natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients who are dosed initially at docetaxel 75 mg/m² in combination with cisplatin and whose nadir of platelet count during the previous course of therapy is < 25,000 cells/mm3, or in patients who experience febrile neutropenia, or in patients with serious non-haematologic toxicities, the docetaxel dose in subsequent cycles should be reduced to 65 mg/m².
Bolesnicima koji početnu dozu docetaksela od 75 mg/m2 primaju u kombinaciji s cisplatinom i u kojih je najniži broj trombocita tijekom prethodnog ciklusa liječenja iznosio < 25.000 stanica/mm3, u bolesnika koji su imali febrilnu neutropeniju ili u bolesnika s ozbiljnim nehematološkim toksičnim učincima, doza docetaksela u sljedećim ciklusima mora se smanjiti na 65 mg/m2.
For patients who are exposed to sun, protective clothing, and use of sun screen is advisable.
Za bolesnike koji su izloženi suncu, savjetuje se upotreba zaštitne odjeće i zaštitnih krema.
For patients who are exposed to sun, protective clothing, and/or use of sun screen (e.g. mineral-containing) may be advisable.
Za bolesnike koji su izloženi suncu poželjna je zaštitna odjeća, i/ili upotreba sredstva za zaštitu od sunca (npr. koje sadrže minerale).
For patients who are initiating a combination of Betmiga and digoxin, the lowest dose for digoxin should be prescribed initially.
Za bolesnike koji započinju liječenje kombinacijom Betmige i digoksina, potrebno je inicijalno propisati najnižu dozu digoksina.
For patients who are not able to swallow the tablets, these can be disintegrated immediately before use in a small quantity of water in a teaspoon.
Bolesnici koji ne mogu progutati tabletu mogu je neposredno prije uzimanja otopiti u malo količini vode u čajnoj žličici.
For patients who are prescribed a full 40 mg dose of Humira, a 40 mg pen and a 40 mg prefilled syringe are also available for use.
Bolesnicima kojima je propisana cijela doza lijeka Humira od 40 mg za uporabu je dostupna i Humira 40 mg u napunjenoj brizgalici i Humira 40 mg u napunjenoj štrcaljki.
For patients who are taking
U bolesnika koji uzimaju
For patients who are unable to swallow tablets or who weigh less than 50 kg or whose body surface area is below 1.25 m2 according to the Mosteller formula, other nevirapine containing oral formulations are available and should be used if appropriate.
Za bolesnike koji ne mogu progutati tabletu ili koji imaju tjelesnu masu manju od 50 kg ili čija je površina tijela ispod 1.25 m2 prema Mosteller formuli, trebali bi uzeti neke druge dostupne oralne oblike koji sadrže djelatnu tvar nevirapin.
For patients who are unable to swallow the capsules or tablets, Stocrin can be given using the oral solution.
U bolesnika koji ne mogu progutati kapsule ili tablete, Stocrin se može davati primjenom oralne otopine.
For patients who are unable to swallow the tablet whole, the Moventig tablet can be crushed to a powder and mixed in half a glass of water (120 ml) and drunk immediately.
Za bolesnike koji ne mogu progutati cijelu tabletu, Moventig tableta se može zdrobiti u prah i pomiješati u pola čaše vode (120 ml) te odmah popiti.
For patients who are unable to swallow the tablets, Intelence tablets can
Ako bolesnik ne može progutati tablete, tablete lijeka Intelence mogu se otopiti tako što će se umiješati u čašu vode pri čemu nastaje mliječna otopina.
For patients who are unable to swallow whole tablets, Adempas tablets may be crushed and mixed with water or soft foods such as applesauce immediately prior to use and administered orally (see section 5.2).
Za bolesnike koji ne mogu progutati cijele tablete, tablete lijeka Adempas mogu se zdrobiti i pomiješati s vodom ili mekom hranom kao što je kaša od jabuke neposredno prije peroralne primjene (vidjeti dio 5.2).
For patients who are unable to swallow whole tablets, Eliquis tablets may be crushed and suspended in water, or 5% dextrose in water (D5W), or apple juice or mixed with apple puree and immediately administered orally (see section 5.2).
Za bolesnike koji ne mogu progutati cijele tablete, tablete Eliquis mogu se zdrobiti i suspendirati u vodi ili s 5%-tnoj otopini glukoze u vodi (D5W) ili u soku od jabuke ili pomiješati s pireom od jabuke te odmah primijeniti peroralno (vidjeti dio 5.2).
For patients who are unable to swallow whole tablets, Xarelto tablet may be crushed and mixed with water or apple puree immediately prior to use and administered orally.
Za bolesnike koji ne mogu progutati cijelu tabletu, Xarelto tableta može se zdrobiti i pomiješati s vodom ili kašom od jabuke neposredno prije uzimanja te primijeniti peroralno.
For patients who are unable to swallow, the capsule contents can be mixed with a small amount of food (around two teaspoons).
Za bolesnike koji ne mogu gutati, sadržaj kapsule može se promiješati s manjom količinom hrane (oko dvije čajne žličice).
For patients who are unable to tolerate the 200 mg daily dose (one 100 mg tablet, twice daily), the dose can be lowered to 150 mg daily (one 75 mg tablet twice daily).
Za bolesnike koji ne podnose dnevnu dozu od 200 mg (jedna tableta od 100 mg dvaput na dan), doza se može smanjiti na 150 mg dnevno (jedna tableta od 75 mg dvaput na dan).
For patients who cannot swallow the whole capsule, the gastro-resistant hard capsule may be opened and the contents may be sprinkled on food (such as apple compote or berry jelly) or mixed in with an acidic drink (such as orange juice or any acidic juice).
Za bolesnike koji ne mogu progutati cijelu kapsulu, tvrda želučanootporna kapsula može se otvoriti i sadržaj se može prosipati na hranu (kao što je kompot od jabuka ili žele od bobica) ili umiješati u kiselo piće (kao što je sok od naranče ili bilo koji kiseli sok).
For patients who cannot take oral medication, dimercaprol administered at a dose of 3 mg/kg intramuscularly every 4 hours until any immediately life-threatening toxicity has subsided may be considered.
Za bolesnike koji ne mogu uzimati oralne lijekove, može se razmotriti primjena dimerkaprola u dozi od 3 mg/kg intramuskularno svaka 4 sata sve dok ne prestane bilo koja po život opasna neposredna toksičnost.
For patients who develop neutropenia and leukopenia, see also sections 4.4 and 4.8.
Za bolesnike u kojih se razvije neutropenija ili leukopenija, vidjeti i dijelove 4.4 i 4.8. c.
For patients who develop the signs and symptoms such as fever, malaise, weight loss, sweats, cough, dyspnea, and/or pulmonary infiltrates or other serious systemic illness with or without concomitant shock an invasive fungal infection should be suspected and administration of Humira should be promptly discontinued.
Ako se u bolesnika pojave znakovi i simptomi kao što su vrućica, malaksalost, gubitak težine, znojenje, kašalj, dispneja i/ili plućni infiltrati ili druge ozbiljne sistemske bolesti s istodobnim šokom ili bez njega, treba posumnjati na invazivnu gljivičnu infekciju te odmah prekinuti primjenu lijeka Humira.
For patients who dose escalated from eow to weekly regimen, the mean (±SD) serum concentrations of adalimumab at Week 52 were 15.3 ± 11.4 μg/ml (40/20 mg, weekly) and 6.7 ± 3.5 μg/ml (20/10 mg, weekly).
U bolesnika čija je učestalost doziranja povišena sa svaka dva tjedna na svaki tjedan, srednje vrijednosti (±SD) koncentracija adalimumaba u serumu u 52. tjednu bile su 15,3 ± 11,4 μg/ml (40/20 mg, tjedno) i 6,7 ± 3,5 μg/ml (20/10 mg, tjedno).
For patients who dose escalated from eow to weekly regimen, the mean (±SD) serum concentrations of adalimumab at Week 52 were 15.3±11.4 μg/mL (40/20 mg, weekly) and 6.7±3.5 μg/mL (20/10 mg, weekly).
U bolesnika čija je učestalost doziranja povišena sa svaka dva tjedna na svaki tjedan, srednje vrijednosti (±SD) koncentracija adalimumaba u serumu u 52. tjednu bile su 15,3 ± 11,4 μg/ml (40/20 mg, tjedno) i 6,7 ± 3,5 μg/ml (20/10 mg, tjedno).
For patients who experience progressive anorexia, asthenia and weight decrease within a relatively short period of time, a general medical evaluation including liver function should be considered.
U bolesnika s progresivnom anoreksijom, astenijom i smanjenjem tjelesne težine unutar relativno kratkog vremenskog perioda, potrebno je razmisliti o općem liječničkom pregledu, uključujući pretragu funkcije jetre.
For patients who have had a hip or knee replacement, treatment with Eliquis should be started 12 to 24 hours after the operation.
U slučaju bolesnika koji su podvrgnuti kirurškom zahvatu zamjene kuka ili koljena, liječenje lijekom Eliquis treba započeti 12 do 24 sata nakon kirurškog zahvata.
For patients who have had a hip or knee replacement, treatment with Pradaxa should start with one 110 mg capsule taken one to four hours
U slučaju bolesnika koji su imali operaciju zamjene kuka ili koljena, liječenje lijekom Pradaxa treba započeti s kapsulom od 110 mg, koja se uzima jednom svaka
For patients who have never taken aripiprazole, tolerability with oral aripiprazole must occur prior to initiating treatment with Abilify Maintena.
Bolesnici koji nikad prije nisu uzimali aripiprazol moraju razviti podnošljivost na oralni aripiprazol prije nego što se započne liječenje lijekom Abilify Maintena.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Inflectra treatment should be carefully considered before initiation of Inflectra therapy.
Prije uvođenja lijeka Inflectra treba pažljivo ocijeniti koristi i rizike liječenja ovim lijekom u bolesnika koji su boravili ili putovali u područja za koja su karakteristične endemske invazivne gljivične infekcije kao što su histoplazmoza, kokcidioidomikoza ili blastomikoza.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Remsima treatment should be carefully considered before initiation of Remsima therapy.
Prije uvođenja lijeka Remsima treba pažljivo ocijeniti koristi i rizike liječenja ovim lijekom u bolesnika koji su boravili ili putovali u područja za koja su karakteristične endemske invazivne gljivične infekcije kao što su histoplazmoza, kokcidioidomikoza ili blastomikoza.
For patients who have resided in or travelled to regions where invasive fungal infections such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis are endemic, the benefits and risks of Simponi treatment should be carefully considered before initiation of Simponi therapy.
Prije uvođenja lijeka Simponi u bolesnika koji su boravili ili putovali u područja za koja su karakteristične endemske invazivne gljivične infekcije, kao što su histoplazmoza, kokcidioidomikoza ili blastomikoza, treba pažljivo odvagnuti koristi i rizike liječenja lijekom Simponi.
For patients who have taken medicines to treat HIV infection before, doctors should only prescribe Viread once they have looked at the antiviral medicines the patient has taken before or the likelihood of the virus’s response to antiviral medicines.
U bolesnika koji su prethodno uzimali lijekove za liječenje infekcije HIV-a, liječnici trebaju propisati Viread nakon što su razmotrili antivirotike koje je bolesnik prethodno uzimao ili izglednost odgovora virusa na antivirotike.
For patients who met protocol-defined response criteria, response was sustained throughout the 24- week post-treatment follow-up in 75% (83/111) of entecavir responders vs 73% (68/93) for lamivudine responders in study 022 and 46% (131/286) of entecavir responders vs 31% (79/253) for lamivudine responders in study 027.
Za bolesnike koji su zadovoljili kriterije odgovora definirane protokolom ispitivanja, odgovor se održao tijekom cijelog razdoblja praćenja od 24 tjedna nakon završetka liječenja u 75% (83/111) bolesnika s odgovorom na entekavir naspram 73% (68/93) bolesnika s odgovorom na lamivudin u ispitivanju 022 te 46% (131/286) bolesnika s odgovorom na entekavir naspram 31% (79/253) bolesnika s odgovorom na lamivudin u ispitivanju 027.
For patients who never received Firazyr previously, the first treatment should be given in a medical institution or under the guidance of a physician.
Za bolesnike koji nikad prije nisu primali Firazyr, prvo liječenje treba provesti u zdravstvenoj ustanovi ili pod nadzorom liječnika.
For patients who received 50 mg once weekly throughout the study, the efficacy responses continued to improve with 71% achieving PASI 75 at week 24.
Za bolesnike koji su primali 50 mg jednom tjedno tijekom ispitivanja odgovor s obzirom na djelotvornost nastavio se poboljšavati sa 71% bolesnika koji su dosegli PASI 75 u 24. tjednu.
For patients who received dabrafenib in combination with trametinib and developed pyrexia, approximately half of the first occurrences of pyrexia happened within the first month of therapy and approximately one-third of the patients had 3 or more events.
U bolesnika koji su primali dabrafenib u kombinaciji s trametinibom i razvili pireksiju, otprilike polovica prvih pojavljivanja pireksije dogodila se tijekom prvog mjeseca liječenja i otprilike jedna trećina bolesnika je imala 3 ili više događaja.
For patients who received only INVANZ, the most common adverse reactions reported during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped were: diarrhoea (5.2 %) and infusion site pain (6.1 %).
U bolesnika koji su primali samo INVANZ najčešće nuspojave prijavljene za vrijeme terapije i praćenja tijekom 14 dana nakon završetka liječenja bile su: proljev (5,2%) i bol na mjestu infuzije (6,1%).
For patients who received only INVANZ, the most frequently reported laboratory abnormalities and their respective incidence rates during therapy plus follow-up for 14 days after treatment was stopped were: elevations in ALT (4.6 %), AST (4.6 %), alkaline phosphatase (3.8 %) and platelet count (3.0 %).
U bolesnika koji su primali samo INVANZ najčešće prijavljena odstupanja od normalnih vrijednosti laboratorijskih pretraga i njihova stopa incidencije za vrijeme terapije i tijekom 14 dana nakon prestanka liječenja bila su: povišene vrijednosti ALT-a (4,6%), AST-a (4,6%), alkalne fosfataze (3,8%) i broja trombocita (3,0%).
For patients who recently have lost body fluids e.g. through vomiting or diarrhoea, or by taking water tablets, your doctor may recommend a lower starting dose of 20 mg once a day.
Bolesnicima koji su nedavno izgubili dio tjelesne tekućine, npr. zbog povraćanja ili proljeva ili uzimanja tableta za mokrenje, liječnik može preporučiti nižu početnu dozu od 20 mg jedanput na dan.
For patients who require further doses, there should be an interval of at least 12 weeks between two doses of Ilaris.
Kod bolesnika kojima je potrebno ponovno liječenje treba proći najmanje 12 tjedana prije primjene nove doze lijeka Ilaris.
For patients who require use of corticosteroids for treatment of non-infectious pneumonitis, prophylaxis for pneumocystis jirovecii (carinii) pneumonia (PJP, PCP) may be considered.
U bolesnika koji zahtijevaju primjenu kortikosteroida za liječenje neinfektivnog pneumonitisa može se razmotriti profilaksa pneumonije koju uzrokuje Pneumocystis jirovecii (carinii) (PJP, PCP).
For patients who required re-treatment, the BORR was 38% (3/8 patients) in the ipilimumab monotherapy group, and 0% in the gp100 group.
Kod bolesnika kojima je bilo potrebno ponovno liječenje, BORR je iznosio 38% (3/8 bolesnika) u skupini koja je primala monoterapiju ipilimumabom i 0% u skupini koja je primala gp100.
For patients who start treatment with 60 mg/m2 ONIVYDE and do not dose escalate to 80 mg/m2, the recommended first dose reduction is to 50 mg/m2 and the second dose reduction is to 40 mg/m2.
Za bolesnike koji započinju liječenje dozom od 60 mg/m2 lijeka ONIVYDE i ne povećavaju dozu na 80 mg/m2, preporučeno prvo smanjenje doze je na 50 mg/m2, a drugo smanjenje doze je na 40 mg/m2.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5 ± 5.6 g/ml for the Standard Dose group and 3.5 ± 2.2 g/ml for the Low Dose group.
U bolesnika koji su nastavili terapiju na koju su randomizirani, srednje vrijednosti (±SD) najnižih koncentracija adalimumaba u 52. tjednu bile su 9,5 ± 5,6 g/ml za skupinu koja je primala standardnu dozu i 3,5 ± 2,2 g/ml za skupinu koja je primala nisku dozu.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6 g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
U bolesnika koji su nastavili terapiju na koju su randomizirani, srednje vrijednosti (±SD) najnižih koncentracija adalimumaba u 52. tjednu bile su 9,5 ± 5,6 g/ml za skupinu koja je primala standardnu dozu i 3,5 ± 2,2 g/ml za skupinu koja je primala nisku dozu.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
U bolesnika koji su nastavili terapiju na koju su randomizirani, srednje vrijednosti (±SD) najnižih koncentracija adalimumaba u 52. tjednu bile su 9,5 ± 5,6 g/ml za skupinu koja je primala standardnu dozu i 3,5 ± 2,2 g/ml za skupinu koja je primala nisku dozu.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Bolesnicima s pozitivnim rezultatom pretrage na infekciju HBV preporučuje se savjetovanje s liječnikom koji ima iskustva u liječenju hepatitisa B.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Za bolesnike koji su pozitivni na HBV infekciju preporučuje se konzultacija s liječnikom s iskustvom u liječenju hepatitisa
For patients who were not previously taking antiviral agents, Invirase should be started at 500 mg two times daily with ritonavir 100 mg two times daily for the first 7 days of treatment.
Bolesnicima koji prethodno nisu uzimali antivirusna sredstva lijek Invirase daje se u dozi od 500 mg dvaput dnevno uz 100 mg ritonavira dvaput dnevno prvih sedam dana liječenja.
For patients who were previously taking antiviral agents the recommended dose of Invirase is 1,000 mg with 100 mg ritonavir twice a day.
Za bolesnike koji su prethodno uzimali antivirusna sredstva, preporučena doza lijeka Invirase jest 1000 mg uz 100 mg ritonavira dvaput dnevno.
For patients whose body breaks down the medicine slowly (poor metabolisers), the recommended dose is 1 capsule once a day.
U bolesnika čije tijelo sporo razgrađuje lijek (slabi metabolizatori), preporuča se doza od 1 kapsule jednom dnevno.
For patients with a baseline eGFR 30 mL/min/1.73 m2 to < 60 mL/min/1.73 m2, the incidences were 4.8% on canagliflozin 100 mg and 8.1% on canagliflozin 300 mg compared to 2.6% in the control group.
Za bolesnike s početnom vrijednosti eGFR 30 mL/min/1,73 m2 do < 60 mL/min/1,73 m2, incidencije su bile 4,8% uz kanagliflozin od 100 mg i 8,1% uz kanagliflozin od 300 mg u usporedbi s 2,6% u kontrolnoj skupini.
For patients with a baseline QT interval < 450 msec, an on-treatment ECG should be performed.
U bolesnika s početnim QT-intervalom < 450 ms, treba napraviti EKG tijekom liječenja.
For patients with a body surface area of more than 2 m2 the single dose should not exceed 2000 mg.
U pacijenata površine tijela veće od 2 m2 jedna doza ne smije prekoračiti 2000 mg.
For patients with a severe (Grade 3) skin adverse reaction, the scheduled dose of ipilimumab should be withheld.
U bolesnika s teškim (3. stupanj) kožnim nuspojavama treba odgoditi primjenu planirane doze ipilimumaba.
For patients with a starting dose of 150 mg or 2 mg/kg, if a satisfactory clinical response (resolution of rash and other generalised inflammatory symptoms) has not been achieved 7 days after treatment start, a second dose of Ilaris at 150 mg or 2 mg/kg can be considered.
Za bolesnike s početnom dozom od 150 mg ili 2 mg/kg, ako se zadovoljavajući klinički odgovor (povlačenje osipa i drugih generaliziranih upalnih simptoma) ne postigne nakon 7 dana od početka liječenja, može se razmotriti druga doza Ilarisa od 150 mg ili 2 mg/kg.
For patients with abnormal baseline creatinine (> 1.4 mg/dl or > 124 µmol/l), an increase of 1.0 mg/dl or 88 µmol/l.
povišenje vrijednosti kreatinina za 1,0 mg/dl ili 88 μmol/l u bolesnika s poremećenom početnom vrijednošću kreatinina (> 1,4 mg/dl ili > 124 μmol/l).
For patients with abnormal baseline creatinine (> 1.4 mg/dl or > 124 µmol/l), an increase of 1.0 mg/dl or 88 µmol/l.
povišenje vrijednosti kreatinina za 1,0 mg/dl ili 88 μmol/l, u bolesnika s poremećenom početnom vrijednošću kreatinina (> 1,4 mg/dl ili > 124 μmol/l).
For patients with acute myelogenous leukemia or myelodysplastic syndromes, prophylaxis with Noxafil should start several days before the anticipated onset of neutropenia and continue for 7 days after the neutrophil count rises above 500 cells per mm3.
U bolesnika s akutnom mijeloičnom leukemijom ili mijelodisplastičnim sindromima profilaksu lijekom Noxafil treba započeti nekoliko dana prije očekivanog nastupa neutropenije i nastaviti još 7 dana nakon što broj neutrofila poraste na više od 500 stanica po mm3.
For patients with advanced phase CML or Ph+ ALL who received 140 mg once daily, dose reduction to 100 mg once daily with further reduction from 100 mg once daily to 50 mg once daily, if needed, is recommended.
U bolesnika s KML u uznapredovaloj fazi ili s Ph+ ALL koji primaju 140 mg jedanput dnevno, preporučuje se smanjiti dozu na 100 mg jedanput dnevno uz daljnje smanjenje sa 100 mg jedanput dnevno na 50 mg jedanput dnevno, ukoliko je potrebno.
For patients with an appropriate increase in serum sodium, the underlying disease and serum sodium levels should be monitored at regular intervals to evaluate further need of tolvaptan treatment.
Za bolesnike sa adekvatnim povećanjem serumskog natrija, postojeću bolest i razine serumskog natrija treba pratiti u redovnim intervalima kako bi se procijenila daljnja potreba za liječenjem tolvaptanom.
For patients with an eGFR 60 mL/min/1.73 m2 to < 90 mL/min/1.73 m2 or CrCl 60 mL/min to
U bolesnika s eGFR 60 mL/min/1,73 m2 do < 90 mL/min/1,73 m2 ili s CrCl 60 mL/min do
For patients with AP and BP CML previously treated with at least one prior TKI (imatinib), the endpoints were cumulative overall haematologic response (OHR) and time to and duration of OHR.
Za bolesnike s AP i BP KML-om (engl. accelerated phase (AP), and blast phase (BP)) koji su prethodno liječeni najmanje jednim TKI-om (imatinib) mjere ishoda bile su kumulativni ukupni hematološki odgovor (engl.
For patients with AST or ALT elevations > 8 x ULN or bilirubin > 5 x ULN that are suspected to be related to ipilimumab, treatment must be permanently discontinued (see section 4.2), and systemic high-dose intravenous corticosteroid therapy (e.g. methylprednisolone 2 mg/kg daily or equivalent) should be initiated immediately.
U bolesnika s vrijednostima AST ili ALT povišenima > 8 x GGN ili bilirubinom > 5 x GGN za koje se vjeruje da su povezane s ipilimumabom, liječenje se mora trajno prekinuti (vidjeti dio 4.2) te je potrebno odmah uvesti intravensku sistemsku terapiju visokim dozama kortikosteroida (npr. metilprednizolon u dozi od 2 mg/kg na dan ili ekvivalentna terapija).
For patients with atrial fibrillation at risk of stroke or blood clots, the recommended dose is 5 mg taken twice a day.
U slučaju bolesnika s fibrilacijom atrija izloženi riziku moždanog udara ili krvnih ugrušaka, preporučena doza iznosi 5 mg dva puta na dan.
For patients with baseline calculated creatinine clearance of 12 mL/min or greater, there was no meaningful effect on siltuximab PK.
Za bolesnike s početnom vrijednošću izračunatog klirensa kreatinina od 12 ml/min ili više, nije bilo značajnog učinka na farmakokinetiku siltuksimaba.
For patients with baseline Ishak fibrosis score ≥ 2, 25/43 (58%) had a ≥ 2-point decrease.
Među bolesnicima s početnom vrijednošću fibroze ≥ 2 prema Ishakovom indeksu, 25/43 (58%) je imalo smanjenje ≥ 2 boda.
For patients with body weight < 50 kg, the recommended dose is 5 mg.
Za bolesnike tjelesne težine <50 kg preporučena doza je 5 mg.
For patients with body weight > 100 kg, the recommended dose is 10 mg.
Za bolesnike tjelesne težine >100 kg preporučena doza je 10 mg.