natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Studies have also been carried out to show that the recommended doses of Tamiflu in full-term babies up to one year of age produce similar levels of the medicine in the blood as the effective doses for older patients.
Ispitivanja su također provedena kako bi se dokazalo da preporučene doze lijeka Tamiflu u novorođenčadi do godine dana starosti rođene na vrijeme proizvode slične koncentracije lijeka u krvi kao djelotvorne doze u starijih bolesnika.
Studies have confirmed that tadalafil does not inhibit or induce CYP450 isoforms, including CYP3A4, CYP1A2, CYP2D6, CYP2E1, CYP2C9 and CYP2C19.
Ispitivanja su potvrdila da tadalafil ne inhibira niti inducira izoforme a CYP450, uključujući CYP3A4, CYP1A2, CYP2D6, CYP2E1, CYP2C9 i CYP2C19.
Studies have established the pathway of active tubular secretion of tenofovir to be influx into proximal tubule cell by the human organic anion transporters (hOAT) 1 and 3 and efflux into the urine by the multidrug resistant protein 4 (MRP 4).
Istraživanja su utvrdila da put aktivnog tubularnog izlučivanja tenofovira utiče u proksimalne tubularne stanice putem humanog transportnog aniona (hOAT) 1 i 3 i izvire u urin putem proteina 4 (MRP 4) višestruko rezistentnim na lijekove.
Studies have not been conducted in patients with impaired hepatic function.
Nisu provedena ispitivanja u bolesnika s oštećenom funkcijom jetre.
Studies have not been conducted in patients with impaired renal function.
Nisu provedena ispitivanja u bolesnika s oštećenom funkcijom bubrega.
Studies have not been conducted in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C, score 10 to 15) but exposure is expected to be higher than in patients with moderate hepatic impairment.
Nisu provedena ispitivanja u bolesnika s teškim oštećenjem funkcije jetre (Child-Pugh stadij C, od 10 do 15 bodova), ali očekuje se da će izloženost biti veća nego u bolesnika s umjerenim oštećenjem funkcije jetre.
Studies have not been conducted in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C, score 10 to 15), but exposure is expected to be higher than in patients with moderate hepatic impairment.
Nisu provedena ispitivanja u bolesnika s teškim oštećenjem funkcije jetre (Child-Pugh stadij C, rezultat 10 do 15), ali očekuje se da bi izloženost bila veća nego u bolesnika s umjerenim oštećenjem funkcije jetre.
Studies have not been conducted with INCRELEX in nursing mothers.
Studije INCRELEXA nisu provedene u dojilja.
Studies have shown benefit in two forms of NSCLC, known as non-squamous and squamous.
Ispitivanja su pokazala koristi u dvama oblicima NSCLS-a, poznatima kao skvamozni i neskvamozni.
Studies have shown chemical stability and sterility of diluted aldesleukin (dispensed in capped polypropylene tuberculin syringes) for up to three weeks when prepared in a controlled aseptic environment and stored under refrigeration at 2°C – 8°C.
Ispitivanja su pokazala kemijsku stabilnost i sterilnost razrijeđenog aldesleukina (izdanog u polipropilenskim tuberkulinskim štrcaljkama sa zatvaračem) do tri tjedna, kada se priprema u kontroliranom sterilnom prostoru i čuva u hladnjaku na 2°C – 8°C.
Studies have shown that Jetrea was effective in treating VMA and it is therefore expected to be effective in preventing worsening of vision which may occur with untreated and progressive VMT.
Ispitivanja su pokazala da je Jetrea učinkovit u liječenju VMA te da se stoga očekuje da će biti djelotvoran i u sprječavanju pogoršanja vida koje može nastupiti s ne liječenim i progresivnim VMT- om.
Studies have shown that salmeterol and fluticasone propionate and their metabolites, are excreted into the milk of lactating rats.
Ispitivanja su pokazala da se salmeterol i flutikazonpropionat te njihovi metaboliti izlučuju u mlijeko ženki štakora tijekom laktacije.
Studies have shown that vaccine virus may be excreted in milk up to 23 days after vaccination at low amounts (~ 10 TCID50/ml), although when such milk was fed to calves, no seroconversion occurred in those calves.
Ispitivanja su pokazala da se virus iz cjepiva može izlučivati u mlijeko do 23 dana nakon cijepljenja pri niskim količinama (~ 10 TCID50/ml), iako prilikom davanja takvog mlijeka teladi kod istih nije došlo do serokonverzije.
Studies I and II
Ispitivanja I i II
Studies I and II were 52-week, randomised, placebo-controlled studies in patients who had at least one asthma exacerbation requiring systemic corticosteroid use over the past twelve months.
Ispitivanja I i II bila su randomizirana, placebom kontrolirana ispitivanja u trajanju od 52 tjedna u bolesnika s najmanje jednom egzacerbacijom astme koja je zahtijevala primjenu sistemskih kortikosteroida tijekom prethodnih dvanaest mjeseci.
Studies I, II, III, IV, V, VI, SC-II, and SC-III evaluated 339, 638, 389, 1441, 431, 509, 646, and
U Ispitivanjima I, II, III, IV, V, VI, SC-II i SC-III ocijenjeno je 339, 638, 389, 1441, 431, 509,
Studies I, II, III, V, and VI required patients to have at least 12 tender and 10 swollen joints at randomization.
U Ispitivanjima I, II, III, V i VI bolesnici su u trenutku randomizacije morali imati najmanje 12 bolnih i 10 otečenih zglobova.
Studies in adults and elderly
Ispitivanja u odraslih i starijih osoba
Studies in adults and elderly:
Ispitivanja u odraslih i starijih osoba:
Studies in animals (rats and rabbits) have shown developmental toxicity, including teratogenicity and embryo- lethality (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama (štakori i kunići) pokazala su razvojnu toksičnost, uključujući teratogenost i smrtnost embrija (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals did not show impairment of fertility in male or female rats (see section 5.3).
Ispitivanja na ţivotinjama nisu pokazala smanjenje plodnosti kod muţjaka i ţenki štakora (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals do not indicate direct or indirect harmful effects in pregnancy.
Ispitivanja na životinjama nisu pokazala neposredno ili posredno štetno djelovanje tijekom trudnoće.
Studies in animals do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama ne pokazuju izravne ili neizravne štetne učinke vezano uz trudnoću, razvoj embrija/fetusa, porođaj ili postnatalni razvoj (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals dosed with apixaban have shown no effect on fertility (see section 5.3).
Ispitivanja u životinja koje su dobile dozu apiksabana nisu pokazala štetne učinke na plodnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown fetotoxicity only at dose levels much higher than the maximum human exposure to aclidinium and adverse effects in reproduction studies with formoterol at very high systemic exposure levels (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama pokazala su fetalnu toksičnost samo pri puno višim dozama od maksimalne izloženosti aklidiniju kod ljudi te neželjene učinke u ispitivanjima reprodukcije s formoterolom pri vrlo visokim razinama sistemske izloženosti (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown fetotoxicity only at dose levels much higher than the maximum human exposure to aclidinium bromide (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama pokazala su fetotoksičnost samo pri puno višim dozama od maksimalne izloženosti aklidinijevom bromidu kod ljudi (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown limited placenta passage of rilpivirine.
Ispitivanja na životinjama pokazala su ograničen prolazak rilpivirina kroz posteljicu.
Studies in animals have shown no evidence of impaired fertility.
Ispitivanja na životinjama nisu pokazala znakove smanjenja plodnosti.
Studies in animals have shown no reproductive toxicity with emtricitabine or tenofovir alafenamide (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama nisu pokazala nikakvu reproduktivnu toksičnost kod emtricitabina ili tenofoviralafenamida (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (embryo-fetal lethality and malformations). (see section 5.3)
Ispitivanja na životinjama pokazala su reproduktivnu toksičnost (embriofetalnu smrtnost i malformacije) (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see Fertility).
Ispitivanja na životinjama pokazala su reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3
Ispitivanja na životinjama pokazala su reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja na ţivotinjama su pokazala reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja u životinja pokazala su reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3.).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Studije na životinjama pokazale su reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3)..
Studies in animals have shown reproductive toxicity (teratogenicity, embryotoxicity, see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama pokazala su reproduktivnu toksičnost (teratogenost, embriotoksičnost, vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity including malformations (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama ukazala su na reproduktivnu toksičnost, uključujući malformacije (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity including serious teratogenic effects and effects on embryofoetal survival in the rat at maternal systemic exposures lower than those in humans at therapeutic doses (see section 5.3).
Istraživanja na životinjama ukazala su na reproduktivnu toksičnost uključujući ozbiljne teratogene učinke i učinke na embriofetalno preživljavanje kod štakora pri razinama sistemske izloženosti ženki manjima od onih koje se postižu kod ljudi nakon primjene terapijskih doza (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity only at doses that resulted in maternal toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja provedena na životinjama pokazala su reproduktivnu toksičnost samo u dozama koje su uzrokovale toksičnost za majke (vidjeti dio 5.3.).
Studies in animals have shown reproductive toxicity, including teratogenesis (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama su pokazala reproduktivnu toksičnost, uključujući teratogenezu (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity.
Ispitivanja na životinjama ne ukazuju na reproduktivnu toksičnost.
Studies in animals have shown some embryologic toxicity (see section 5.3).
Ispitivanjima u životinja dokazana je određena embrionalna toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown teratogenic effects following topical ophthalmic administration (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama pokazala su teratogene učinke nakon topikalne oftalmološke primjene (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals have shown teratogenic effects following topical ophthalmic administration (see SmPC section 5.3).
Ispitivanja na životinjama pokazala su teratogene učinke nakon topikalne oftalmološke primjene (vidjeti dio 5.3 sažetka opisa svojstava lijeka).
Studies in animals have shown that ioflupane binds with high affinity to the presynaptic dopamine transporter and so radiolabelled ioflupane (123I) can be used as a surrogate marker to examine the integrity of the dopaminergic nigrostriatal neurons.
Istraživanja na životinjama pokazala su da ioflupan ima visoki afinitet vezanja za presinaptičke prijenosnike dopamina, te se radiooznačeni ioflupan (123I) može se koristiti kao surogat marker za procjenu integriteta dopaminergičnih nigrostrijatalnih neurona.
Studies in animals have shown that sevelamer did not impair fertility in male or female rats at exposures at a human equivalent dose 2 times the maximum clinical trial dose of 13 g/day, based on a comparison of relative body surface area.
Istraživanja na životinjama pokazala su da sevelamer nije štetno utjecao na plodnost mužjaka ili ženki štakora pri ekspoziciji dozama koje na temelju usporedbe relativne tjelesne površine odgovaraju dvostrukoj maksimalnoj dozi za ljude u kliničkim ispitivanjima od 13 g/dan.
Studies in animals indicate that the radiolabeled irbesartan is detected in rat and rabbit fetuses.
Ispitivanja na životinjama pokazuju da je radioaktivno obilježeni irbesartan utvrđen u fetusa štakora i kunića.
Studies in animals indicate that the radiolabeled irbesartan is detected in rat and rabbit fetuses.
Istraživanja na životinjama pokazuju da je radioaktivno označeni irbesartan uočen u fetusima štakora i kunića.
Studies in animals revealed no teratogenic effect but foetotoxicity in presence of maternal toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama nisu pokazala da postoje teratogeni učinci, ali je kod toksičnosti za majku prisutna fetotoksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals revealed no teratogenic effect but foetotoxicity in the presence of maternal toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama nisu pokazala da postoje teratogeni učinci, ali je kod toksičnosti za majku prisutna fetotoksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals showed that neither abacavir nor lamivudine had any effect on fertility (see section 5.3).
Studije na životinjama su pokazale da niti abakavir niti lamivudin nemaju nikakav učinak na fertilitet (vidjeti dio 5.3)
Studies in animals using parenteral administration have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja na životinjama uz parenteralnu primjenu pokazala su reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in animals with brinzolamide have shown reproductive toxicity following systemic administration, see section 5.3. AZARGA should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Ispitivanja s brinzolamidom na životinjama pokazala su reproduktivnu toksičnost nakon sustavne primjene, vidjeti dio 5.3. AZARGA se ne smije koristiti tijekom trudnoće, osim ako to doista nije nužno.
Studies in animals with zoledronic acid have shown reproductive toxicological effects including malformations (see section 5.3).
Ispitivanja utjecaja zoledronatne kiseline n reporduktivnost životinja pokazala su da postoji reproduktivna toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in CCR5-tropic Treatment-Experienced Patients:
Ispitivanja u prethodno liječenih bolesnika s CCR5-tropnim virusom:
Studies in children 0-7 years have not been performed and no dosage regimen can presently be recommended in patients in this paediatric age group as safety and efficacy have not yet been established.
Nisu provedena ispitivanja u djece u dobi od 0 do 7 godina pa trenutno za bolesnike u toj pedijatrijskoj dobnoj skupini nije moguće preporučiti režim doziranja jer sigurnost i djelotvornost još nisu ustanovljene.
Studies in healthy volunteers and parkinsonian patients have confirmed that the maximum effect occurs with 100 – 200 mg tolcapone.
Ispitivanja na zdravim dobrovoljcima i bolesnicima s Parkinsonovom bolešću potvrdila su da se maksimalni učinak javlja sa 100-200 mg tolkapona.
Studies in human liver microsomes and recombinant enzyme systems have shown that maraviroc does not inhibit any of the major P450 enzymes at clinically relevant concentrations (CYP1A2, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 and CYP3A4).
Ispitivanja na jetrenim mikrosomalnim enzimima čovjeka i rekombinantnim enzimskim sustavima pokazala su da maravirok u klinički relevantnim koncentracijama ne inhibira glavne enzime P450 (CYP1A2, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 i CYP3A4).
Studies in humans to evaluate the effectiveness and safety of medicines (clinical trials) have shown that IXIARO can be given at the same time with hepatitis A vaccine and rabies vaccine.
Ispitivanja na ljudima za procjenu učinkovitosti i sigurnosti lijekova (klinička ispitivanja) pokazala su da se IXIARO može dati u isto vrijeme s cjepivom protiv hepatitisa A i cjepivom protiv bjesnoće.
Studies in juvenile animals have shown adverse effects of trametinib which had not been observed in adult animals (see section 5.3).
Ispitivanja na mladim životinjama pokazala su štetne učinke trametiniba koji nisu opaženi u odraslih životinja (vidjeti dio 5.3).
Studies in lactating rats indicate that maraviroc is extensively secreted into rat milk.
Ispitivanja na ženkama štakora tijekom laktacije pokazala su da se maravirok u velikoj mjeri izlučuje u mlijeko.
Studies in new-born infants or infants and toddlers under 2 years of age have not been conducted.
Ispitivanja u novorođenčadi ili dojenčadi i male djece u dobi do 2 godine nisu provedena.
Studies in normal weight and obese subjects have shown that faecal excretion of the unabsorbed active substance was the major route of elimination.
Istraživanje ispitanika s urednom tjelesnom težinom i onih pretilih podataka pokazala su da je glavni put eliminacije izlučivanje neapsorbirane djelatne tvari u feces.
Studies in normal weight and obese subjects have shown that faecal excretion of the unabsorbed active substance was the major route of elimination.
Istraživanje ispitanika s urednom tjelesnom težinom i onih pretilih pokazala su da je glavni put eliminacije izlučivanje neapsorbirane djelatne tvari u feces.
Studies in normal weight and obese volunteers have shown that the extent of absorption of orlistat was minimal.
Istraživanja u dragovoljaca s normalnom tjelesnom težinom i onih pretilih pokazali su da je opseg apsorpcije orlistata minimalan.
Studies in patients aged 13-17 years showed various adverse reactions, including weight gain, changes in metabolic parameters and increases in prolactin levels (see sections 4.8 and 5.1).
Ispitivanja u bolesnika u dobi od 13 do 17 godina pokazala su različite nuspojave, uključujući povećanje tjelesne težine, promjene metaboličkih parametara te porast razina prolaktina. (vidjeti dijelove 4.8 i 5.1).
Studies in patients aged 13-17 years showed various adverse reactions, including weight gain, changes in metabolic parameters and increases in prolactin levels (see sections 4.8 and 5.1).
Ispitivanja u bolesnika u dobi od 13 do 17 godina pokazala su različite nuspojave, uključujući povećanje tjelesne težine, promjene metaboličkih parametara te porast razina prolaktina.(vidjeti dijelove 4.8 i 5.1).
Studies in patients aged 13-17 years showed various adverse reactions, including weight gain, changes in metabolic parameters and increases in prolactin levels (see sections 4.8 and 5.1).
U ispitivanjima u koja su bili uključeni bolesnici između 13 i 17 godina starosti uočene su različite nuspojave, uključujući porast tjelesne težine, promjene metaboličkih parametara i porast vrijednosti prolaktina (vidjeti dijelove 4.8 i 5.1).
Studies in patients aged 13-17 years showed various adverse reactions, including weight gain, changes in metabolic parameters and increases in prolactin levels. (see sections 4.8 and 5.1).
Ispitivanja u bolesnika u dobi od 13 do 17 godina pokazala su različite nuspojave, uključujući povećanje tjelesne težine, promjene metaboličkih parametara te porast razina prolaktina (vidjeti dijelove 4.8 i 5.1).
Studies in patients with decompensated cirrhosis (CPT Class B)
Ispitivanja u bolesnika s dekompenziranom cirozom (CPT stadij B)
Studies in patients with hepatic insufficiency have not been performed.
Nisu provedena ispitivanja u bolesnika sa zatajivanjem jetre.
Studies in patients with renal impairment have not been conducted.
Nisu provedena ispitivanja u bolesnika s oštećenom funkcijom bubrega.
Studies in patients with renal impairment show lamivudine elimination is affected by renal dysfunction.
Ispitivanja bolesnika s oštećenjem funkcije bubrega pokazuju da disfunkcija bubrega utječe na eliminaciju lamivudina.
Studies in patients with renal impairment show lamivudine elimination is affected by renal dysfunction.
Ispitivanja na bolesnicima s oštećenjem bubrega pokazuju da poremećaj u funkciji bubrega utječe na ieliminaciju lamivudina.
Studies in patients with type 2 diabetes treated with basal insulin in combination with oral antidiabetic medicinal products demonstrated that glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin and insulin glargine and associated with less weight gain, see Table 2 below.
Ispitivanja u bolesnika sa šećernom bolešću tipa 2 liječenih bazalnim inzulinom u kombinaciji s oralnim antidijabeticima pokazala su da je regulacija glikemije (HbA1c) s lijekom Levemir usporediva s NPH inzulinom i glargin inzulinom te povezana s manjim porastom tjelesne težine, vidjeti Tablicu 2 u daljnjem tekstu.
Studies in patients without cirrhosis and patients with compensated cirrhosis
Ispitivanja u bolesnika bez ciroze i bolesnika s kompenziranom cirozom
Studies in pregnant rats with alogliptin plus metformin as combination treatment have shown reproductive toxicity at approximately 5-20 times (for metformin and alogliptin respectively) the human exposure at the recommended dose.
Ispitivanja alogliptina i metformina kao kombiniranog liječenja u štakora pokazala su reproduktivnu toksičnost pri dozama približno 5-20 puta (za metformin odnosno alogliptin) većim od izloženost kod ljudi, pri primjeni preporučene doze.
Studies in rabbits demonstrated that the topically administered nepafenac is distributed locally from the front of the eye to the posterior segments of the eye (retina and choroid).
Ispitivanja na kunićima pokazala su da se topikalno primijenjeni nepafenak distribuira lokalno iz prednjeg dijela oka u stražnji segment oka (mrežnica i žilnica).
Studies in rabbits have shown peak concentrations of 20 ng/g of the free acid in aqueous humour one to two hours after topical dosing of Travoprost 40 µg/mL eye drops, solution.
Studije na kunićima su pokazale vršnu koncentraciju od 20 ng/g slobodnih kiselina u očnoj vodici 1 do 2 sata nakon lokalne primjene Travoprost 40 µg/ml kapi za oko, otopine.
Studies in rats and rabbits showed reproductive toxicity at high exposures.
Ispitivanja na štakorima i kunićima pokazala su reproduktivnu toksičnost pri izloženosti visokim dozama.
Studies in rats and rabbits were inconclusive with respect to potential for teratogenicity; there was equivocal evidence of adverse effects on foetal development at high doses.
Istraživanja na štakorima i kunićima nisu pružila nedvojben odgovor o mogućoj teratogenosti, a dokazi o štetnim učincima na razvoj fetusa pri visokim dozama nisu jednoznačni.
Studies in rats have demonstrated that atazanavir is excreted in the milk.
Ispitivanja na štakorima pokazala su da se atazanavir izlučuje u mlijeko.
Studies in rats have shown excretion of tolvaptan in breast milk.
Ispitivanja na štakorima pokazala su da se tolvaptan izlučuje u majčino mlijeko.
Studies in rats have shown no effect on fertility in males and females (see section 5.3).
Ispitivanja su pokazala da nema učinka na plodnost u mužjaka i ženki štakora. (vidjeti dio 5.3).
Studies in rats have shown slight reductions in fertility only at dose levels much higher than the maximum human exposure to aclidinium and formoterol (see section 5.3).
Ispitivanja na štakorima pokazala su blago smanjenje plodnosti samo pri puno višim dozama od maksimalne izloženosti aklidiniju i formoterolu u ljudi (vidjeti dio 5.3).
Studies in rats have shown some reproductive toxicity (see section 5.3).
Ispitivanja na štakorima pokazala su reproduktivnu toksičnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in rats have shown that radioactive labelled active substance-related materials distribute widely in the body following single and multiple oral doses of 14C-nepafenac.
Ispitivanja na štakorima su pokazala da se radioaktivno obilježeni materijali, koji su srodni djelatnoj tvari, nakon jednokratnih i višestrukih oralnih doza 14C-nepafenaka, široko distribuiraju po tijelu.
Studies in rats revealed that lacosamide and/or its metabolites readily crossed the placental barrier.
Ispitivanja na štakorima pokazala su da lakozamid i/ili njegovi metaboliti lako prelaze placentalnu barijeru.
Studies in rats with bazedoxifene have shown adverse effects on fertility (see section 5.3).
U studijama provedenim na štakorima, bazedoksifen je pokazao neželjene učinke na plodnost (vidjeti dio 5.3).
Studies in Treatment-Naïve Patients
Ispitivanja na bolesnicima koji nisu bili prethodno liječeni
Studies in treatment-naïve patients
Liječenje bolesnika koji prethodno nisu bili liječeni