natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the multicentre, open-label, single arm VIKING-3 study (ING112574), HIV-1 infected, ART-experienced adults with virological failure and current or historical evidence of raltegravir and/or elvitegravir resistance received Tivicay 50 mg twice daily with the current failing background regimen for 7 days but with optimised background ART from Day 8.
U multicentričnom, otvorenom ispitivanju VIKING-3 (ING112574) s jednom skupinom, odrasli bolesnici s HIV-1 infekcijom koji su prethodno liječeni antiretroviroticima i imali virološki neuspjeh i dokaze trenutno ili ranije postojeće rezistencije na raltegravir i/ili elvitegravir, primali su Tivicay u dozi od 50 mg dvaput na dan, prvih 7 dana u kombinaciji s trenutnim neuspješnim osnovnim režimom liječenja, a od 8. dana nadalje s optimiziranom osnovnom antiretrovirusnom terapijom.
In the multinational 2NN study with Viramune immediate-release, a population pharmacokinetic substudy of 1,077 patients was performed that included 391 females.
Podaci za 1077 bolesnika, od kojih 391 žena, uključenih u multinacionalnu studiju 2NN s Viramuneom s trenutnim oslobađenjem iskorišteni su za populacijsku farmakokinetsku analizu.
In the multinational 2NN study with Viramune immediate-release, a population pharmacokinetic substudy of 1077 patients was performed that included 391 females.
Podaci za 1077 bolesnika, od kojih 391 žena, uključenih u multinacionalnu studiju 2NN s Viramuneom s trenutnim oslobađenjem iskorišteni su za populacijsku farmakokinetsku analizu.
In the multivariate analyses including PFI, treatment effect on overall survival was statistically significant favouring the Yondelis+PLD combination over PLD alone (all randomised: p=0.0285; platinum-sensitive population: p=0.0319).
U multivarijantnim analizama uključujući PFI, učinak liječenja na ukupno preživljenje bio je statistički značajan u prilog kombinaciji Yondelis + PLD nasuprot samom PLD-u (svi nasumično izabrani: p = 0,0285, populacija osjetljiva na platinu: p = 0,0319).
In the natural setting, i.e. with sexual stimulation it restores impaired erectile function by increasing blood flow to the penis.
U prirodnoj situaciji, tj. uz seksualnu stimulaciju, vardenafil obnavlja oštećenu erektilnu funkciju pojačavajući dotok krvi u penis.
In the natural setting, i.e., with sexual stimulation, it restores impaired erectile function by increasing blood flow to the penis.
U prirodnoj situaciji, tj., uz seksualnu stimulaciju, vardenafil obnavlja oštećenu erektilnu funkciju pojačavajući dotok krvi u penis.
In the neoadjuvant setting (NEOSPHERE) the incidence of LVD was higher in the Perjeta–treated groups than in those who did not receive Perjeta.
U neoadjuvantnim uvjetima (NEOSPHERE), incidencija sistoličke disfunkcije lijeve klijetke bila je veća u skupinama liječenima lijekom Perjeta nego u onima koje nisu primale lijek Perjeta.
In the neoadjuvant setting, locally advanced and inflammatory breast cancers are considered as high- risk irrespective of hormone receptor status.
U neoadjuvantnim se uvjetima lokalno uznapredovali i upalni rak dojke smatraju visokorizičnima neovisno o statusu hormonskih receptora.
In the neoadjuvant trial NEOSPHERE, the most common ADRs (≥50%) seen with Perjeta in combination with trastuzumab and docetaxel were alopecia and neutropenia.
U ispitivanju neoadjuvantnog liječenja NEOSPHERE, najčešće nuspojave lijeka (≥50%) primijećene kod primjene lijeka Perjeta u kombinaciji s trastuzumabom i docetakselom bile su alopecija i neutropenija.
In the neoadjuvant trial TRYPHAENA, the incidence of LVD (during the overall treatment period) was 8.3% in the group treated with Perjeta plus trastuzumab and FEC (followed by Perjeta plus trastuzumab and docetaxel); 9.3% in the group treated with Perjeta plus trastuzumab and docetaxel following FEC; and 6.6% in the group treated with Perjeta in combination with TCH.
U ispitivanju neoadjuvantnog liječenja TRYPHAENA, incidencija disfunkcije lijeve klijetke (tijekom cjelokupnog razdoblja liječenja) iznosila je 8,3% u skupini liječenoj lijekom Perjeta plus trastuzumabom i FEC-om (a nakon toga lijekom Perjeta plus trastuzumabom i docetakselom); 9,3% u skupini liječenoj lijekom Perjeta plus trastuzumabom i docetakselom nakon terapije FEC-om te 6,6% u skupini liječenoj lijekom Perjeta u kombinaciji s TCH-om.
In the neoadjuvant trial TRYPHAENA, when Perjeta was administered in combination with trastuzumab and FEC (5-fluorouracil, epirubicin, cyclophosphamide) for 3 cycles followed by 3 cycles of Perjeta, trastuzumab and docetaxel, the most common ADRs (≥50%) were neutropenia, diarrhoea and nausea.
U neoadjuvantnom ispitivanju TRYPHAENA, kada se Perjeta primjenjivala u kombinaciji s trastuzumabom i FEC-om (5-fluorouracil, epirubicin, ciklofosfamid) tijekom 3 ciklusa nakon čega su slijedila 3 ciklusa lijeka Perjeta, trastuzumaba i docetaksela, najčešće nuspojave lijeka (≥50%) bile su neutropenija, proljev i mučnina.
In the neoadjuvant-adjuvant EBC treatment setting, 8.1 % (24/296) of patients treated with Herceptin intravenous and 14.9 % (44/295) of patients receiving Herceptin subcutaneous vial developed antibodies against trastuzumab (regardless of antibody presence at baseline).
U sklopu neoadjuvantnog-adjuvantnog liječenja ranog raka dojke, u 8,1% (24/296) bolesnika liječenih lijekom Herceptin za intravensku primjenu te 14,9% (44/295) bolesnika liječenih lijekom Herceptin za supkutanu primjenu u bočici razvila su se protutijela na trastuzumab (neovisno o prisutnosti protutijela na početku ispitivanja).
In the neoadjuvant-adjuvant EBC treatment setting, 8.1 % (24/296) of patients treated with Herceptin intravenous developed antibodies against trastuzumab (regardless of antibody presence at baseline).
U sklopu neoadjuvantnog-adjuvantnog liječenja ranog raka dojke, u 8,1% (24/296) bolesnika liječenih lijekom Herceptin za intravensku primjenu razvila su se protutijela na trastuzumab (neovisno o prisutnosti protutijela na početku ispitivanja).
In the neoadjuvant-adjuvant treatment setting, study MO16432, a multicentre randomised trial, was designed to investigate the clinical efficacy of concurrent administration of Herceptin with neoadjuvant chemotherapy including both an anthracycline and a taxane, followed by adjuvant Herceptin, up to a total treatment duration of 1 year.
U sklopu neoadjuvantnog-adjuvantnog liječenja, multicentrično randomizirano ispitivanje MO16432 osmišljeno je kako bi se ispitala klinička djelotvornost istodobne primjene lijeka Herceptin s neoadjuvantnom kemoterapijom, koja je uključivala i antraciklin i taksan, nakon čega je slijedilo adjuvantno liječenje lijekom Herceptin do ukupno 1 godine liječenja.
In the NEOSPHERE and TRYPHAENA trials in the neoadjuvant setting, Perjeta was administered on the same day as the other study treatment drugs in all cycles.
U ispitivanjima NEOSPHERE i TRYPHAENA, provedenima u neoadjuvantnim uvjetima, Perjeta se u svim ciklusima primjenjivala istoga dana kad i drugi ispitivani lijekovi.
In the NEOSPHERE trial, rash occurred in 40.2% of patients treated with neoadjuvant Perjeta, trastuzumab and docetaxel compared with 29.0% of patients treated with trastuzumab and docetaxel.
U ispitivanju NEOSPHERE, osip se javio u 40,2% bolesnika neoadjuvantno liječenih lijekom Perjeta, trastuzumabom i docetakselom u odnosu na 29,0% bolesnika liječenih trastuzumabom i docetakselom.
In the NexoBrid group, the event was graded as mild, moderate or severe in 30.0%, 5.6% and 1.1% of patients, respectively.
U skupini liječenoj NexoBridom ovaj je događaj ocijenjen kao blagu 30,0% bolesnika, umjeren u 5,6% bolesnika i težak u 1,1% bolesnika.
In the NHL phase 3 trial SABRINA (BO22334), local cutaneous reactions were reported in up to 20% of patients receiving subcutaneous MabThera.
U ispitivanju faze 3 nazvanom SABRINA (BO22334), lokalne kožne reakcije bile su prijavljene u do 20% bolesnika koji su primali supkutanu formulaciju lijeka MabThera.
In the NINOS trial, 235 neonates with hypoxic respiratory failure were randomised to receive 100 % O2 with (n=114) or without (n=121) nitric oxide most with an initial concentration of 20 ppm with weaning as possible to lower doses with a median duration of exposure of 40 hours.
U ispitivanju NINOS, 235 novorođenčadi s hipoksičnom respiratornom insuficijencijom bilo je randomizirano u skupine koje su primale 100% O2 (n=114) s dušikovim (II) oksidom ili bez (n=121) dušikovog (II) oksida, uglavnom u početnoj koncentraciji od 20 ppm uz najveće moguće smanjenje doze u srednjem trajanju izlaganja od 40 sati.
In the non-comparative trial, the PFS at 6 months was 19%, the median progression-free survival was
U nekomparativnom ispitivanju je PFS nakon 6 mjeseci iznosio 19%, medijan preživljenja bez progresije bolesti bio je 2,1 mjesec, a medijan ukupnog preživljenja
In the non-FL population the HR for IRC-assessed PFS was 0.94 [95% CI: 0.49, 1.90].
U populaciji bolesnikas nefolikularnim limfomom, HR za PFS prema ocjeni neovisnog ocjenjivačkog povjerenstva iznosio je 0,94 (95% CI: 0,49; 1,90).
In the non-inferiority study, V59P6, immunogenicity was assessed among adolescents aged 11-17 years who had been randomised to receive either Menveo or ACWY-PS.
U ispitivanju neinferiornosti, V59P6, procijenjena je imunogenost u adolescenata u dobi od 11 do 17 godina koji su randomizirani prema primanju cjepiva Menveo ili ACWY-PS.
In the observation group, the median IgG level subsequently increased to above the LLN, but remained constant in the MabThera group.
U opservacijskoj se skupini medijan vrijednosti IgG-a potom povisio iznad donje granice normalnih vrijednosti, dok je u skupini koja je primala lijek MabThera ostao nepromijenjen.
In the offspring of rats given olanzapine, delays in fetal development and transient decreases in offspring activity levels were seen.
U mladunčadi štakora kojima je davan olanzapin primijećeni su zastoj u fetalnom razvoju i prolazno smanjenje razina aktivnosti.
In the offspring of rats given olanzapine, delays in foetall development and transient decreases in offspring activity levels were seen.
U mladunčadi štakora kojima je davan olanzapin primijećeni su zastoj u fetalnom razvoju i prolazno smanjenje razina aktivnosti.
In the OL LI phase all patients received 24 mg/m2 up to a maximum of 40 mg Humira every other week for 16 weeks.
U ovoj otvorenoj uvodnoj fazi ispitivanja svi bolesnici su primali 24 mg/m2 lijeka Humira do maksimalne doze od 40 mg lijeka Humira, svaki drugi tjedan kroz 16 tjedana.
In the olaratumab plus doxorubicin arm, the most serious (Grade ≥3) adverse drug reactions (ADRs) observed were neutropenia (54.7 %) and musculoskeletal pain (7.8 %).
U skupini liječenoj olaratumabom plus doksorubicinom, najozbiljnije primijećene nuspojave lijeka (≥ 3. stupnja) bile su neutropenija (54,7%) te mišićno-koštana bol (7,8%).
In the ongoing open label extension phase (Part II), the overall rate of infections remained similar at 306.6 per 100 patient years.
Tijekom otvorene faze produžetka ispitivanja (dijela II), koja je još u tijeku, ukupna se stopa infekcija zadržala na sličnoj razini: 306,6 na 100 bolesnik-godina.
In the ongoing open label extension phase, decreases in neutrophil counts below 1 x 109/l, occurred in 15% of the tocilizumab group.
Tijekom otvorene faze produžetka ispitivanja, koja je još u tijeku, smanjenje broja neutrofila na razinu manju od 1 x 109/l zabilježeno je u 15% bolesnika iz skupine koja prima tocilizumab.
In the ongoing open label extension phase, decreases in platelet counts below 100 x 103/µl, occurred in 3% of patients in the tocilizumab group, without associated bleeding events.
Tijekom otvorene faze produžetka ispitivanja koja je još u tijeku smanjenje broja trombocita na razinu manju od 100 x 103/µl zabilježeno je kod 3% bolesnika iz skupine koja prima tocilizumab, ali bez pridruženih događaja krvarenja.
In the ongoing open label extension phase, elevation in ALT or AST ≥ 3 x ULN occurred in 12% and 4% of patients, respectively, in the tocilizumab group.
Tijekom otvorene faze produžetka ispitivanja koja je još u tijeku, povišena razina ALT-a ili AST-a ≥ 3 puta iznad gornje granice normale zabilježena je kod 12% odnosno 4% bolesnika iz skupine koja prima tocilizumab.
In the ongoing open label extension phase, the pattern and incidence of elevations in lipid parameters remained consistent with the 12 week controlled phase data.
Tijekom otvorene faze produžetka ispitivanja, koja je još u tijeku, obrazac i incidencija povišenja vrijednosti lipida zadržali su se na istoj razini zabilježenoj tijekom 12-tjedne kontrolirane faze.
In the open label extensions, each additional 6 months of treatment resulted in incremental increases similar in magnitude to that observed in the 6 months of placebo-controlled studies.
U otvorenim produžecima, svakih dodatnih 6 mjeseci liječenja rezultiralo je postupnih povećanjima, po veličini sličnim onima koja su primijećena u 6- mjesečnim placebom kontroliranim ispitivanjima.
In the open label follow-up phase, the treatment effect on CDMS was still evident after 3 and 5 years (Table 3), even though the majority of patients from the placebo-group was treated with Betaferon at least from the second year onwards.
Tijekom praćenja u fazi otvorenog liječenja učinak liječenja na CDMS još uvijek je bio očit nakon 3 i 5 godina (Tablica 3), iako je većina bolesnika iz placebo skupine liječena s lijekom Betaferon najmanje od druge godine nadalje.
In the open-label extended phase of study GS-01-934, where patients received Atripla on an empty stomach, 3 additional cases of resistance were seen.
U otvorenoj proširenoj fazi ispitivanja GS-01-934, u kojem su pacijenti uzimali Atriplu na prazan želudac, opažena su 3 dodatna slučaja rezistencije.
In the open-label extension of Studies I, II, III, and VI durable and sustained ACR 20, 50, and 70 responses have been observed through 7 years, 5 years, 5 years, and 2 years, respectively, of abatacept treatment.
Postojani i održani odgovori ACR20, ACR50 odnosno ACR70 zabilježeni su tijekom 7 godina liječenja abataceptom u Ispitivanju I, tijekom 5 godina u Ispitivanjima II i III te tijekom 2 godine liječenja abataceptom u Ispitivanju VI.
In the open-label extension of Studies I, II, III, VI, and SC-I durable and sustained ACR 20, 50, and 70 responses have been observed through 7 years, 5 years, 5 years, 2 years, and 5 years, respectively, of abatacept treatment.
Postojani i održani odgovori ACR20, ACR50 odnosno ACR70 zabilježeni su tijekom 7 godina liječenja abataceptom u Ispitivanju I, tijekom 5 godina u Ispitivanjima II i III,tijekom 2 godine liječenja abataceptom u Ispitivanju VI, te tijekom 5 godina u ispitivanju SC-I.
In the open-label extension of Studies I, II, III, VI, and SC-I durable and sustained ACR 20, 50, and 70 responses have been observed through 7 years, 5 years, 5 years, 2 years, and 5years, respectively, of abatacept treatment.
Postojani i održani odgovori ACR20, ACR50 odnosno ACR70 zabilježeni su tijekom 7 godina liječenja abataceptom u Ispitivanju I, tijekom 5 godina u Ispitivanjima II i III ,tijekom 2 godine liječenja abataceptom u Ispitivanju VI te tijekom 5 godina u ispitivanju SC-I.
In the open-label follow-up phase, the treatment effect on CDMS was still evident after 3 and 5 years (Table 3) even though the majority of patients from the placebo-group was treated with Betaferon at least from the second year onwards.
Tijekom praćenja u fazi otvorenog liječenja, učinak liječenja na CDMS još uvijek je bio očit nakon 3 i 5 godina (Tablica 3), iako je većina bolesnika iz placebo skupine liječena s lijekom Betaferon najmanje od druge godine nadalje.
In the open-label lead in phase (OL LI) patients were stratified into two groups, MTX (methotrexate)-treated or non- MTX- treated.
U otvorenoj uvodnoj fazi ispitivanja bolesnici su podijeljeni u dvije skupine, jedna koja je uzimala metotreksat (označena s MTX) i ona koja nije (označena s ne
In the open-label lead in phase (OL LI) patients were stratified into two groups, MTX (methotrexate)-treated or non-MTX-
U otvorenoj uvodnoj fazi ispitivanja bolesnici su podijeljeni u dvije skupine, jedna koja je uzimala metotreksat (označena s MTX) i ona koja nije (označena s ne- MTX).
In the open-label paediatric study, sixteen patients with Fabry disease (8-16 years old; 14 males, 2 females) had been treated for one year.
U otvorenom ispitivanju s pedijatrijskom populacijom 16 bolesnika s Fabryjevom bolešću (u dobi od 8 do 16 godina; 14 dječaka, 2 djevojčice) lijek je primalo godinu dana.
In the open-label study there was no difference in overall survival between patients treated with recombinant human erythropoietin and controls.
U otvorenim ispitivanjima nije bilo razlike u ukupnom preživljenju bolesnika liječenih rekombinantnim humanim eritropoetinom i kontrolnom skupinom.
In the open-label study there was no difference in overall survival between patients treated with recombinant human erythropoietin and controls.
U studiji otvorenog tipa nije bilo razlike u ukupnom preživljenju između bolesnika liječenih rekombinantnim ljudskim eritropoetinom i kontrolne skupine.
In the original phase III studies during the first 3 months post-transplantation, 14% of patients in the basiliximab group and 27% of patients in the placebo group had an acute rejection episode treated with antibody therapy (OKT 3 or antithymocyte globulin/antilymphocyte globulin (ATG/ALG)), with no increase in adverse events or infections in the basiliximab group as compared to placebo.
U originalnim studijama faze III, tijekom prva 3 mjeseca nakon presađivanja, 14% bolesnika u skupini s basiliksimabom i 27% bolesnika u skupini s placebom imalo je akutnu epizodu odbacivanja koja je liječena antitijelima (OKT 3 ili antitimocitni globulin/antilimfocitni globulin (ATG/ALG)), bez porasta štetnih događaja ili infekcija u basiliksimab skupini u usporedbi prema placebu.
In the osteoporosis treatment study after 3 years of treatment, bazedoxifene 20 mg and raloxifene 60 mg exhibited significant reductions in serum total cholesterol, low-density lipoprotein (LDL) cholesterol and a significant increase in high-density lipoprotein (HDL) cholesterol compared to placebo.
U ispitivanju liječenja osteoporoze nakon 3 godine liječenja u skupinama liječenima bazedoksifenom u dozi od 20 mg odnosno raloksifenom u dozi od 60 mg zabilježeno je značajno sniženje serumskih koncentracija ukupnog i kolesterola lipoproteina niske gustoće (LDL), a značajno povišenje kolesterola lipoproteina visoke gustoće (HDL) u usporedbi s primjenom placeba.
In the osteoporosis treatment study in 7,492 postmenopausal women (mean age = 66 years), 121 bone biopsies were obtained from iliac crest after the administration of fluorochrome label from the subjects in bazedoxifene, raloxifene and placebo groups (bazedoxifene 20 mg = 28; bazedoxifene 40 mg = 29, raloxifene 60 mg = 32, placebo = 32) after approximately 2 or 3 years of treatment.
U ispitivanju liječenja osteoporoze sa 7492 žene u postmenopauzi (prosječna dob 66 godina) nakon približno dvije ili tri godine liječenja je, po obilježavanju flourokromom, učinjena ukupno 121 biopsija grebena crijevne kosti u ispitanica koje su primale bazedoksifen, raloksifen ili placebo (bazedoksifen 20 mg = 28; bazedoksifen 40 mg = 29, raloksifen 60 mg = 32, placebo = 32).
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between Aclasta (2.6%) and placebo (2.1%).
U ispitivanjima osteoporoze (PFT, HORIZON – Recurrent Fracture Trial [RFT]) objedinjene incidencije fibrilacije atrija bile su usporedive kod Aclaste (2,6%) i placeba (2,1%).
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between zoledronic acid (2.6%) and placebo (2.1%).
U ispitivanjima osteoporoze (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) ukupno objedinjena incidencija fibrilacije atrija bila je usporediva kod zoledronatne kiseline (2,6%) i placeba (2, 1%).
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between zoledronic acid (2.6%) and placebo (2.1%).
U ispitivanjima osteoporoze (PFT, HORIZON – Recurrent Fracture Trial [RFT]) ukupna incidencija fibrilacije atrija bila je usporediva kod zoledronatne kiseline (2,6%) i placeba (2,1%).
In the other main study, the results were similar with 59% of patients who received Cimzia (228 out of 388) achieving 20% reductions compared with 14% of patients receiving placebo (27 out of 198).
U drugom glavnom ispitivanju rezultati su bili slični: kod 59 % bolesnika koji su primali lijek Cimzia (228 od 388) postignuto je 20 %-tno smanjenje u usporedbi sa 14 % bolesnika koji su primali placebo (27 od 198).
In the other study hypothyroidism was reported in a total of 31 (13%) sunitinib subjects and 2 (0.8%) capecitabine subjects.
U drugoj studiji hipotireodizam je prijavljen ukupno u 31 (13%) bolesnika liječenih sunitinibom i 2 (0,8%) bolesnika na capecitabin terapiji.
In the other study, with 29 hypersensitive ALL patients exposed to Oncaspar, 11 patients were evaluated for response during induction.
U drugom ispitivanju u kojem je sudjelovalo 29 preosjetljivih bolesnika oboljelih od ALL-a izloženih Oncasparu, procijenjen je odgovor 11 bolesnika u fazi indukcije.
In the other two active-comparator studies, a similar proportion of patients achieved at least the MCID with ANORO and tiotropium; 49% and 54% for ANORO 55/22 micrograms and 52% and 55% for tiotropium.
U druga dva ispitivanja s aktivnim usporednim lijekom sličan je udio bolesnika postigao barem MCID i uz primjenu lijeka ANORO i uz primjenu tiotropija; 49% i 54% uz ANORO od 55/22 mikrograma te 52% i 55% uz tiotropij.
In the other two active-comparator studies, a similar proportion of patients achieved at least the MCID with LAVENTAIR and tiotropium; 49% and 54% for LAVENTAIR 55/22 micrograms and 52% and 55% for tiotropium.
U druga dva ispitivanja s aktivnim usporednim lijekom sličan je udio bolesnika postigao barem MCID i uz primjenu lijeka LAVENTAIR i uz primjenu tiotropija; 49% i 54% uz LAVENTAIR od 55/22 mikrograma te 52% i 55% uz tiotropij.
In the other two studies, 185 patients with CAPS (including seven children aged 2-4 years) were given Ilaris every eight weeks for at least 24 weeks.
U druga dva ispitivanja, 185 bolesnika oboljelih od CAPS-a (uključujući i sedmoro djece u dobi od 2 do 4 godine) primalo je Ilaris svakih osam tjedana tijekom najmanje 24 tjedna.
In the other two studies, 85% of patients had no relapses.
U druga dva ispitivanja, 85 % bolesnika nije imalo relaps.
In the other two studies, the medicines were used as an add-on to existing treatment including methotrexate: one study, which involved 419 patients, used a range of doses of Kineret that depended on the patient’s weight, and the other study, which involved 501 patients, used Kineret at a fixed dose of 100 mg once a day.
U drugim dvama ispitivanjima lijekovi su primijenjeni kao dodatna terapija uz postojeću terapiju metotreksatom: u jednom ispitivanju, koje je obuhvatilo 419 bolesnika, koristio se raspon doza lijeka Kineret ovisno o tjelesnoj težini bolesnika, a u drugom ispitivanju, koje je obuhvatilo 501 bolesnika, koristio se lijek Kineret u nepromijenjenoj dozi od 100 mg jednom dnevno.
In the other two studies, Tygacil was compared with imipenem/cilastatin (a combination of two medicines used together as an antibiotic) in 1,568 patients with complicated infections in the abdomen.
U druga dva ispitivanja Tygacil je uspoređen s imipenemom/cilastatinom (kombinacijom dva lijeka koja se koriste zajedno kao antibiotik) u 1 568 bolesnika s kompliciranim infekcijama u abdomenu.
In the overall group of patients with macular oedema related to diabetes the CHMP noted that the benefit was modest and was outweighed by the risks including the development of cataracts.
U ukupnoj skupini bolesnika s makularnim edemom povezanim s dijabetesom CHMP je zabilježio da je korist bila umjerena i da su je nadmašili rizici uključujući i razvoj katarakte.