natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In all studies, patients treated with tocilizumab 8 mg/kg had statistically significant higher ACR 20, 50, 70 response rates at 6 months compared to control (Table 3).
U svim su ispitivanjima bolesnici liječeni tocilizumabom u dozi od 8 mg/kg imali statistički značajno više stope odgovora prema kriterijima ACR 20, 50 i 70 nakon 6 mjeseci u usporedbi s kontrolnim ispitanicima (Tablica 3).
In all studies, patients who did not respond to placebo during a 4-week placebo run-in phase were randomised to receive the study treatment.
U svim ispitivanjima, bolesnici koji nisu imali odgovor na placebo tijekom uvodne faze u trajanju od 4 tjedna bili su randomizirani u skupine koje su primale ispitivano liječenje.
In all studies, Prevenar was administered concurrently with the recommended childhood vaccines.
U svim se ispitivanjima Prevenar primijenio istovremeno s preporučenim cjepivima za djecu.
In all studies, the dose of eculizumab was 600 mg every 7 ± 2 days for 4 weeks, followed by 900 mg 7  2 days later, then 900 mg every 14 ± 2 days for the study duration.
U svim se ispitivanjima davala doza ekulizumaba od 600 mg svakih 7 ± 2 dana tijekom 4 tjedna, zatim 900 mg 7  2 dana te zatim 900 mg svakih 14 ± 2 dana tijekom cijelog trajanja ispitivanja.
In all studies, the efficacy endpoints were “Count of episodes of laughing and crying” (PBA episodes) and subject scores on the Center for Neurologic Studies - Lability Scale (CNS-LS), a validated 7-item, self-administered questionnaire that provides a quantitative measure of the frequency and severity of PBA.
U svim ispitivanjima ishod djelotvornosti bio je „broj epizoda smijeha i plača“ (epizode pseudobulbarnog afekta) i ispitanikovi rezultati na ljestvici labilnosti Centra za neurološka ispitivanja (Center for Neurologic Studies - Lability Scale, CNS-LS), validiranog samoocjenskog upitnika od 7 čestica koji kvantitativno mjeri učestalost i težinu pseudobulbarnog afekta.
In all studies, the main measure of effectiveness was the change after 6 months of treatment in the level in the blood of a substance called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well blood glucose is controlled.
U svim ispitivanjima glavna mjera djelotvornosti bila je promjena razine glikoliziranog hemoglobina (HbA1c) u krvi nakon 6 mjeseci liječenja što ukazuje na to koliko se dobro kontrolira razina glukoze u krvi.
In all studies, the main measure of effectiveness was the change in vision in the affected eye, measured by comparing the number of letters that the patient could see at the end of the treatment period with the number before starting treatment.
U svim ispitivanjima glavna mjera djelotvornosti bila je promjena vida u zahvaćenom oku koja se mjeri usporedbom broja slova koje je bolesnik mogao vidjeti na kraju razdoblja liječenja s brojem prije početka liječenja.
In all subsets of the paediatric population in type 2 diabetes mellitus (see section 4.2 for information on paediatric use).
Svim pedijatrijskim podskupinama sa šećernom bolešću tipa 2 (vidjeti dio 4.2 za informacije o pedijatrijskoj primjeni).
In all such cases, it is recommended that a specialised haemophilia centre be contacted.
U tim slučajevima preporučuje se obraćanje specijaliziranom centru za liječenje hemofilije.
In all the other trials conducted with INTELENCE in HIV-1 infected patients, the following mutations emerged most commonly: L100I, E138G, V179F, V179I, Y181C and H221Y.
U svim drugim ispitivanjima provedenima s INTELENCEom u bolesnika zaraženih virusom HIV-1, najčešće su se javljale sljedeće mutacije: L100I, E138G, V179F, V179I, Y181C i H221Y.
In all the studies, Cubicin was compared with standard treatments for these infections (other antibiotics such as vancomycin or one of the penicillins, including oxacillin, cloxacillin, flucloxacillin and nafcillin).
U svim ispitivanjima Cubicin je uspoređen sa standardnim oblicima liječenja navedenih infekcija (ostali antibiotici poput vankomicina ili jedan od oblika penicilina, uključujući oksacillin, kloksacilin, flukloksacilin i nafcilin).
In all the studies, the main measure of effectiveness was how long the patients lived without their disease getting worse, which was assessed in scans.
U svim ispitivanjima, glavna mjera djelotvornosti bilo je koliko su dugo bolesnice živjele, a da se njihova bolest nije pogoršala, što je ocijenjeno skenovima.
In all the studies, the main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded and whose vision improved by 15 or more letters on an eye test after 24 weeks of treatment.
U svim je ispitivanjima glavno mjerilo djelotvornosti bio udio bolesnika koji su odgovorili na liječenje, te čiji se vid poboljšao za 15 ili više slova na pregledu vida nakon 24 tjedna liječenja.
In all these patients there was a high underlying risk for major cardiac complications, which could have led to the fatal outcome.
Kod svih tih pacijenata postojao je visok podležeći rizik od većih srčanih komplikacija koje su mogle dovesti do fatalnog ishoda.
In all three adult studies, doses of Invega between 3 and 15 mg a day were compared with placebo (a dummy treatment) and with olanzapine (another antipsychotic medicine).
U sva tri ispitivanja odraslih osoba, doze lijeka Invega između 3 i 15 mg dnevno uspoređene su s placebom (lažnim liječenjem) te s olanzapinom (drugim antipsihotikom).
In all three phase III studies (see table 3), rivaroxaban significantly reduced the rate of total VTE (any venographically detected or symptomatic DVT, non-fatal PE and death) and major VTE (proximal DVT, non-fatal PE and VTE-related death), the pre-specified primary and major secondary efficacy endpoints.
U fazi III sva tri ispitivanja (vidjeti tablicu 3), rivaroksaban je značajno smanjio ukupnu stopu VTE-a (bilo venografski dokazan ili simptomatski DVT, PE bez smrtnog ishoda, te smrt) i teškog VTE-a (proksimalni DVT, PE bez smrtnog ishoda, te smrt povezana s VTE-om), kao i prethodno definiranih primarnih i glavnih sekundarnih ishoda djelotvornosti.
In all three studies, INVEGA was superior to placebo on PSP and CGI-S.
U sva tri ispitivanja, INVEGA je bila superiornija placebu na PSP i CGI-S skalama u odnosu na placebo.
In all three studies, the main measure of effectiveness was the number of patients who did not have a ‘disease flare’ (relapse of symptoms) after a 24-week treatment period.
U sva tri ispitivanja, glavno mjerilo djelotvornosti bio je broj bolesnika bez „razbuktavanja bolesti” (relapsa simptoma) nakon razdoblja terapije od 24 tjedna.
In all three studies, the main measure of effectiveness was the number of patients with an improvement in symptoms of at least 20% after six months.
U svim trima ispitivanjima, glavno mjerilo djelotvornosti bio je broj bolesnika kod kojih su simptomi ublaženi najmanje 20 % nakon šest mjeseci.
In all three studies, the main measure of effectiveness was the ‘protective effectiveness’ of the vaccine, calculated by comparing the number of people in the studies who developed cholera after receiving Dukoral and after receiving placebo.
U sva tri ispitivanja, glavna mjera djelotvornosti bila je „zaštitna djelotvornost“ cjepiva, izračunata uspoređujući broj osoba u ispitivanjima u kojih se razvila kolera nakon primanja lijeka Dukoral i nakon primanja placeba.
In all women, emergency contraception should be taken as soon as possible after unprotected intercourse, regardless of the woman’s body weight or BMI.
Sve žene hitnu kontracepciju trebaju uzeti što ranije nakon nezaštićenog snošaja, bez obzira na tjelesnu težinu ili ITM.
In all, there appears to be no significant difference in the pattern of adverse events suspected to be causally related to study drug between once daily Envarsus and tacrolimus immediate-release capsules (Prograf).
Općenito, čini se da nema značajne razlike u uzorku nuspojava za koje se sumnja da su uzročno povezane s ispitivanim lijekom, između Envarsusa primijenjenog jedanput na dan i kapsula takrolimusa s trenutnim oslobađanjem (Prograf).
In almost all instances where dosing was interrupted for elevated transaminases and subsequently resumed, ivacaftor dosing was able to be resumed successfully (see section 4.4).
U gotovo svim slučajevima u kojima je doziranje bilo prekinuto zbog povišenih transaminaza i kasnije nastavljeno, primjena ivakaftora mogla se uspješno nastaviti (vidjeti dio 4.4).
in ALT elevations and therefore, early discontinuation of
razine ALT-a, što je uzrokovalo rani prekid ispitivanja.
In AMD, Lucentis was more effective at preventing a worsening of vision than its comparators.
Kod AMD-a Lucentis je bio djelotvorniji u sprječavanju pogoršavanja vida od ostalih usporednih lijekova.
In an 18 month co-therapy study in manic or mixed episode patients stabilised with olanzapine plus a mood stabiliser (lithium or valproate), long-term olanzapine co-therapy with lithium or valproate was not statistically significantly superior to lithium or valproate alone in delaying bipolar recurrence, defined according to syndromic (diagnostic) criteria.
U 18-mjesečnom ispitivanju istodobne terapije u bolesnika s maničnim ili miješanim epizodama, koji su stabilizirani olanzapinom i stabilizatorom raspoloženja (litij ili valproat) dugotrajna istodobna terapija olanzapinom s litijem ili valproatom nije bila statistički značajno superiorna u odnosu na litij ili valproat primijenjen u monoterapiji za odgađanje relapsa bipolarnog poremećaja definiranog prema (dijagnostičkim) kriterijima sindroma.
In an 18-month co-therapy study in manic or mixed episode patients stabilised with olanzapine plus a mood stabiliser (lithium or valproate), long-term olanzapine co-therapy with lithium or valproate was not statistically significantly superior to lithium or valproate alone in delaying bipolar recurrence, defined according to syndromic (diagnostic) criteria.
U 18-mjesečnom ispitivanju istodobne terapije u bolesnika s maničnim ili miješanim epizodama koji su stabilizirani olanzapinom i stabilizatorom raspoloženja (litij ili valproat) dugotrajna istodobna terapija olanzapina s litijem ili valproatom nije bila statistički značajno superiorna za litij ili valproat primijenjene u monoterapiji za odgađanje relapsa bipolarnog poremećaja definiranom prema (dijagnostičkim) kriterijima sindroma.
In an 8-week randomised, double-blind, placebo-controlled, parallel group factorial study in 1,688 randomised patients with mild to moderate hypertension, treatment with Rasilamlo at doses from 150 mg/5 mg to 300 mg/10 mg produced dose-dependent clinically meaningful mean blood pressure reductions (systolic/diastolic) ranging between 20.6/14.0 mmHg and 23.9/16.5 mmHg, respectively, compared to 15.4/10.2 mmHg for aliskiren 300 mg, 21.0/13.8 mmHg for amlodipine
U 8-tjednom randomiziranom, dvostruko slijepom, placebom kontroliranom faktorijelnom ispitivanju paralelnih skupina u kojem je sudjelovalo 1688 randomiziranih bolesnika s blagom do umjerenom hipertenzijom, liječenje Rasilamlom u dozama od 150 mg/5 mg do 300 mg/10 mg dovelo je do klinički značajnih, o dozi ovisnih, sniženja srednje vrijednosti krvnog tlaka (sistoličkog/dijastoličkog) u rasponu između 20,6 mmHg odnosno 14,0 mmHg i 23,9 mmHg odnosno 16,5 mmHg, u usporedbi sa sniženjem od 15,4 mmHg odnosno 10,2 mmHg s aliskirenom 300 mg, 21,0 mmHg odnosno
In an active controlled study of 78 weeks duration, dulaglutide was compared to insulin glargine, both on a background of metformin and a sulphonylurea.
U aktivno kontroliranom ispitivanju u trajanju od 78 tjedana, dulaglutid se uspoređivao s inzulinom glarginom; oba su se lijeka primjenjivala uz osnovno liječenje metforminom i sulfonilurejom.
In an active-controlled clinical study in patients receiving HEC, safety was evaluated for 1,143 patients receiving the 1-day regimen of IVEMEND 150 mg compared to 1,169 patients receiving the 3-day regimen of aprepitant.
U kliničkom ispitivanju s aktivnom kontrolom u bolesnika koji su primali jako emetogenu kemoterapiju, sigurnost primjene ocijenjena je u 1143 bolesnika koji su primali jednodnevni režim lijeka IVEMEND u dozi od 150 mg u usporedbi s 1169 bolesnika koji su primali trodnevni režim aprepitanta.
In an add-on to glimepiride study, at weeks 24 and 48, minor episodes of hypoglycaemia were reported more frequently in the group treated with dapagliflozin 10 mg plus glimepiride (6.0% and 7.9%, respectively) than in the placebo plus glimepiride group (2.1% and 2.1%, respectively).
U ispitivanju lijeka kao dodatka glimepiridu, u 24. i 48. tjednu, blaže epizode hipoglikemije češće su prijavljene u skupini liječenoj dapagliflozinom u dozi od 10 mg i glimepiridom (6,0% odnosno 7,9%) nego u skupini koja je uz glimepirid primala placebo (2,1% odnosno 2,1%).
In an add-on to insulin study up to 104 weeks, episodes of major hypoglycaemia were reported in 0.5% and 1.0% of subjects in dapagliflozin 10 mg plus insulin at Weeks 24 and 104, respectively, and in 0.5% of subjects treated with placebo plus insulin groups at Weeks 24 and 104.
U ispitivanju lijeka kao dodatka liječenju inzulinomdo 104 tjedna, epizode teške hipoglikemije prijavljene su u 0,5% (tjedan 24) odnosno 1,0% (tjedan 104) ispitanika koji su primali dapagliflozin u dozi od 10 mg i inzulin te u 0,5% ispitanika koji su uz inzulin primali placebo u tjednu (24 i 104).
In an additional active-controlled clinical study in 1,169 patients receiving aprepitant and HEC, the adverse reactions profile was generally similar to that seen in the other HEC studies with aprepitant.
U drugom ispitivanju s aktivnom kontrolom s 1169 bolesnika koji su primali aprepitant i jako emetogenu kemoterapiju, profil nuspojava uglavnom je bio sličan onom zabilježenom u ostalim ispitivanjima aprepitanta u jako emetogenoj kemoterapiji.
In an additional analysis, more dasatinib-treated patients (84%) achieved early molecular response (defined as BCR-ABL levels  10% at 3 months) compared with imatinib-treated patients (64%).
U dodatnoj je analizi rani molekularni odgovor (definiran kao razine BCR-ABL ≤ 10% u 3. mjesecu) postigao veći broj bolesnika liječenih dasatinibom (84%) nego bolesnika liječenih imatinibom (64%).
In an additional four subjects administered 10.5 mg 14C-saquinavir intravenously, 81 % and 3 % of the intravenously administered radioactivity was recovered in faeces and urine, respectively, within 4 days of dosing.
U još četiri bolesnika kojima je intravenski primijenjena doza od 10,5 mg 14C-sakvinavira, 81% intravenski primijenjene radioaktivnosti ponovno je detektirano u fecesu, a 3% u urinu u roku od četiri dana nakon primjene.
In an additional group of 67 children evaluated after vaccination with Bexsero at 40 to 44 months of age in two extension studies (N=36 and N=29-31, respectively), an increase in hSBA titers for the four reference antigens was observed.
U dodatnoj skupini od 67 djece procijenjene nakon cijepljenja s Bexserom u dobi od 40 do 44 mjeseca u dva nastavka ispitivanja (N=36 i N=29-31) primijećeno je povećanje titara hSBA za četiri referentna antigena.
In an additional study Mekinist did not show any benefit when given to patients who did not respond to previous treatment with another medicine called a BRAF inhibitor.
U dodatnom ispitivanju Mekinist nije pokazao nikakve koristi prilikom primjene u bolesnika koji nisu odgovorili na prethodno liječenje drugim lijekom naziva inhibitor BRAF-a.
In an analysis in which all patients who dropped out of the study for any reason were considered to have progressed, the percentage of patients without progression (TSS change ≤ 0.5) at 24 months was higher in the Enbrel in combination with methotrexate group compared with the Enbrel alone and methotrexate alone groups (62%, 50%, and 36%, respectively; p<0.05).
U analizi u kojoj se smatralo da su svi bolesnici koji su iz bilo kojeg razloga prekinuli sudjelovanje u ispitivanju imali napredovanje bolesti postotak bolesnika bez progresije (promjena TSS ≤ 0,5) u mjeseca bio je veći kod kombinacije Enbrela s metotreksatom u usporedbi sa skupinom koja je uzimala samo Enbrel i koja je uzimala samo metoreksat (62%, 50% odnosno 36%, p<0,05).
In an analysis in which all patients who dropped out of the study for any reason were considered to have progressed, the percentage of patients without progression (TSS change ≤ 0.5) at 24 months was higher in the Enbrel in combination with methotrexate group compared with the Enbrel alone and methotrexate alone groups (62%, 50%, and 36%, respectively; p<0.05).
U analizi u kojoj se smatralo da su svi bolesnici koji su iz bilo kojeg razloga prekinuli sudjelovanje u ispitivanju imali napredovanje bolesti, postotak bolesnika bez progresije (promjena TSS ≤ 0,5) u mjeseca bio je veći kod kombinacije Enbrela s metotreksatom u usporedbi sa skupinom koja je uzimala samo Enbrel i koja je uzimala samo metoreksat (62%, 50% odnosno 36%, p<0,05).
In an analysis in which all patients who dropped out of the study for any reason were considered to have progressed, the percentage of patients without progression (TSS change ≤ 0.5) at 24 months was higher in the etanercept in combination with methotrexate group compared with the etanercept alone and methotrexate alone groups (62%, 50%, and 36%, respectively; p < 0.05).
U analizi u kojoj se smatralo da su svi bolesnici koji su iz bilo kojeg razloga prekinuli sudjelovanje u ispitivanju imali napredovanje bolesti, postotak bolesnika bez progresije (promjena TSS ≤ 0,5) u mjeseca bio je veći kod kombinacije etanercepta s metotreksatom u usporedbi sa skupinom koja je uzimala samo etanercept ili koja je uzimala samo metoreksat (62%, 50% odnosno 36%, p < 0,05).
In an analysis of PFS, PFS2, OS using a cut off of April 2013 where the median follow up time for all surviving subjects was 62.4 months, the results of the study are presented in Table 6:
U tablici 6 prikazani su podaci ispitivanja u kojem su se analizirali podaci za PFS, PFS2 i OS do zaključnog datuma podataka u travnju 2013., gdje je medijan vremena praćenja za sve preživjele ispitanike iznosio 62,4 mjeseca.
In an analysis of treatment-failure subjects who received atazanavir 300 mg co-administered with cobicistat 150 mg in study GS-US-216-0114 through Week 48, evaluable genotypic data from paired baseline and treatment-failure isolates were available for 11 of the 12 virologic failures in this group (3%, 11/344).
U analizi ispitanika koji nisu odgovorili na liječenje, a primali su atazanavir u dozi od 300 mg istodobno s kobicistatom u dozi od 150 mg tijekom 48 tjedana u ispitivanju GS-US-216-0114, ocjenjivi genotipski podaci iz uparenih izolata prikupljenih na početku ispitivanja i nakon neuspjeha liječenja bili su dostupni za 11 od 12 slučajeva virološkog neuspjeha u toj skupini bolesnika (3%, 11/344).
In an analysis to evaluate systemic activity of Imlygic, 27 of 79 patients (34.2%) had a ≥ 50% overall decrease in non-visceral lesions that were not injected with Imlygic, and 8 of 71 patients (11.3%) had a ≥ 50% overall decrease in visceral lesions that were not injected with Imlygic.
U analizi za procjenu sustavne aktivnosti lijeka Imlygic, u 27 od 79 bolesnika (34,2%) došlo je do sveukupnog smanjenja ne-visceralnih lezija u koje nije injiciran lijek Imlygic od ≥ 50%, dok je u 8 od 71 bolesnika (11,3%) došlo do sveukupnog smanjenja visceralnih lezija u koje nije injiciran lijek Imlygic od ≥ 50%.
In an animal model of infection, the antibacterial activity of tedizolid phosphate was reduced in the absence of granulocytes.
U životinjskom modelu infekcije, antibakterijska aktivnost tedizolidfosfata se smanjila u odsutnosti granulocita.
In an artificially induced pain model in dogs it was shown that the pain and inflammation reducing effects of cimicoxib lasted for approximately 10-14 hours.
U modelu umjetno izazvanih bolova kod pasa pokazano je kako učinci cimikoksiba na smanjivanje bolova i upale traju približno 10 – 14 sati.
In an embryo-foetal development study in rats, increased post-implantation loss, malformations (absence of caudal vertebrae and in some cases also of sacral vertebrae), skeletal variations and lower foetal body weights were observed.
U ispitivanju embriofetalnog razvoja na štakorima zabilježeni su povećan postimplantacijski gubitak, malformacije (nedostatak kaudalnih, a u nekim slučajevima i sakralnih kralješaka), anomalije kostura i smanjena tjelesna težina fetusa.
In an embryofoetal development study in cynomolgus monkeys, secukinumab showed no maternal toxicity, embryotoxicity or teratogenicity when administered throughout organogenesis and late gestation.
U ispitivanju embriofetalnog razvoja u majmuna roda Cynomolgus, sekukinumab nije pokazao maternalnu toksičnost, embriotoksičnost ili teratogenost kada se primjenjivao tijekom organogeneze i kasne gestacije.
In an embryofoetal development study in marmosets canakinumab showed no maternal toxicity, embryotoxicity or teratogenicity when administered throughout organogenesis.
U ispitivanju embriofetalnog razvoja kod marmozeta kanakinumab nije pokazao maternalnu toksičnost, embriotoksičnost ili teratogenost kada se primjenjivao tijekom organogeneze.
In an embryotoxicity study in rats, developmental toxicity (decreased fetal body weight and delayed skeletal ossification) and maternal toxicity were observed at oral doses of ≥ 150 mg/kg/day (corresponding to ≥ 3 times the human estimated exposure (see above).
U ispitivanjima embriotoksičnosti na štakorima, razvojna toksičnost (smanjena tjelesna težina fetusa te zakašnjelo okoštavanje) i toksičnost za majku utvrđene su pri dozama na usta od ≥ 150 mg/kg/dan (odgovara ≥ 3 puta većoj dozi izloženosti od one procijenjene za ljude (vidjeti gore)).
In an EU field study involving 561 dogs with flea and/or tick infestations the effects of Bravecto tablets were compared with those of another product, fipronil, that kills fleas and ticks, applied as a spot-on solution to the skin of the dogs.
U terenskom ispitivanju provedenom u EU-u na 561 psu s infestacijama buhama i/ili krpeljima djelovanje tableta Bravecto uspoređeno je s djelovanjem drugog proizvoda, fipronila, koji ubija buhe i krpelje i koji se primjenjuje kao otopina za kapanje na kožu pasa.
In an exploratory analysis, increasing age, especially aged 65 years and older, appeared to be associated with increased rates of neurological adverse events.
Eksploracijska analiza je pokazala da je starija životna dob, posebice ona od 65 i više godina, povezana s povišenim stopama neuroloških nuspojava.
In an exploratory clinical study evaluating the use of infliximab in patients with moderate to severe chronic obstructive pulmonary disease (COPD), more malignancies were reported in infliximab- treated patients compared with control patients.
U eksplorativnom kliničkom ispitivanju u kojem se ocjenjivala primjena lijeka infliksimab u bolesnika sa srednje teškom do teškom kroničnom opstruktivnom plućnom bolešću (KOPB), prijavljeno je više slučajeva zloćudnih bolesti u bolesnika liječenih lijekom infliksimab nego u bolesnika u kontrolnoj skupini.
In an exploratory clinical study involving patients with moderate to severe COPD who were either current smokers or ex-smokers, 157 adult patients were treated with infliximab at doses similar to those used in rheumatoid arthritis and Crohn’s disease.
U eksplorativnom kliničkom ispitivanju u bolesnika sa srednje teškim do teškim KOPB-om koji su bili aktivni ili bivši pušači, 157 odraslih bolesnika liječilo se sličnim dozama infliksimaba kakve su se primjenjivale u bolesnika s reumatoidnim artritisom i onih s Crohnovom bolešću.
In an exploratory clinical study involving patients with moderate to severe COPD who were either current smokers or ex-smokers, 157 adult patients were treated with infliximab at doses similar to those used in rheumatoid arthritis and Crohn’s disease.
U eksplorativnom kliničkom ispitivanju u bolesnika sa srednje teškim do teškim KOPB-om koji su bili aktivni ili bivši pušači, 157 odraslih bolesnika liječilo se sličnim dozama lijeka infliksimab kakve su se primjenjivale u bolesnika s reumatoidnim artritisom i onih s Crohnovom bolešću.