natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Exposure (AUC) of itraconazole, sirolimus and nifedipine was slightly increased in the presence of micafungin (22%, 21% and 18% respectively).
Izloženost (AUC) itrakonazolu, sirolimusu i nifedipinu bila je blago povećana u prisutnosti mikafungina (22%, 21% odnosno 18%).
Exposure (AUC∞) to rivastigmine (and metabolite NAP266-90) was highest when the transdermal patch was applied to the upper back, chest, or upper arm and approximately 20–30% lower when applied to the abdomen or thigh.
Izloženost (AUC∞) rivastigminu (i metabolitu NAP266-90) bila je najveća kada je transdermalni flaster bio postavljen na gornji dio leđa, prsa ili nadlakticu te otprilike 20-30% niža kad je bio postavljen na abdomen ili natkoljenicu.
exposure and the risk of
izlaganja etravirinu i zbog
Exposure at a 200 mg dose is markedly reduced, though highly variable, in these patients with values considered insufficient to obtain a clinically relevant effect.
Izloženost pri dozi od 200 mg je značajno smanjena, iako vrlo varijabilna, u ovih bolesnika s vrijednostma koje se smatraju nedovoljnima za postizanje klinički značajnog učinka.
Exposure at the no observed adverse effect level (NOAEL) was similar to (rabbit) or 4 times (rat) the systemic exposure in humans (10, 10, 20 mg/kg/day).
Izloženost na razini bez uočenih štetnih učinaka (NOEL) bila je slična (kunić) ili 4 puta veća (štakor) od sistemske izloženosti u ljudi (10, 10, 20 mg/kg/dan).
Exposure following a second dose in the same seizure episode
Izloženost nakon druge doze u istoj epizodi konvulzivnih napadaja
Exposure in T2DM patients with severe RI was increased by about 1.4 fold compared to T2DM patients with normal renal function.
T2DM-bolesnika s teškim oštećenjem bubrega bila je povećana za oko 1,4 puta u usporedbi s T2DM-bolesnicima s normalnom funkcijom bubrega.
Exposure in utero to obinutuzumab and vaccination of infants with live virus vaccines
Izloženost obinutuzumabu u maternici i cijepljenje dojenčadi živim virusnim cjepivima
exposure is
(1,03-1,32)
Exposure levels achieved with these doses were consistent with those achieved in the adult cSSTI study.
Razine izloženosti postignute s ovim dozama bile su konzistentne s onima postignutim u ispitivanju na odraslim ispitanicima s kompliciranom infekcijom kože i mekog tkiva.
exposure may be expected whereas an increase
manjenje izloženosti etravirinu, a može se
Exposure of a limited number of pregnant women (42) resulted in an increased incidence (1:14) of malformations (cranial, cardiovascular and extremity-related).
Izloženost ograničenog broja trudnica (42) rezultirala je povećanom incidencijom (1:14) malformacija (kranijalne, kardiovaskularne i ekstremiteta).
Exposure of amifampridine was generally higher in subjects with renal impairment than in subjects with normal renal function; however, NAT2 phenotype had a greater effect on an individual’s exposure to amifampridine than renal function status (See Table 4).
Izloženost amifampridinu bila je općenito veća u ispitanika s oštećenjem funkcije bubrega nego u ispitanika s normalnom funkcijom bubrega; ipak, fenotip NAT2 imao je veći utjecaj na izloženost pojedinca amifampridinu nego status funkcije bubrega (vidjeti tablicu 4).
exposure of digoxin.
izloženost digoksinu.
Exposure of escitalopram
Kod istodobne primjene s
exposure of fluconazole, which may reduce
Lumakaftor/ivakaftor može smanjiti izloženost ibuprofenu, što može oslabiti njegovu djelotvornost.
exposure of ranitidine.
na izloženost ranitidinu.
Exposure of VELCADE (dose-normalised AUC and Cmax) was comparable among all the groups (see section 4.2).
Izloženost VELCADEu (prema dozi normalizirani AUC i Cmax) bila je usporediva unutar svih skupina (vidjeti dio 4.2).
Exposure parameters (such as AUC and Cmax) increased in proportion to dose over the dose range of 0.30 to 10.0 mg/kg given as intravenous infusion or from 150 to 600 mg as subcutaneous injection.
Parametri izloženosti (kao što su AUC i Cmax) povećali su se proporcionalno dozi u rasponu doze od 0,30 do 10,0 mg/kg primijenjenih kao intravenska infuzija ili od 150 do 600 mg kao potkožna injekcija.
Exposure to
Izloženost
Exposure to
Očekuje se povećana
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see section 5.3).
Poznato je da u ljudi terapija antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja izaziva fetotoksičnost (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, poremećaj okoštavanja lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da u ljudi terapija antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja izaziva fetotoksičnost (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, poremećaj okoštavanja lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da u ljudi terapija antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja izaziva fetotoksičnost (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, usporavanje okoštavanja lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3).
Exposure to AIIRA therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da u ljudi terapija antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja izaziva fetotoksičnost (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, usporavanje okoštavanja lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3.).
Exposure to AIIRAs therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see section 5.3).
Poznato je da u ljudi terapija antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja izaziva fetotoksičnost (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, poremećaj okoštavanja lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3.).
Exposure to AIIRAs therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (see section 5.3).
Poznato je da u ljudi terapija antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja izaziva fetotoksičnost (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, usporavanje okoštavanja lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3.).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da izloženost antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja inducira fetotoksičnost u ljudi (smanjenje funkcije bubrega, oligohidramnij, usporena osifikacija kostiju lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalemija) (vidjeti dio 5.3).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da izloženost antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja inducira fetotoksičnost u ljudi (smanjenje funkcije bubrega, oligohidramnij, usporena osifikacija kostiju lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da izloženost antagonistima receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja inducira fetotoksičnost u ljudi (smanjenje funkcije bubrega, oligohidramnij, usporena osifikacija kostiju lubanje) i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalijemija) (vidjeti dio 5.3.).
Exposure to angiotensin II receptor antagonist therapy during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia). (See section 5.3).
Poznato je da izloženost terapiji antagonistom receptora angiotenzina II tijekom drugog i trećeg tromjesečja inducira fetotoksičnost u ljudi (smanjena bubrežna funkcija, oligohidramnion, kašnjenje osifikacije lubanje) kao i neonatalnu toksičnost (zatajenje bubrega, hipotenzija, hiperkalemija) (vidjeti dio 5.3).
Exposure to apixaban was approximately 18% higher in females than in males.
Izloženost apiksabanu bila je otprilike 18% veća u žena nego u muškaraca.
Exposure to atorvastatin
Izloženost atorvastatinu
Exposure to brivaracetam was increased in patients with chronic liver disease.
Izloženost brivaracetamu bila je povećana u bolesnika s kroničnom jetrenom bolešću.
Exposure to certain medicines or chemicals can cause the iron in the haemoglobin to change to the ‘ferric’ form (Fe3+) seen in methaemoglobinaemia.
Izlaganje određenim lijekovima ili kemikalijama može uzrokovati promjenu željeza u hemoglobinu u „feri“ oblik (Fe3+) koji je uočen u methemoglobinemiji.
Exposure to didanosine or its active metabolite (dideoxyadenosine 5’-triphosphate) is increased in vitro when didanosine is co- administered with ribavirin.
Izloženost didanozinu ili njegovim aktivnim metabolitima (5’-dideoksiadenozin trifosfat) povećava se in vitro ako se didanozin primjenjuje istodobno s ribavirinom.
Exposure to diltiazem and a
Kod istodobne primjene s
Exposure to docetaxel and etoposide was increased 37% and 21%, respectively, when co-administered with Akynzeo.
Kod istovremene primjene s Akynzeom, izloženost docetakselu povećala se 37%, a etopozidu 21%.
Exposure to dolutegravir was generally similar between healthy subjects and HIV-1–infected subjects.
Izloženost dolutegraviru načelno je bila slična između zdravih ispitanika i ispitanika s
exposure to fire smoke in an enclosed area
izlaganje dimu vatre u zatvorenom području
Exposure to ionising radiation is linked with cancer induction and a potential for development of hereditary defects.
Izloženost ionizirajućem zračenju povezana je s indukcijom maligne bolesti i mogućnošću razvoja nasljednih malformacija.
Exposure to ionizing radiation is linked with cancer induction and a potential for the development of hereditary defects.
Izlaganje ionizirajućem zračenju povezano je s nastankom raka i mogućim razvojem nasljednih oštećenja.
Exposure to ivacaftor may be reduced by the concomitant use of CYP3A inducers, potentially resulting in the loss of ivacaftor efficacy (see section 4.5).
Izloženost ivakaftoru može biti smanjena kod istovremene primjene induktora enzima CYP3A, što može rezultirati gubitkom djelotvornosti ivakaftora (vidjeti dio 4.5).
Exposure to macitentan was decreased by 21%, 34%, and 6% and, for the active metabolite by 20%, 25%, and 25% in subjects with mild, moderate or severe hepatic impairment, respectively.
Izloženost macitentanu bila je smanjena za 21%, 34% i 6% te za aktivni metabolit za 20%, 25% te za 25% u ispitanika s blagim, umjerenim ili teškim oštećenjem funkcije jetre.
Exposure to netupitant (Cmax, AUC0-t and AUC0-∞) compared to matching healthy subjects was 11%, 28% and 19% higher in mild and 70%, 88% and 143% higher in moderate hepatically- impaired subjects, respectively.
U usporedbi s podudarnim zdravim ispitanicima, izloženost netupitantu (Cmax, AUC0-t i AUC0-∞) bila je 11%, 28% i 19% viša u ispitanika s blagim oštećenjem funkcije jetre i 70%, 88% odnosno 143% viša u onih s umjerenim oštećenjem funkcije jetre.
Exposure to nilotinib in females at No-Observed- Adverse-Effect-Levels was generally less or equal to that in humans at 800 mg/day.
Izloženost nilotinibu u ženki uz doze pri kojima se ne zamjećuje štetno djelovanje (No-Observed-Adverse- Effect-Level) u pravilu je niže ili jednako izloženosti u ljudi uz dozu od 800 mg/dan.
Exposure to pembrolizumab as expressed by peak concentration (Cmax) or area under the plasma concentration time curve (AUC) increased dose proportionally within the dose range for efficacy.
Izloženost pembrolizumabu izražena vršnom koncentracijom (Cmax) ili područjem ispod krivulje koncentracije u plazmi tijekom vremena (AUC) povećavala se proporcionalno dozi unutar raspona doze djelotvornosti.
exposure to rifabutin thus
izloženost rifabutinu, što će
exposure to rifabutin.
uključujući neutropeniju i uveitis.
Exposure to selexipag and the active metabolite at steady state in PAH patients and healthy subjects was similar.
Izloženost seleksipagu i aktivnom metabolitu u stanju dinamičke ravnoteže bila je slična u bolesnika s PAH-om i zdravih ispitanika.
Exposure to sofosbuvir in rodent studies could not be detected likely due to high esterase activity; however, exposure to the major metabolite GS-331007 at the adverse dose was 29 times (rat) and 123 times (dog) higher than the clinical exposure at 400 mg sofosbuvir.
Izloženost sofosbuviru u ispitivanjima na glodavcima nije se mogla otkriti, vjerojatno zbog jake aktivnosti esteraze; međutim, izloženost glavnom metabolitu GS-331007 u štetnoj dozi bila je 29 puta (štakor) i 123 puta (pas) veća od kliničke izloženosti kod doze od 400 mg sofosbuvira.
Exposure to the active metabolite at steady state was 25 to 35 % higher in older people (age 65 to 78 years) compared to adults less than 65 years of age given comparable doses of oseltamivir.
Ekspozicija aktivnom metabolitu u stanju dinamičke ravnoteže bila je 25 % do 35 % veća u starijih bolesnika (od 65 do 78 godina) u usporedbi s odraslim bolesnicima mlađima od 65 godina koji su primali usporedive doze oseltamivira.
Exposure to the active metabolite of macitentan was reduced by 26%.
Izloženost aktivnom metabolitu macitentana bila je smanjena za 26%.
Exposure to the active substance may elicit an allergic response in susceptible individuals.
Izloženost djelatnoj tvari može izazvati alergijski odgovor kod osjetljivih osoba.
Exposure to the pro-drug is less than 5 % relative to the active metabolite.
Izloženost predlijeku 5 %.
Exposure to these
Izloženost tim
Exposure to vandetanib is not affected by food.
Hrana ne mijenja izloženost vandetanibu.
Exposure was significantly lower (44%) in subjects with severe hepatic impairment (Child Pugh score > 9).
Ta je izloženost bila značajno manja (44%) u ispitanika s teškim oštećenjem jetre (Child Pughov indeks >9).
Exposure-adjusted rates for adverse reactions (all Grades and Grade 3/4) in Study 1, a clinical trial in patients with multiple myeloma comparing Empliciti combined with lenalidomide and dexamethasone treatment (N = 318) to lenalidomide and dexamethasone treatment (N = 317), is shown in Table 4.
U Tablici 4 prikazane su stope nuspojava (svih stupnjeva i 3./4. stupnja) prilagođene za izloženost u Ispitivanju 1, kliničkom ispitivanju provedenom u bolesnika s multiplim mijelomom u kojem se liječenje lijekom Empliciti u kombinaciji s lenalidomidom i deksametazonom (N = 318) uspoređivalo s liječenjem lenalidomidom i deksametazonom (N = 317).
exposures
moglo bi
Exposures in 6- to 11- year-olds are predictions based on simulations from the population PK model using data obtained for this age group.
Vrijednosti za izloženost u djece u dobi od 6 do 11 godina predviđene su na temelju simulacija iz populacijskog farmakokinetičkog modela u kojem su se koristili podaci dobiveni za tu dobnu skupinu.
exposures of clarithromycin and
lumakaftorom
Exposures of emtricitabine and tenofovir alafenamide (given with elvitegravir and cobicistat) achieved in 24 paediatric patients aged 12 to < 18 years who received emtricitabine and tenofovir alafenamide given with elvitegravir and cobicistat in study GS-US-292-0106 were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults (Table 7).
Izloţenosti emtricitabinu i tenofoviralafenamidu (davanima s elvitegravirom i kobicistatom) postignute u 24 pedijatrijska bolesnika u dobi od 12 do < 18 godina koji su primali emtricitabin i tenofoviralafenamid s elvitegravirom i kobicistatom u ispitivanju GS-US-292-0106 bile su slične izloţenostima postignutima u odraslih koji prethodno nisu bili liječeni (Tablica 7).
Exposures of emtricitabine and tenofovir alafenamide given with elvitegravir+cobicistat achieved in 24 paediatric patients aged 12 to < 18 years were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults (Table 5).
Postignute izloženosti emtricitabinu i tenofoviralafenamidu koji su se davali s elvitegravirom i kobicistatom u 24 pedijatrijska bolesnika u dobi od 12 do < 18 godina bile su slične izloženostima postignutima u odraslih koji prethodno nisu bili liječeni (Tablica 5).
Exposures of raltegravir (a UGT1A1 substrate) are reduced in the presence of efavirenz (see section 4.5, table 1).
Izloženost raltegraviru (koji je supstrat za UGT1A1) smanjena je u prisustvu efavirenza (vidjeti dio 4.5, Tablicu 2).
exposures was observed when
indinaviru opaženo je kad se indinavir
exposures.
rifabutinu.
Express your breast milk regularly and throw away any breast milk you have expressed.
Redovno se izdajajte i bacite svo mlijeko koje ste izdojili.
expressing the fusion protein of Newcastle disease virus D-26 lentogenic strain: 2,500–8,000 PFU*/dose
izražen kao fuzijski protein lentogenog soja virusa D-26 newcastleske bolesti: 2.500-8.000 PFU*/doza
Extavia contains human albumin and therefore carries a potential risk for transmission of viral diseases.
Extavia sadrži ljudski albumin te stoga nosi mogući rizik od prijenosa virusnih bolesti.
Extavia is a powder and solvent for solution for injection.
Extavia je prašak i otapalo za otopinu za injekciju.
Extavia is available in pack sizes of:
Extavia je dostupna u veličinama pakiranja od:
Extavia must be used with caution, and your doctor will monitor you for worsening of your heart condition, particularly at the start of treatment.
Extavia se mora primjenjivati oprezno i liječnik će pratiti Vaše stanje radi eventualnih znakova pogoršanja stanja srca, osobito na početku liječenja.
Extavia should be used with caution with:
Extaviju treba upotrebljavati s oprezom s:
Extavia therapy should not be started if you are pregnant (see also “Do not use Extavia”).
Liječenje Extavijom ne smije se započinjati ako ste trudni (pogledajte također „Nemojte primjenjivati Extaviju“).
Extemporaneous formulation
“Ex tempore” pripremljeni pripravak
Extend heart rate monitoring for at least overnight in a medical facility and until resolution of findings in patients requiring pharmacological intervention during monitoring at treatment initiation/re-initiation.
Produžiti praćenje srčane frekvencije najmanje preko noći u medicinskoj ustanovi te dok se ne povuku znakovi u bolesnika koji zahtijevaju farmakološku intervenciju tijekom praćenja kod započinjanja/ponovnog započinjanja liječenja.
Extend heart rate monitoring for at least overnight in a medical facility and until resolution of findings in patients:
Produžiti praćenje srčane frekvencije barem preko noći u medicinskoj ustanovi te dok se ne povuku znakovi u bolesnika:
Extended criteria donors were defined as deceased donors with at least one of the following: (1) donor age ≥ 60 years; (2) donor age ≥ 50 years and other donor comorbidities (≥ 2 of the following: stroke, hypertension, serum creatinine > 1.5 mg/dl); (3) donation after cardiac death or (4) anticipated cold ischemia time of ≥ 24 hours.
Darivatelji prema proširenim kriterijima definirani su kao umrli darivatelji koji zadovoljavaju najmanje jedan od sljedećih kriterija: (1) dob darivatelja ≥ 60 godina; (2) dob darivatelja ≥ 50 godina i druge istovremeno prisutne bolesti (≥ 2 sljedeće bolesti: moždani udar, hipertenzija, serumski kreatinin > 1,5 mg/dl); (3) darivanje nakon srčane smrti ili (4) očekivano trajanje hladne ishemije ≥ 24 sata.
Extension Study (N=13) ZLB05_006CR
Produžetak ispitivanja (N = 13) ZLB05_006CR
Extensions of both studies confirmed the long-term benefit of Signifor in patients with acromegaly.
Produljenja oba ispitivanja potvrdila su dugoročne koristi lijeka Signifor u bolesnika s akromegalijom.
Extensive dose-range and adjustment studies with the medicinal product in normal and special populations have not been performed.
Nisu provedena detaljna istraživanja o rasponu doze i prilagodbi doze kod normalne i posebnih populacija.
Extensive dose-range and adjustment studies with the medicinal product in normal and special populations have not been performed.
Nisu provedena ispitivanja prekomjernih raspona doze te ispitivanja prilagodbe doze u normalne populacije niti u posebnih populacija.
Extensive limb swelling at the injection site, frequently associated with erythema, sometimes involving the adjacent joint or swelling of the entire injected limb
opsežno oticanje ekstremiteta na mjestu injiciranja, koje se često povezuje s eritemom, a ponekad zahvaća i susjedni zglob, ili oticanje cijelog ekstremiteta u koji je cjepivo injicirano
Extensive limb swelling: Large injection-site reactions (>50 mm), including extensive limb swelling from the injection site beyond one or both joints, have been reported in children.
Opsežne otekline ekstremiteta: u djece su prijavljene jake reakcije na mjestu injiciranja (>50 mm), uključujući opsežne otekline ekstremiteta koje se protežu od mjesta injiciranja do preko jednog ili oba zgloba.
Extensive limb swelling†
Opsežne otekline ekstremiteta
Extensive swelling of the vaccinated limb from the injection site beyond one or both joints, has been reported in children.
U djece je prijavljeno opsežno oticanje cijepljenog ekstremiteta koje se proteže od mjesta injiciranja do preko jednog ili oba zgloba.
Extensively drug resistant tuberculosis (XDR-TB): isolate resistant to isoniazid, rifampicin, any fluoroquinolone, and at least one second line injectable agent.
Tubrekuloza koja je ekstenzivno rezistentna na lijekove (XDR-TB): izolati rezistentni na izonijazid, rifampicin i bilo koji fluorokinolon i na barem jedan lijek iz druge linije koji se primjenjuje injekcijom.
extensively metabolised by CYP3A.
opsežno metabloliziraju putem CYP3A.
Extent of liver fibrosis
T12/PR48
External beam
Radioterapija
External genital and perianal warts (condylomata acuminata) in adults.
vanjskih genitalnih i perianalnih bradavica (condylomata acuminata) u odraslih bolesnika.
External genital lesions
Vanjske genitalne lezije
External genital warts, superficial basal cell carcinoma and actinic keratosis:
Vanjske genitalne bradavice, površinski bazeocelularni karcinom kože i aktinična keratoza
External genital warts:
Vanjske genitalne bradavice
External heat (excessive sunlight, heating pads and other sources of heat such as sauna, hot bath) should not be applied to the area of the patch.
Vanjsko zagrijavanje (prekomjerena sunčeva svjetlost, primjena lokalnih grijača i drugih izvora topline kao sauna ili vruća kupka) ne smije se primjenjivati u području flastera.