natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In rare and isolated cases, the following side effects have been reported with immunoglobulin preparations: severe hypersensitivity reactions such as a sudden fall in blood pressure or anaphylactic shock (e.g. you may feel light-headed, dizzy, faint on standing, cold in the hands and feet, sense an abnormal heart beat or chest pain, or have blurred vision) even when you have shown no hypersensitivity on previous infusions,
U rijetkim i izoliranim slučajevima zabilježene su sljedeće nuspojave s pripravcima imunoglobulina: teške reakcije preosjetljivosti poput naglog pada krvnog tlaka ili anafilaktičkog šoka (primjerice, možete osjećati ošamućenost, omaglicu, nesvjesticu prilikom ustajanja, hladnoću u šakama ili stopalima, osjećaj abnormalnih srčanih otkucaja ili bolove u prsištu ili zamagljen vid) čak i ako niste imali preosjetljivost kod prethodnih infuzija,
In rare and more severe cases, this may – as a consequence – lead to the occurrence of dehydration, hypokalaemia, blood bicarbonate decrease, dizziness, and orthostatic hypotension.
U rijetkim i težim slučajevima, kao posljedica proljeva moguća je pojava dehidracije, hipokalemije, smanjenja bikarbonata u krvi, omaglice i ortostatske hipotenzije.
In rare cases (>0.01 % to < 0.1%), suspected lack of expected efficacy has been reported (in the majority of cases a lack of reduction of testicle size was reported and/or a bitch was mated).
U rijetkim slučajevima (>0,01% do <0,1% ) prijavljena je sumnja na izostanak djelotvornosti (za većinu slučajeva prijavljen je manja redukcija obima testisa i/ili su kuje već sparene).
In rare cases (>0.01 % to < 0.1%), suspected lack of expected efficacy has been reported (in the majority of cases a lack of reduction of testicle size was reported and/or a bitch was mated).
U rijetkim slučajevima (>0.01% do <0.1% ) prijavljena je sumnja na izostanak djelotvornosti (za većinu slučajeva prijavljen je manja redukcija obima testisa i/ili su kuje već sparene).
In rare cases , neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
U rijetkim slučajevima kod mačaka su uočeni neurološki znakovi ( npr. nekoordinacija, tremor, ataksija, konvulzije, midrijaza i zamućenje vida).
In rare cases , slight apathy or reduction in appetite may be observed, which should resolve spontaneously.
U nekim slučajevima može se pokazati apatija ili smanjeni tek, što spontano nestaje.
In rare cases allergic reactions may be severe. new or unusual pain in your hip, groin or thigh (this may be an early indication of a possible fracture of the thigh bone).
U rijetkim slučajevima alergijske reakcije mogu biti teške. nova ili neobična bol u vašem kuku, preponama ili bedru (to može biti rani znak mogućeg loma bedrene kosti).
In rare cases development of alopecia has also been observed.
Također, u rijetkim slučajevima primijećen je razvoj alopecije.
In rare cases digestive signs (e.g. diarrhoea, ruminant stomach disorder) have been observed.
U rijetkim slučajevima zabilježeni su znakovi poremećaja probave (npr. dijareja i želučane smetnje kod preživača).
In rare cases digestive signs (e.g. diarrhoea, ruminant stomach disorder) have been observed.
U rijetkim slučajevima zabilježeni su znakovi poremećaja probave (npr. dijareja i želučane smetnje preživača).
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
U rijetkim slučajevima pojavljuju se želučano- crijevni simptomi kao što je proljev i povraćanje ili anoreksija i letargičnost.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
U rijetkim slučajevima pojavljuju se želučano-crijevni simptomi kao što je proljev i povraćanje ili anoreksija i letargičnost.
In rare cases in cats and in very rare cases in dogs, application site reactions such as transitory scratching, erythema, alopecia or dermatitis at the application site may occur.
U rijetkim slučajevima kod mačaka i jako rijetko kod pasa, mogu se desiti reakcije kao što su prolazno grebanje, eritem, alopecija ili dermatitis na mjestu primjene.
In rare cases in cats, neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
U rijetkim slučajevima kod mačaka su uočeni neurološki znakovi (npr. nekoordinacija, tremor, ataksija, konvulzije, midrijaza i zamućenje vida).
In rare cases the MAH will not be able to produce a MACI implant from the available cells.
U rijetkim slučajevima nositelj odobrenja neće moći proizvesti implantat MACI od raspoloživih stanica.
In rare cases these adverse reactions may be fatal.
U rijetkim slučajevima te nuspojave mogu biti smrtonosne.
In rare cases this can also happen independently of OHSS (see also in section 2. under “Blood clotting problems).
U rijetkim se slučajevima to može dogoditi neovisno o OHSS-u (vidjeti također dio 2 pod „Problemi sa zgrušavanjem krvi“).
In rare cases transient diarrhoea, anorexia or lethargy may be observed.
U rijetkim su slučajevima zabilježeni prolazni proljev, anoreksija ili letargija.
In rare cases vaginal bleeding occurred.
U rijetkim slučajevima pojavilo se vaginalno krvarenje.
In rare cases vaginal bleeding occurred.
U rijetkim slučajevima vaginalno krvarenje dogodilo.
In rare cases, application site reactions such as transitory scratching, erythema, alopecia or dermatitis at the application site may occur.
U rijetkim slučajevima može doći do prolaznog grebanja, eritema, alopecije ili dermatitisa na mjestu primjene.
In rare cases, as the immune system becomes stronger, it can also attack healthy body tissue (autoimmune disorders).
Kako imunosni sustav jača, u rijetkim slučajevima može napasti i zdravo tkivo (autoimuni poremećaji).
In rare cases, behavioural disorder signs such as hyperactivity, vocalisation or anxiety, systemic signs such as lethargy or anorexia, and neurological signs such as muscle tremor have been reported.
U rijetkim slučajevima prijavljuju se znakovi poremećaja u ponašanju poput hiperaktivnosti, glasanja ili tjeskobe, sustavni znakovi poput letargije ili anoreksije te neurološki znakovi poput tremora mišića.
In rare cases, behavioural disorder signs such as hyperactivity, vocalisation or anxiety, systemic signs such as lethargy or anorexia, and neurological signs such as muscle tremor have been reported.
U rijetkim slučajevima prijavljuju se znakovi poremećaja u ponašanju poput hiperaktivnosti, glasanje ili tjeskobe, sustavni znakovi poput letargije ili anoreksije te neurološki znakovi poput tremora mišića.
In rare cases, benign liver tumours, and even more rarely, malignant liver tumours have been reported in users of COCs.
U rijetkim su slučajevima u korisnica KOK-a prijavljeni benigni tumori jetre, a još rjeđe maligni tumori jetre.
In rare cases, blood levels of liver enzymes may increase during treatment with Raloxifene Teva.
U rijetkim slučajevima, razine jetrenih enzima u krvi mogu porasti za vrijeme liječenja lijekom Raloksifen Teva.
In rare cases, interruption or discontinuation of illumination may be necessary.
U rijetkim slučajevima može biti potrebno osvjetljavanje prekinuti ili obustaviti.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation) may be noted, that resolves without any treatment.
U rijetkim slučajevima mogu se javiti bol na dodir, kihanje ili konjuktivitis (upala oka), koji nestaju bez ikakvog tretmana.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis (eye inflammation) may be noted, that resolves without any treatment.
U rijetkim slučajevima se mogu javiti bol na dodir, kihanje ili konjuktivitis, koji nestaju bez ikakvog tretmana.
In rare cases, pain at palpation, sneezing or conjunctivitis may be noted, that resolves without any treatment.
U rijetkim slučajevima mogu se javiti bol na dodir, kihanje ili konjuktivitis, koji nestaju bez ikakvog tretmana.
In rare cases, pancreatitis was observed with Betaferon use, often associated with hypertriglyceridaemia.
U rijetkim slučajevima primjećen je pankreatitis prilikom primjene lijeka Betaferon, često povezan s hipertrigliceridemijom.
In rare cases, pancreatitis was observed with Betaferon use, often associated with hypertriglyceridaemia.
U rijetkim slučajevima primjećen je pankreatitis prilikom uporabe lijeka Betaferon, često povezan s hipertrigliceridemijom.
In rare cases, slight scaling, transient erythema and alopecia can be observed, which usually disappear spontaneously without treatment.
U rijetkim slučajevima, mogu se primijetiti lagano ljuskanje, prolazni eritem i alopecija, koji obično nestaju spontano, bez liječenja.
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia (see section 4.8).
U rijetkim slučajevima prisutnost tih protutijela na inzulin može uvjetovati prilagodbu doze inzulina kako bi se umanjila sklonost hiperglikemiji odnosno hipoglikemiji (vidjeti dio 4.8).
In rare cases, the presence of such insulin antibodies may necessitate adjustment of the insulin dose in order to correct a tendency to hyper- or hypoglycaemia.
U rijetkim slučajevima prisutnost tih protutijela na inzulin može uvjetovati prilagodbu doze inzulina kako bi se umanjila sklonost hiperglikemiji odnosno hipoglikemiji.
In rare instances, blood clots (thromboses) that formed inside a blood vessel, broke off, and traveled inside the bloodstream to block another blood vessel (thromboembolism) have been associated with Elonva therapy as with other gonadotropins.
U rijetkim slučajevima, krvni ugrušci koji su nastali u krvnoj žili, odvojili su se, putovali krvotokom te blokirali drugu krvnu žilu (tromboembolija) što je povezano s liječenjem lijekom Elonva kao i s drugim gonadotropinima.
In rare instances, phimosis was reported and sometimes circumcision was performed (see section 4.4).
U rijetkim slučajevima, prijavljena je fimoza, te je u nekim slučajevima izvršena cirkumcizija (vidjeti dio 4.4).
In rare occasions swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
U rijetkim slučajevima otok može imati promjer do 15-20 cm u trajanju od 2-3 tjedna kada može biti potrebno simptomatsko liječenje.
In rare occasions, swelling can reach a diameter up to 15–20 cm, with duration up to 2–3 weeks, that may require symptomatic treatment.
U rijetkim slučajevima otok može imati promjer do 15-20 cm u trajanju od 2-3 tjedna kada može biti potrebno simptomatsko liječenje.
In rat and dog repeat-dose toxicity studies up to 6 months duration, target organs for toxicity were GI tract, bone marrow, lymphoid tissues, kidney, adrenal and reproductive tract tissues.
Ispitivanja toksičnosti ponavljajućih doza u štakora i pasa u trajanju do 6 mjeseci, ciljni organi za toksičnost su bili gastrointestinalni trakt, koštana srž, limfatično tkivo, bubreg te nadbubrežnotkivo i tkivo reproduktivnog trakta.
In rat and monkey repeated-dose toxicity studies up to 9-months duration, the primary target organ effects were identified in the gastrointestinal tract (emesis and diarrhoea in monkeys); adrenal gland (cortical congestion and/or haemorrhage in rats and monkeys, with necrosis followed by fibrosis in rats); haemolymphopoietic system (bone morrow hypocellularity, and lymphoid depletion of thymus, spleen, and lymph node); exocrine pancreas (acinar cell degranulation with single cell necrosis); salivary gland (acinar hypertrophy); bone joint (growth plate thickening); uterus (atrophy); and ovaries (decreased follicular development).
U ispitivanjima toksičnosti ponovljenih doza na štakorima i majmunima u trajanju do 9 mjeseci, učinci na primarne ciljne organe zabilježeni su u probavnom sustavu (povraćanje i proljev kod majmuna), nadbubrežnim žlijezdama (kortikalna kongestija i/ili krvarenje kod štakora i majmuna, s nekrozom iza koje je uslijedila fibroza u štakora), hemolimfopoetskom sustavu (hipocelularnost koštane srži, limfoidna deplecija timusa, slezene i limfnih čvorova), egzokrinoj gušterači (degranulacija acinarnih stanica s nekrozom pojedinačnih stanica), žlijezdama slinovnicama (acinarna hipertrofija), zglobovima (zadebljanje epifizne ploče), uterusu (atrofija) i jajnicima (smanjen razvoj folikula).
In rat embryofoetal development studies, and at dose levels that did not induce significant maternal toxicity, olaparib caused reduced embryofoetal survival, reduced foetal weight and foetal developmental abnormalities, including major eye malformations (e.g. anophthalmia, microphthalmia), vertebral/rib malformation, and visceral and skeletal abnormalities.
U istraživanjima embriofetalnog razvoja na štakorima, i kod doza koje nisu izazvale značajnu toksičnost majke, olaparib je smanjio preživljenje embrija/fetusa i tjelesnu težinu ploda te je uzrokovao abnormalnosti u razvoju ploda, uključujući velike malformacije očiju (npr. anoftalmija, mikroftalmija), malformacije kralježaka/rebra, te malformacije unutarnjih organa i kostura.
In rat fertility studies, there were no effects in males while reductions in corpora lutea; implantation sites and number of live embryos were observed in females.
U ispitivanjima plodnosti na štakorima nije bilo učinaka u mužjaka, dok su u ženki opažena smanjenja žutog tijela, mjesta implantacije i broja živih embrija.
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at  0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
U peri/postnatalnim ispitivanjima na štakorima, toksičnost majke prouzročila je skraćenje vremena gestacije, smrt fetusa i smanjenu tjelesnu težinu okota pri dozi 0,3 mg/kg/dan (barem 41 puta većoj od namjeravane izloženosti kod ljudi).
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at 0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
U peri/postnatalnim ispitivanjima na štakorima, toksičnost majke prouzročila je skraćenje vremena gestacije, smrt fetusa i smanjenu tjelesnu težinu okota pri dozi 0,3 mg/kg/dan (barem 41 puta većoj od namjeravane izloženosti kod ljudi).
In rat peri/postnatal studies, maternal toxicity caused reduced gestation time, foetal death, and decreased pup body weights at 0.3 mg/kg/day (at least 41-times the intended human exposure).
U peri/postnatalnim ispitivanjima na štakorima, toksičnost majke prouzročila je skraćenje vremena gestacije, smrt fetusa i smanjenu tjelesnu težinu okota pri dozi 0,3 mg/kg/dan (barem 41 puta većoj od namjeravane izloženosti u ljudi).
In rats and dogs, Heinz bodies and/or Howell-Jolly bodies were found.
U štakora i pasa nađena su Heinzova tjelešca i/ili Howel-Jolly tjelešca.
In rats and monkeys, urinary metabolites accounted for 60 to 75% of oral or intravenous doses.
Kod štakora i majmuna, razina metabolita u urinu bila je 60 do 75 % oralne ili intravenozne doze.
In rats and rabbits embryo-foetal toxicity (e.g. increased early resorptions, post- implantation loss, decreased viable foetuses) and signs of delayed development (increased skeletal variations) were found in the presence of maternal toxicity.
U štakora i kunića utvrđeni su embriofetalna toksičnost (primjerice povišena rana resorpcija, gubitak nakon implantacije, smanjena stopa preživljavanja fetusa) i znakovi usporenog razvoja (povišene skeletalne varijacije) u prisutstvu toksičnosti za majku.
In rats and rabbits reproductive toxicity was studied after intravenous but not after subcutaneous application (the normal clinical route).
U štakora i kunića reproduktivna toksičnost ispitivana je nakon intravenozne, ali ne i nakon supkutane primjene (normalan klinički put).
In rats and rabbits, isavuconazole at systemic exposures below the therapeutic level were associated with dose-related increases in the incidence of skeletal anomalies (rudimentary supernumerary ribs) in offspring.
Kod štakora i kunića, sistemska izloţenost izavukonazolu niţa od terapijske razine, bila je povezana s povećanom incidencijom anomalija skeleta (prekobrojna rudimentarna rebra) kod mladunčadi, povezano s dozom lijeka.
In rats and rabbits, tacrolimus caused embryofoetal toxicity at doses which demonstrated maternal toxicity (see section 5.3).
U štakora i kunića, takrolimus je uzrokovao embriofetalnu toksičnost u dozama toksičnim i za ženke (vidjeti dio 5.3).
In rats decreased cellularity of the bone marrow and thymic atrophy were observed only in the carcinogenicity study.
U štakora su smanjena celularnost koštane srži i atrofija timusa bile opažene samo u ispitivanju kancerogenosti.
In rats minor developmental anomalies were seen at a maternal toxic dose (safety margin of 5.1).
Kod štakora su manje razvojne anomalije uočene pri toksičnoj dozi za majku (granica sigurnosti primjene od 5,1).
In rats no treatment-related foetal abnormalities occurred following concomitant administration at exposure margins of approximately 28- to 29-fold for alogliptin and 2- to 2.5-fold for metformin at the maximum recommended human dose of 25 mg/day and 2000 mg/day, respectively.
U štakora nisu viđene fetalne abnormalnosti nakon istodobne primjene u marginama izloženosti koje nadmašuju maksimalnu preporučenu dozu od 15 mg/dan i 2000 mg/dan za približno 28 do 29 puta za alogliptin i 2 do 2,5 puta za metformin.
In rats only there was an increase in interstitial cell hyperplasia in males at exposure levels equivalent to 0.5- fold those in humans, and an increase in uterine endometrial adenocarcinoma in females at an exposure level equivalent to 1.1-fold those in humans.
Samo kod štakora zamijećeno je povećanje hiperplazije intersticijskih stanica kod muških jedinki pri razinama izloženosti koje su bile ekvivalentne 0,5-puta onih koje nalazimo kod ljudi, kao i povećanje adenokarcinoma endometrija uterusa kod ženki pri razinama izloženosti koje su bile ekvivalentne 1,1-puta onih koje nalazimo kod ljudi.
In rats receiving single or multiple doses of 14C-tigecycline, radioactivity was well distributed to most tissues, with the highest overall exposure observed in bone marrow, salivary glands, thyroid gland, spleen, and kidney.
Kod štakora koji su primali jednokratne ili višekratne doze 14C-tigeciklina, radioaktivnost se dobro distribuirala u većinu tkiva, pri čemu je najveća ukupna ekspozicija opažena u koštanoj srži, žlijezdama slinovnicama, štitnjači, slezeni i bubrezima.
In rats retardation of foetal development, wavy ribs and kidney cavitation occurred (≥ 1 mg/kg).
U štakora su se pojavili zastoj razvoja ploda, valovita rebra te bubrežne ciste ( 1 mg/kg).
In rats retardation of foetal development, wavy ribs and kidney cavitation occurred ( 1 mg/kg).
U štakora su se pojavili zastoj razvoja ploda, valovita rebra te bubrežne ciste ( 1 mg/kg).
In rats, at a maternal dose of 600 mg/kg/day, mean active substance concentrations in milk were approximately 3-fold greater than in maternal plasma.
U štakorica je kod primjene doze od 600 mg/kg/dan srednja vrijednost koncentracije djelatne tvari u mlijeku bila oko 3 puta veća nego u plazmi majke.
In rats, azacitidine caused no adverse reactions when given pre- implantation, but it was clearly embryotoxic when given during organogenesis.
Kod štakora, azacitidin primijenjen prije implantacije embrija nije prouzročio nuspojave ali je, primijenjen tijekom organogeneze, bio nedvojbeno embriotoksičan.
In rats, decreased body weight gain of the offspring during lactation was observed.
U štakora je uočena smanjena tjelesna težina potomaka tijekom dojenja.
In rats, embryofoetal toxicity was evident as foetal loss, delayed foetal development, heart vessel abnormalities and precocious ossification of some skull bones.
U štakora se embriofetalna toksičnost očitovala gubitkom ploda, kašnjenjem u razvoju ploda, abnormalnostima krvnih žila srca te preranim okoštavanjem nekih kostiju lubanje.
In rats, increased IgG and IgA plasma levels were seen at clinically relevant exposure levels.
U štakora su na klinički relevantnim razinama izloženosti primijećene povišene razine IgG i IgA.
In rats, increased IgG and IgA plasma levels were seen at clinically relevant exposure levels.
U štakora su, pri izlaganju klinički značajnim dozama, uočene povišene razine IgG i IgA u plazmi.
In rats, increased IgG and IgA plasma levels were seen at clinically relevant exposure levels.
U štakora su, pri izlaganju klinički značajnim dozama, uočene povišene razine IgG i IgA.
In rats, maternal toxicity, embryo- foetal toxicity (resorptions), lower foetal body weights, tail and vertebral malformations, reduced ossification (vertebrae, sternebrae, and phalanges), and extra lumbar vertebrae and ribs were observed at high exposures.
U štakora su bili opaženi toksičnost za majku, embriofetalna toksičnost (resorpcije), smanjena tjelesna težina fetusa, malformacije repa i kralježnice, smanjena osifikacija (kralježaka, sternebre i falangi) te ekstralumbalni kralješci i rebra kodvisokih izloženosti.
In rats, moderate pancreatic acinar cell atrophy (considered adverse) was observed at doses of ≥ 100 mg/kg in male rats (AUC exposure margin of 2.6-fold) and not observed in females at doses up to 300 mg/kg/day (AUC exposure margin of 21.3-fold).
U štakora je bila uočena umjerena atrofija acinarnih stanica gušterače (za koju se smatralo da je štetna) pri dozama od ≥ 100 mg/kg, u mužjaka štakora (granica AUC izloženosti od 2,6 puta), a nije uočena u ženki pri dozama do 300 mg/kg/dan (granica AUC izloženosti od 21,3 puta).
In rats, no effects on male or female fertility were seen.
U štakora nisu uočeni učinci na mušku ili žensku plodnost.
In rats, no effects on male or female fertility were seen.
U štakora nisu uočeni učinci na plodnost mužjaka ili ženki.
In rats, passage of low levels of iloprost and/or metabolites into the milk was observed (less than 1% of iloprost dose given intravenously).
U štakora je uočeno izlučivanje niskih razina iloprosta i/ili metabolita u mlijeko (manje od 1% iloprosta primijenjenog intravenski).
In rats, prucalopride in vivo, at doses above mg/kg (at and above 30-70 times the clinical exposure), induced hyperprolactinaemia caused by an antagonistic action at the D2 receptor.
U štakora je prukaloprid, u dozama većima od 5 mg/kg (najmanje 30-70 puta više od kliničke izloženosti), in vivo, izazvao hiperprolaktinemiju prouzročenu antagonističkim djelovanjem na D2 receptore.
In rats, retigabine increased the sleep time induced by thiopental sodium from approximately 4 min to 53 min, and the propofol-induced sleep time from approximately 8 min to 12 min.
Kod štakora, retigabin je produljio vrijeme spavanja koje je bilo inducirano natrijevim tiopentalom s oko 4 minute na 53 minute, a vrijeme spavanja koje je bilo inducirano s propofolom s oko 8 minuta na 12 minuta.
In rats, there was no effect on mating, fertility and fecundity indices (see section 5.3).
U štakora nije bilo učinka na parenje, plodnost i stope fekunditeta (vidjeti dio 5.3).
In rats, vandetanib had no effect on male fertility but impaired female fertility (see section 5.3).
Vandetanib nije utjecao na plodnost mužjaka štakora, ali je umanjio plodnost ženki (vidjeti dio 5.3).
In RCC Clinical Trial 1, 31% of patients treated with temsirolimus were 65 or older.
U RCC kliničkom ispitivanju 1, 31% bolesnika liječenih temsirolimusom bilo je u dobi od 65 ili više godina.
In RCC Clinical Trial 1, temsirolimus 25 mg was associated with a statistically significant advantage over IFN-α in the primary endpoint of OS at the 2nd pre-specified interim analysis (n = 446 events, p = 0.0078).
U RCC kliničkom ispitivanju 1, temsirolimus 25 mg imao je statistički značajnu prednost nad IFN-α u primarnom ishodu ukupnog preživljenja u drugoj unaprijed planiranoj privremenoj analizi (n = 446 događaja, p = 0,0078).
In regions where heartworm disease is present, dogs should be tested for existing heartworm infestation prior to administration of NEXGARD SPECTRA.
U područjima gdje je bolest srčanog crva prisutna pse se treba testirati na postojanje invazije srčanim crvom prije nego što se NEXGARD SPECTRA primjeni.
in remission at the start of maintenance therapy
U remisiji na početku terapije održavanja