natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients using clarithromycin at doses higher than 500 mg twice daily should be carefully monitored for signs of toxicity of clarithromycin and tipranavir.
višima od 500 mg dvaput dnevno moraju se pažljivo pratiti radi
Patients using GANFORT with other prostaglandin analogs should be monitored for changes to their intraocular pressure.
Bolesnike koji koriste GANFORT zajedno s drugim analozima prostaglandina treba nadzirati u smislu promjena intraokularnog tlaka.
Patients using inhaled steroids
Bolesnici koji uzimaju inhalacijske steroide
Patients using oestrogens
Bolesnike koji uzimaju
Patients using oestrogens as hormone
Bolesnike koji uzimaju estrogene kao
Patients using oestrogens as hormone replacement therapy should be clinically monitored for signs of oestrogen deficiency.
Kod bolesnica koje koriste estrogene kao hormonsku nadomjesnu terapiju, moraju se klinički pratiti znakovi estrogenske
Patients weighing 25 kg or more should receive a total volume of 250 ml.
Bolesnici od 25 kg i teži moraju primiti ukupni volumen od 250 ml.
Patients weighing 25 kg or more should receive a total volume of 250 ml.
Bolesnici s težinom od 25 kg ili većom smiju primiti ukupni volumen 250 ml infuzije.
patients weighing 50 kg or
rifampicina u bolesnika tjelesne
Patients weighing 62.5 kg or more, may be dosed using a fixed-dose pre-filled syringe or pre-filled pen.
Bolesnicima tjelesne težine od 62,5 kg ili veće može se dati fiksna doza iz napunjene štrcaljke ili napunjenoj brizgalici.
Patients weighing less than 25 kg should receive a total volume of 100 ml.
Bolesnici do 25 kg moraju primiti ukupni volumen od 100 ml.
Patients weighing less than 25 kg should receive a total volume of 100 ml.
Bolesnici s težinom manjom od 25 kg smiju primiti ukupni volumen 100 ml infuzije.
Patients weighing less than 38 kg or greater than 114 kg should use Relistor vials because the recommended mg/kg dose cannot be accurately delivered with the pre-filled syringe.
Bolesnici čija je težina manja od 38 kg ili veća od 114 kg moraju koristiti bočice Relistora jer se preporučena doza u mg/kg ne može precizno primijeniti korištenjem napunjenih štrcaljki.
Patients were 3–17 years of age with active polyarticular course JRA regardless of onset type and naive to methotrexate or leflunomide.
Bolesnici su bili u dobi između 3 i 17 godina, imali su aktivni poliartikularni oblik juvenilnog reumatoidnog artritisa, bez obzira na tip nastupa bolesti, i do tada nisu primali metotreksat ili leflunomid.
Patients were 6 - 18 years and presented an average score of 29 on TTS-YGTSS at baseline.
Bolesnici su bili u dobi od 6 do godina i imali su prosječno 29 bodova na ljestvici TTS-YGTSS na početku ispitivanja.
Patients were administered emtricitabine 200 mg once daily and tenofovir DF
Bolesnicima su također davani emtricitabin 200 mg jednom dnevno i tenofovir DF
Patients were administered emtricitabine 200 mg once daily and tenofovir DF 300 mg once daily.
Bolesnicima je također davan emtricitabin 200 mg jednom dnevno i tenofovir DF 300 mg jednom dnevno.
Patients were administered intravenous doses of 0.7 to 1.3 mg/m2 of bortezomib twice weekly.
Bolesnicima su bile primijenjene intravenske doze od 0,7 do 1,3 mg/m bortezomiba dva puta na tjedan.
Patients were administered intravenous doses of 0.7 to 1.3 mg/m2 of VELCADE twice weekly.
Bolesnicima su bile primijenjene intravenske doze od 0,7 do 1,3 mg/m2 VELCADEa dva puta na tjedan.
Patients were also excluded if they had experienced any of: an ATE, Grade 4 hypertension, Grade 3 proteinuria, a grade 3-4 bleeding event, or bowel perforation during first-line bevacizumab therapy.
U ispitivanje nisu bili uključeni ni bolesnici koji su tijekom prvolinijske terapije bevacizumabom imali bilo što od sljedećega: arterijski tromboembolijski događaj, hipertenziju 4. stupnja, proteinuriju 3. stupnja, epizodu krvarenja 3. – 4. stupnja ili perforaciju crijeva.
Patients were also randomised to receive placebo at Weeks 0, 1, 2, and 3, followed by the same dose every month starting at Week 4.
Bolesnici su također bili randomizirani na primanje placebo u 0., 1., 2. i 3. tjednu, nakon čega je slijedila ista doza svakoga mjeseca počevši od 4. tjedna.
Patients were also required to have documented confirmation of the presence of a nonsense mutation in the dystrophin gene as determined by gene sequencing.
Bolesnici su također morali imati dokumentiranu potvrdu prisutnosti besmislene mutacije u distrofin genu koja je utvrđena sekvencioniranjem gena.
Patients were assigned to epoetin alfa treatment targeting a maintenance haemoglobin level of 13.5 g/dl (higher than the recommended haemoglobin concentration level) or
Bolesnici su podijeljeni u 2 skupine: u jednoj je terapija epoetinom alfa bila usmjerena na održavanje razine hemoglobina od 13,5 g/dl (više od preporučene razine koncentracije hemoglobina), a u drugoj 11,3 g/dl.
Patients were between 18 and 70 years of age and had active psoriatic arthritis (≥ 3 swollen joints and ≥ 3 tender joints) in at least one of the following forms: (1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis- like ankylosis.
Bolesnici su bili u dobi od 18 do 70 godina te su imali aktivni psorijatični artritis (≥ 3 otečena zgloba i ≥ 3 bolna zgloba) u najmanje jednom od sljedećih oblika: (1) zahvaćenost distalnih interfalangealnih prostora (DIP), (2) poliartikularni artritis (izostanak reumatoidnih čvorića te prisutnost psorijaze), (3) artritis mutilans, (4) asimetrični psorijatični artritis ili (5) spondilitisu slična ankiloza.
Patients were between 18 and 70 years of age and had active psoriatic arthritis ( 3 swollen joints and  3 tender joints) in at least one of the following forms: (1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis- like ankylosis.
Bolesnici su bili u dobi od 18 do 70 godina te su imali aktivni psorijatični artritis ( > 3 otečena zgloba i > 3 bolna zgloba) u najmanje jednom od sljedećih oblika: (1) zahvaćenost distalnih interfalangealnih prostora (DIP), (2) poliartikularni artritis (izostanak reumatoidnih čvorića te prisutnost psorijaze), (3) artritis mutilans, (4) asimetrični psorijatični artritis ili (5) spondilitisu slična ankiloza.
Patients were between 18 and 70 years of age and had active psoriatic arthritis ( 3 swollen joints and  3 tender joints) in at least one of the following forms: (1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis-like ankylosis.
Bolesnici su bili u dobi od 18 do 70 godina te su imali aktivni psorijatični artritis ( > 3 otečena zgloba i > 3 bolna zgloba) u najmanje jednom od sljedećih oblika: (1) zahvaćenost distalnih interfalangealnih prostora (DIP), (2) poliartikularni artritis (izostanak reumatoidnih čvorića te prisutnost psorijaze), (3) artritis mutilans, (4) asimetrični psorijatični artritis ili (5) spondilitisu slična ankiloza.
Patients were classified as having experienced no significant worsening of vision if the number of letters that they could see increased, stayed the same, or fell by less than 15.
Bolesnici su klasificirani kao oni koji nisu iskusili značajno pogoršanje vida ako se broj slova koje mogu vidjeti povećao, ostao isti ili se smanjio za manje od 15.
Patients were classified into the following groups: missense (13), complete deletion/large rearrangement (8), and frameshift/ splice site mutations (5).
Bolesnici su bili klasificirani u sljedeće skupine: mutacije „missense“ (mutacije krivog smisla) (13), potpuna delecija/znatno preslagivanje (8) i „frameshift“ (pomak okvira čitanja)/“splice site“ (mjesto izrezivanja) (5).
Patients were either naïve to Herceptin IV treatment (20.3%) or pre- exposed to Herceptin IV (79.7%).
Bolesnici ili prethodno nisu bili liječeni intravenskom formulacijom lijeka Herceptin (20,3%) ili su već bili izloženi intravenskoj formulaciji lijeka Herceptin (79,7%).
Patients were either previously untreated or receiving treatment with other PAH medicines (ERA or PDE-5 inhibitors).
Bolesnici prethodno nisu bili liječeni ili su liječeni drugim lijekovima za liječenje PAH-a (antagonistima endotelinskih receptora ili inhibitorima fosfodiesteraze tipa 5).
Patients were either treatment-naïve (50%) or pre-treated with an endothelin receptor antagonist (ERA; 43%) or a prostacyclin analogue (inhaled (iloprost), oral (beraprost) or subcutaneous (treprostinil); 7%) and had been diagnosed with idiopathic or heritable PAH (63.4%), PAH associated with connective tissue disease (25.1%) and congenital heart disease (7.9%).
Bolesnici nisu prethodno primali nikakvo liječenje (50%) ili su prethodno bili liječeni antagonistom endotelinskog receptora (ERA; 43%) ili analogom prostaciklina (inhalacijski (iloprost), peroralno (beraprost) ili supkutano (treprostinil); 7%) i bio im je dijagnosticiran idiopatski ili nasljedni PAH (63,4%), PAH povezan s bolešću vezivnog tkiva (25,1%) i kongenitalna srčana bolest (7,9%).
Patients were eligible to participate if they were aged 50 years or over, with a history of MI (1 to 3 years prior to randomisation), and had at least one of the following risk factors for atherothrombosis: age ≥65 years, diabetes mellitus requiring medication, a second prior MI, evidence of multivessel CAD, or chronic non-end-stage renal dysfunction.
Za sudjelovanje u studiji bili su podobni bolesnici u dobi od 50 ili više godina, s IM u anamnezi (1 do 3 godine prije randomizacije) te koji su imali najmanje jedan od sljedećih rizičnih čimbenika za aterotrombozu: dob ≥65 godina, diabetes mellitus kojeg je potrebno liječiti, drugi prethodni IM, dokaz bolesti koronarnih arterija koja zahvaća višestruke krvne žile ili kronično oštećenje funkcije bubrega koje nije u završnom stadiju.
Patients were enrolled in one combined randomised, placebo-controlled clinical study (AEGIS 1/2).
Bolesnici su bili uključeni u jedno randomizirano kliničko ispitivanje kontrolirano placebom (AEGIS 1/2).
Patients were enrolled into 4 groups (see section 5.1).
Bolesnici su bili uključeni u 4 skupine (vidjeti dio 5.1).
Patients were enrolled regardless of their tumour PD-L1 status.
Bolesnici su bili uključeni u ispitivanje neovisno o tumorskom PD-L1 statusu.
Patients were excluded from participation in IMBRUVICA phase 2 and 3 studies if they required warfarin or other vitamin K antagonists.
Bolesnici kojima je bio potreban varfarin ili drugi antagonist vitamina K, nisu bili uključeni u ispitivanja faze 2 i 3 lijeka IMBRUVICA.
Patients were excluded if they had severe hepatic impairment, severe renal impairment (creatinine clearance <30ml/min), low body weight (<50kg), active cancer, symptomatic PE or a recent history of DVT/PE (<6 months) or superficial-vein thrombosis (<90 days), or superficial-vein thrombosis associated with sclerotherapy or a complication of an IV line, or they were at high risk of bleeding.
Isključeni su i bolesnici s teškim oštećenjem funkcije jetre, teškim oštećenjem funkcije bubrega (kreatinin klirens <30 ml/min), malom tjelesnom težinom (<50 kg), aktivnom malignom bolešću, simptomatskom PE ili anamnezom nedavno preboljele DVT/PE (<6 mjeseci), trombozom površinske vene (<90 dana), ili pak trombozom površinske vene kao posljedicom skleroterapije ili postavljenog venskog puta ili koji su imali povišeni rizik od krvarenja.
Patients were followed every 3 months for 12 months (see table 5).
Bolesnici su praćeni svaka 3 mjeseca tijekom razdoblja od 12 mjeseci (vidjeti tablicu 5).
Patients were followed for up to 4 years (median 3.6 years).
Bolesnici su bili praćeni do 4 godine (medijan 3,6 godina)
Patients were followed for up to 4 years (median 3.6 years).
Bolesnici su bili praćeni do 4 godine (medijan = 3,6 godina)
Patients were given Blincyto for up to five treatment cycles.
Bolesnici su primali Blincyto u maksimalno pet terapijskih ciklusa.
Patients were given either a 700 microgram or a 350 microgram implant of Ozurdex or they received a sham treatment.
Bolesnici su primali ili implantat od 700 ili 350 mikrograma Ozurdexa ili su primali lažno liječenje.
Patients were given either Uptravi or placebo (a dummy treatment) for around 70 weeks.
Bolesnici su primali lijek Uptravi ili placebo (slijepo liječenje) otprilike 70 tjedana.
Patients were given Kineret at a starting dose of 1 to 2 mg per kg body-weight daily, increased after a month if necessary.
Bolesnici su primali Kineret u početnoj dozi od 1 do 2 mg/kg tjelesne težine dnevno, koja je prema potrebi povećana nakon mjesec dana.
Patients were given Onivyde or 5-fluorouracil plus leucovorin, or the three medicines in combination.
Bolesnici su dobivali lijek Onivyde ili 5-fluorouracil i leukovorin, ili sva tri lijeka zajedno.
Patients were given the chemotherapy on day 1 of a three-week cycle, and then received one dose of Grastofil the next day and daily for up to 14 days.
Bolesnice su primile kemoterapiju prvog dana trotjednog ciklusa, a zatim su primale jednu dozu lijeka Grastofil sljedećeg dana i svakodnevno tijekom 14 dana.
Patients were given up to 6 injections at 1-month intervals and were followed up for 3 years from the first injection.
Bolesnici su primili do 6 injekcija u intervalima od mjesec dana i praćeni su tijekom razdoblja od 3 godine od prve injekcije.
Patients were however followed up to 36 weeks.
Međutim, bolesnici su bili praćeni do 36 tjedana.
Patients were in WHO functional class I (n = 19 patients, 29 %), class II (n = 27 patients, 42%) or class III (n = 18 patients, 28%) at start of study treatment.
Bolesnici su prema WHO funkcionalnom statusu klasificirani u stupanj I (n = 19 bolesnika, 29%), stupanj II (n = 27 bolesnika, 42%) ili stupanj III (n = 18 bolesnika, 28%) na početku ispitivanog liječenja.
Patients were ineligible if there was planned use of a P2Y12 receptor antagonist, dipyridamole, cilostazol, or anticoagulant therapy during the study period; if they had a bleeding disorder or a history of an ischaemic stroke or intracranial bleeding, a central nervous system tumour, or an intracranial vascular abnormality; if they had had gastrointestinal bleeding within the previous 6 months or major surgery within the previous 30 days.
Bolesnici nisu bili pogodni za sudjelovanje ako je postojala planirana primjena antagonista P2Y12 receptora, dipiridamola, cilostazola ili antikoagulantne terapije tijekom razdoblja ispitivanja; ako su imali poremećaj krvarenja ili povijest ishemijskog moždanog udara ili intrakranijalnog krvarenja, tumor središnjeg živčanog sustava ili abnormalnost intrakranijalnih krvnih žila; ako su imali krvarenje u probavnom sustavu unutar prethodnih 6 mjeseci ili veliki kirurški zahvat unutar prethodnih 30 dana.
Patients were instructed to take 1 dose of study medication approximately 30 minutes prior to initiation of sexual activity.
Bolesnici su dobili upute da uzmu 1 dozu ispitivanog lijeka otprilike 30 minuta prije početka spolne aktivnosti.
Patients were maintained on study treatments until there was PSA progression (confirmed 25% increase over the patient’s baseline/nadir) together with protocol-defined radiographic progression and symptomatic or clinical progression.
Bolesnike se održavalo na lijekovima u ispitivanju do progresije PSA (potvrđen 25%-tni porast u odnosu na bolesnikove početne vrijednosti/nadir) uz protokol definirane radiografske progresije i simptomatske ili kliničke progresije.
Patients were managed according to the usual standards of the investigational site; frequencies of angiography, PCI and CABG therefore differed widely from site to site and from country to country.
Bolesnici su bili liječeni prema uobičajenim standardima ispitivačkog centra; učestalost angiografije, PCI i CABG su se stoga dosta razlikovale od centra do centra i od zemlje do zemlje.
Patients were naïve for specific PAH therapy and the use of prostacyclin, prostacyclin analogues and endothelin receptor antagonists was not permitted in the study, and neither was arginine supplementation, nitrates, alpha-blockers and potent CYP450 3A4 inhibitors.
Bolesnici prethodno nisu primali terapiju specifičnu za PAH, a u ispitivanju nije bila dopuštena primjena prostaciklina, analoga prostaciklina i antagonista endotelinskih receptora kao ni uzimanje nadomjestaka arginina, nitrata, alfa-blokatora i snažnih inhibitora izoenzima CYP3A4
Patients were not genotyped to separate into ADPKD type 1 and 2 and it is not known whether Jinarc has comparable efficacy in these subgroups.
Bolesnici nisu genotipizirani kako bi bili razvrstani u ADPBB vrste 1 i 2, i nije poznato je li učinak Jinarca usporediv u te dvije podskupine.
Patients were not included if they had concomitant DVT or superficial- vein thrombosis within 3 cm of the sapheno-femoral junction.
U ispitivanje nisu bili uključeni bolesnici s pratećom DVT ili trombozom površne vene unutar 3 cm od safeno-femoralnog ušća.
Patients were observed off treatment for the occurrence of rebound (PASI ≥ 150% of baseline) and for the time to relapse (defined as a loss of at least half of the improvement achieved between baseline and week 24).
Bolesnici su bez liječenja praćeni s obzirom na pojavu reaktivnog pogoršanja bolesti (engl. rebound) (PASI ≥ 150% u odnosu na početni), kao i vrijeme do relapsa (definirano kao gubitak najmanje polovice poboljšanja postignutog između početka i 24. tjedna).
Patients were pre-selected by their physician to 1 of the 3 CCR prior to randomisation.
Prije randomizacije, liječnici su prethodno izabrali bolesnike za 1 od 3 CCR-a.
Patients were randomised (1:1:1) to receive either placebo or Taltz (80 mg every two or four weeks [Q2W or Q4W] following a 160 mg starting dose) for 12 weeks.
Bolesnici su bili randomizirani (1:1:1) za primanje placeba ili lijeka Taltz (80 mg svaka dva ili četiri tjedna nakon početne doze od 160 mg) tijekom 12 tjedana.
Patients were randomised 1:1 to receive either IMBRUVICA orally at 560 mg once daily for 21 days or temsirolimus intravenously at 175 mg on Days 1, 8, 15 of the first cycle followed by 75 mg on Days 1, 8, 15 of each subsequent 21-day cycle.
Bolesnici su bili randomizirani 1:1 kako bi primili ili 560 mg lijeka IMBRUVICA peroralno jedanput dnevno tijekom perioda od 21 dana ili 175 mg temsirolimusa intravenski 1., 8., 15. dan u prvom ciklusu nakon čega je slijedilo 75 mg 1., 8., 15. dan svakog sljedećeg 21- dnevnog ciklusa.
Patients were randomised 2:1 to Jakavi versus best available therapy.
Bolesnici su bili randomizirani u omjeru 2:1 na Jakavi u odnosu na najbolju dostupnu terapiju.
Patients were randomised 2:1 to receive Tarceva 150 mg or placebo orally once daily.
Slučajnim odabirom u omjeru 2:1 bolesnici su primali lijek Tarceva od 150 mg ili placebo peroralno jednom dnevno.
Patients were randomised in a 1:1 ratio to either switch to Descovy (n = 333), or stay on their baseline emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate containing regimen (n = 330).
Bolesnici su bili randomizirani u omjeru 1:1 kako bi se prebacili bilo na lijek Descovy (n 333) ili ostali na svom početnom reţimu koji sadrţi emtricitabin/tenofovirdizoproksilfumarat (n = 330).
Patients were randomised in a 1:1 ratio to receive either atazanavir 300 mg + cobicistat 150 mg once daily or atazanavir 300 mg + ritonavir 100 mg once daily, each administered with a fixed background regimen containing tenofovir disoproxil fumarate 300 mg and emtricitabine 200 mg administered as a fixed-dose combination tablet.
Bolesnici su randomizirani u omjeru 1:1 kako bi primali ili atazanavir 300 mg + kobicistat 150 mg jednom dnevno ili atazanavir 300 mg + ritonavir 100 mg jednom dnevno, a svakom je primjenjen fiksni pozadinski režim koji sadrži tenofovirdizoproksilfumarat 300 mg i emtricitabin 200 mg primijenjen kao tableta kombinacije fiksne doze.
Patients were randomised in a 1:1 ratio to receive either atazanavir 300 mg with cobicistat 150 mg once daily or atazanavir 300 mg with ritonavir 100 mg once daily, each administered with a fixed background regimen containing tenofovir disoproxil fumarate 300 mg and emtricitabine 200 mg administered as a fixed-dose combination tablet.
Bolesnici su bili randomizirani u omjeru 1:1 za primanje atazanavira u dozi od 300 mg u kombinaciji s kobicistatom u dozi od 150 mg jedanput na dan ili atazanavira u dozi od 300 mg u kombinaciji s ritonavirom u dozi od 100 mg jedanput na dan, oba uz fiksni osnovni režim koji je sadržavao tenofovirdizoproksilfumarat u dozi od 300 mg i emtricitabin u dozi od 200 mg, primijenjen u obliku tablete s fiksnom kombinacijom doza.
Patients were randomised in a 1:1 ratio to receive either aztreonam (75 mg) administered by inhalation 3 times a day or TNS (300 mg) administered 2 times a day.
Bolesnici su bili randomizirani u omjeru 1:1 kako bi primili aztreonam (75 mg) inhalacijskim putem tri puta dnevno ili TNS (300 mg) primijenjen 2 puta dnevno.
Patients were randomised in a 1:1 ratio to receive either rilpivirine hydrochloride 25 mg (n = 686) once daily or efavirenz 600 mg (n = 682) once daily in addition to a BR.
Pacijenti su bili randomizirani u omjeru 1:1 u skupinu koja je primala rilpivirinklorid 25 mg (n = 686) jedanput na dan i skupinu koja je primala efavirenz 600 mg (n = 682) jedanput na dan uz osnovni terapijski režim.
Patients were randomised in a 2:1 ratio to either switch to FTC/RPV/TDF at baseline (n = 317), or SBR for 24 weeks (n = 159) before switching to FTC/RPV/TDF for an additional 24 weeks (Delayed Switch arm, n = 152).
Bolesnici su bili randomizirani u omjeru 2:1 kako bi se prebacili na FTC/RPV/TDF na početku (n = 317) ili na SBR u trajanju od 24 tjedna (n = 159) prije prebacivanja na FTC/RPV/TDF u trajanju od dodatna 24 tjedna (skupina s odgođenim prebacivanjem, n = 152).
Patients were randomised in a 2:1 ratio to either switch to Stribild or stay on their baseline antiretroviral regimen (SBR) for 48 weeks.
Pacijenti su bili randomizirani u omjeru 2:1 kako bi prešli na Stribild ili ostali na početnom antiretrovirusnom režimu (engl. stayed on baseline regimen, SBR) tijekom 48 tjedana.
Patients were randomised in a double-blind manner to either Rebif 44 micrograms given three times per week, Rebif 44 micrograms once weekly, or placebo.
Bolesnici su bili randomizirani na dvostruko slijepi način na Rebif 44 mikrograma 3 puta tjedno, Rebif 44 mikrograma jednom tjedno ili na placebo.
Patients were randomised to clopidogrel (300 mg loading dose followed by 75 mg/day, N=6,259) or placebo (N=6,303), both given in combination with ASA (75-325 mg once daily) and other standard therapies.
Bolesnici su slučajnim odabirom raspoređeni u skupinu koja prima klopidogrel (udarnu dozu od 300 mg te dnevne doze od 75 mg, N = 6,259) ili placebo (N = 6,303), a oboje u kombinaciji s ASA-om (75 – 325 mg jednom na dan) i drugim standardnim terapijama.
Patients were randomised to either 230 mg lopinavir/57.5 mg ritonavir per m2 or 300 mg lopinavir/75 mg ritonavir per m2.
Bolesnici su randomizirani u dvije skupine, od kojih je jedna primala 230 mg lopinavira/57,5 mg ritonavira po m², a druga 300 mg lopinavira/75 mg ritonavira po m².
Patients were randomised to either dexamethasone or placebo in addition to their assigned treatment.
Uz liječenja koja su im dodijeljena, bolesnici su randomizirani za deksametazon ili placebo.
Patients were randomised to either placebo (N = 582) or selexipag (N = 574) twice daily.
Bolesnici su bili randomizirani kako bi primali placebo (N = 582) ili seleksipag (N = 574) dva puta dnevno.
Patients were randomised to paclitaxel alone (90 mg/m2 IV over 1 hour once weekly for three out of four weeks) or in combination with Avastin (10 mg/kg IV infusion every two weeks).
Bolesnici su randomizirani u skupinu koja je primala samo paklitaksel (90 mg/m2 intravenski u trajanju od jednog sata, jedanput na tjedan tijekom tri od četiri tjedna), ili paklitaksel u kombinaciji s lijekom Avastin (10 mg/kg intravenskom infuzijom svaka dva tjedna).