je nepotpuno prenijela Provedbenu direktivu, zbog čega je došlo do pokretanja postupaka zbog povrede.
The data returns made by Member States, in general, do not suggest that extensive systems of prior authorisation are justified: the numbers of people applying for authorisation are simply too small.
Podatci koje su dostavile države članice u pravilu ne ukazuju na to da su opsežni sustavi prethodnog odobrenja opravdani: broj osoba koje traže prethodno odobrenje jednostavno je premalen.
Article 11 of Directive 2011/24/EU concerns mutual recognition of prescriptions between Member States.
Članak 11. Direktive 2011/24/EU odnosi se na uzajamno priznavanje recepata među državama članicama.
However, the impact of the Directive should be considered more widely than simply cross-border healthcare.
Međutim, učinak Direktive potrebno je razmatrati u kontekstu širem od same prekogranične zdravstvene zaštite.
It may be that that the natural demand for cross-border healthcare is relatively low for a number of reasons: unwillingness of patients to travel (e.g. because of proximity to family or familiarity with home system); language barriers; price differentials between Member States; acceptable waiting times for treatment in the Member State of affiliation.
Moguće je da je prirodna potražnja za prekograničnom zdravstvenom zaštitom relativno niska zbog niza razloga: nespremnosti pacijenata na putovanje (npr. zbog blizine obitelji ili upoznatosti s domaćim sustavom); jezičnih barijera; razlika u cijenama među državama članicama; prihvatljivog vremena čekanja na liječenje u državi članici čijem sustavu osigurana osoba pripada.
Some Member States were able to divide their information requests by medium.
Neke su države članice mogle raspodijeliti zahtjeve za informacije po medijima.
In the two pending cases, the Member States concerned have committed to addressing the outstanding issues.
U dva slučaja koja su bila u tijeku, predmetne su se države članice obvezale riješiti otvorena pitanja.
Article 7(9) permits Member States to limit the application of the rules on reimbursement of cross-border healthcare for overriding reasons of general interest.
Člankom 7. stavkom 9. državama članicama dopušta se da ograniče primjenu pravila o nadoknadi troškova za prekograničnu zdravstvenu zaštitu na temelju prevladavajućih razloga od općeg interesa.
The Commission is working with healthcare providers and authorities to raise awareness of the possibilities offered by ERNs, and to gather support for potential networks or members of networks.
Komisija surađuje s pružateljima zdravstvene zaštite i nadležnim tijelima u podizanju svijesti o mogućnostima koje nude europske referentne mreže i u dobivanju potpore za potencijalne mreže ili članove mreža.
Use of prior authorisation
Primjena prethodnog odobrenja
Article 20(1) of the Directive requires the Commission to ‘draw up a report on the operation of this Directive and submit it to the European Parliament and to the Council' by 25 October 2015, and every three years thereafter.
Člankom 20. stavkom 1. te Direktive od Komisije se zahtijeva da do 25. listopada 2015., a nakon toga svake tri godine „sastavlja izvješće o primjeni ove Direktive i dostavlja ga Europskom parlamentu i Vijeću".
But the Directive does provide a ready-made space (and forum, in the shape of the network of NCPs, which meets regularly) for the Commission and Member States to share ideas on how this challenge might be met.
Međutim, Direktiva pruža Komisiji i državama članicama spreman prostor (i forum u obliku mreže nacionalnih kontaktnih točaka koji se redovito sastaje) za razmjenu ideja o tome kako bi se moglo odgovoriti na taj izazov.
Finland reported 17 142 reimbursement claims, France 422 680 and Luxembourg 117 962.
Finska je zabilježila 17 142 zahtjeva za nadoknadu troškova, Francuska 422 680 i Luksemburg 117 962.
Regarding ERNs, the first Networks will be established in 2016, and will then need to be evaluated.
Što se tiče europskih referentnih mreža, prve će se mreže osnovati u 2016. te će ih potom biti potrebno ocijeniti.
Some NCPs are based in the Ministry of Health, others in the healthcare insurer, and others in independent bodies.
Neke nacionalne kontaktne točke djeluju u okviru ministarstva zdravlja, neke u okviru osiguratelja za zdravstveno osiguranje, a neke u¸okviru neovisnih tijela.
They represented a range of health insurance providers, healthcare providers, patient ombudsmen, national and regional authorities, patient groups, audit bodies, trade unions and frontline healthcare prescriber organisations.
Dolazili su iz redova pružatelja zdravstvenog osiguranja, pružatelja zdravstvene zaštite, pravobranitelja za pacijente, nacionalnih i regionalnih tijela, skupina pacijenata, revizorskih tijela, sindikata i udruženja pružatelja zdravstvene zaštite koji izdaju recepte na terenu.
Of these, four had an average of fewer than 20 days (Denmark, Hungary, Luxembourg, and the UK) and three had average times of more than 80 days: Finland (82); Slovakia (84.3) and Sweden (150) (NB the Finnish figure relates to both the Regulations and the Directive).​[18]​
Kod četiri od njih prosječno je vrijeme kraće od 20 dana (Danska, Mađarska, Luksemburg i Ujedinjena Kraljevina), a kod tri je prosječno vrijeme dulje od 80 dana: Finska (82); Slovačka (84,3) i Švedska (150) (NB: podatci za Finsku odnose se i na uredbe i na Direktivu).​[18]​
Whilst only one in ten knew about the existence of NCPs:
Samo jedan od deset građana bio je upoznat s postojanjem nacionalnih kontaktnih točaka:
Of the 21 Member States who introduced a system of prior authorisation, 17 were able to supply data on numbers of requests for authorisation specifically under the Directive.
Od 21 države članice koja je uvela sustav prethodnog odobrenja njih 17 je moglo dostaviti podatke o broju zahtjeva za odobrenje u okviru Direktive.
It is questionable whether this is in line with the criterion in Article 8(2)(a), which relates to the way treatment is provided in the Member State of affiliation rather than the Member State of treatment.
Upitno je je li to u skladu s kriterijem iz članka 8. stavka 2. točke (a) koji se odnosi na način pružanja liječenja u državi članici čijem sustavu osigurana osoba pripada, a ne u državi članici liječenja.
Fourteen Member States made fewer than 100 reimbursements, of which six (Austria, Bulgaria, Cyprus, Estonia, Greece, and Portugal) recorded no reimbursements under the Directive.
Četrnaest država članica isplatilo je manje od 100 nadoknada, od čega šest (Austrija, Bugarska, Cipar, Estonija, Grčka i Portugal) nije zabilježilo nadoknade na temelju Direktive.
Of the 26 Member States who responded, only 23 were able to provide complete data on reimbursements made for treatment not subject to prior authorisation (Germany and the Netherlands could not provide data; Belgium could not provide complete data).
Od 26 država članica koje su dostavile podatke, samo su 23 mogle pružiti potpune podatke o nadoknadama isplaćenima za liječenje koje ne podliježe prethodnom odobrenju (Njemačka i Nizozemska nisu mogle pružiti podatke; Belgija nije mogla pružiti potpune podatke).
^8 Commission Implementing Directive 2012/52/EU of 20 December 2012 laying down measures to facilitate the recognition of medical prescriptions issued in another Member State (OJ L 356, 22.12.2012, p. 68).
^8 Provedbena direktiva Komisije 2012/52/EU od 20. prosinca 2012. o utvrđivanju mjera za lakše priznavanje medicinskih recepata izdanih u drugoj državi članici (SL L 356, 22.12.2012., str. 68.).
Article 8(2)(a) of the Directive allows Member States to use a system of prior authorisation for healthcare that is subject to planning requirements if it involves overnight hospital accommodation or if it requires use of highly specialised and cost-intensive medical infrastructure or medical equipment.
Člankom 8. stavkom 2. točkom (a) Direktive državama članicama dopušta se primjena sustava prethodnog odobrenja za zdravstvenu zaštitu uvjetovanu zahtjevima u pogledu planiranja ako uključuje smještaj u bolnici preko noći ili zahtijeva uporabu visokospecijalizirane i skupe medicinske infrastrukture ili medicinske opreme.
However, again, these are aggregate figures combining data from both the Social Security Regulations and the Directive.
Međutim, i ovdje je riječ o zbirnim podatcima koji se odnose i na uredbe o socijalnoj sigurnosti i na Direktivu.
It is questionable whether this is in line with the principle of free movement of patients and with the criteria set out in Articles 7(9) and 7(11).
Upitno je je li to u skladu s načelom slobodnog kretanja pacijenata i s kriterijima navedenima u članku 7. stavku 9. i članku 7. stavku 11.
Chapter 6: Exercise of the power to adopt delegated acts conferred on the Commission pursuant to Article 17 of Directive 2011/24/EU on the application of patients' rights in cross-border healthcare
Poglavlje 6.: Izvršavanje ovlasti za donošenje delegiranih akata koje su dodijeljene Komisiji na temelju članka 17. Direktive 2011/24/EU o primjeni prava pacijenata u prekograničnoj zdravstvenoj skrbi
The agreed final cut-off date for the exercise was 30 April 2015.
Dogovoreni je krajnji rok za akciju prikupljanja podataka bio 30. travnja 2015.
Article 12 of the Directive requires the Commission to support the development of European Reference Networks (ERNs) of healthcare providers and centres of expertise (in particular in the area of rare diseases) by: adopting the criteria and conditions that such Networks, and providers wishing to join Networks, must fulfil; developing criteria for establishing and evaluating such Networks; and facilitating the exchange of information and expertise on the Networks.
Člankom 12. Direktive od Komisije se zahtijeva da podupire razvoj europskih referentnih mreža pružatelja zdravstvene zaštite i stručnih centara (posebno u području rijetkih bolesti) i to: donošenjem kriterija i uvjeta koje moraju ispuniti te mreže i pružatelji zdravstvene zaštite koji im se žele pridružiti; izradom kriterija za osnivanje i ocjenjivanje tih mreža; olakšavanjem razmjene informacija i stručnih spoznaja o mrežama.
The Commission has since begun the process of establishing ERNs, including the establishment of the Board of Member States, which will be charged with approving proposals for ERNs.
Komisija je otada započela postupak osnivanja europskih referentnih mreža, uključujući osnivanje odbora država članica koji će biti zadužen za odobravanje prijedloga za osnivanje europskih referentnih mreža.
None of the 14 countries which have used the ‘overnight stay' criterion has specified which treatments are covered by this criterion.
Nijedna od 14 država koje primjenjuju kriterij „boravka preko noći" nije navela koji su postupci liječenja obuhvaćeni tim kriterijem.
For treatment not subject to prior authorisation, Finland, France and Luxembourg reported considerable activity, with 17142, 422680 and 117962 reimbursements respectively.
Kada je riječ o liječenjima koja ne podliježu prethodnom odobrenju, Finska, Francuska i Luksemburg zabilježili su znatnu aktivnost, sa 17 142, 422 680 odnosno 117 962 nadoknada.
They have identified NCPs as having a crucial role in the success or failure of the Directive, recommending that NCPs could provide ‘checklists' for individuals considering planned care abroad, and more detailed individual timelines of procedures, costs and reimbursement rates.
Utvrdile su da nacionalne kontaktne točke imaju ključnu ulogu za uspjeh ili neuspjeh Direktive te su preporučile da nacionalne kontaktne točke osiguraju „kontrolne popise" za pojedince koji razmišljaju o planiranoj zdravstvenoj zaštiti u inozemstvu te detaljnije pojedinačne vremenske sljedove za postupke, troškove i stope nadoknade.
Chapter 1: State of play of transposition
Poglavlje 1.: Stanje prenošenja
Four Member States made more than 1 000 reimbursements.
Četiri su države članice isplatile više od 1 000 nadoknada.
Twenty-six Member States provided responses, covering the calendar year 2014.
Dvadeset i šest država članica dostavilo je odgovore kojima je bila obuhvaćena 2014.