natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In interaction studies in healthy volunteers, sevelamer hydrochloride, which contains the same active moiety as sevelamer carbonate, had no effect on the bioavailability of digoxin, warfarin, enalapril or metoprolol.
U ispitivanjima interakcija u zdravih dobrovoljaca sevelamerklorid, koji sadrži istu djelatnu tvar kao sevelamerkarbonat, nije utjecao na bioraspoloživost digoksina, varfarina, enalaprila ili metoprolola.
In interaction studies, raltegravir did not have a clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of etravirine, maraviroc, tenofovir, hormonal contraceptives, methadone, midazolam or boceprevir.
U ispitivanjima interakcija raltegravir nije imao klinički značajan učinak na farmakokinetiku etravirina, maraviroka, tenofovira, hormonskih kontraceptiva, metadona, midazolama ili boceprevira.
In intermediate (IMs) and extensive metabolisers (EMs):
Kod intermedijarnih (IM) i ekstenzivnih metabolizatora (EM)
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to70,000 μg/day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
U ispitivanjima intravenske infuzije, zdravi muški dobrovoljci primili su zikonotid u dozama do 70 000 μg/dan ili 3200 puta većim od najviše preporučene dnevne doze intratekalne infuzije.
In IPF patients, lung function worsens over time.
U bolesnika s IPF-om funkcije pluća se pogoršala tijekom vremena.
In isolated cases severe hypersensitivity (anaphylactic) reactions of the immune system, aseptic meningitis syndrome [AMS (a temporary and reversible non-infectious inflammation of the protective membranes surrounding the brain and spinal cord)], tremor (shiver), burning sensation, thromboembolism (formation of blood clots which may be carried off in the blood circulation and which may result in blockage of a blood vessel) and infusion site ulcer have been observed in treatment with Hizentra.
U liječenju lijekom Hizentra uočeni su izolirani slučajevi jake reakcije preosjetljivosti (anafilaktička) imunološkog sustava, sindrom aseptičnog meningitisa [AMS (privremeni i reverzibilni, neinfektivni upal zaštitne ovojnice mozga i leđne moždine)], tremor (drhtanje), osjećaj žarenja, tromboembolija (stvaranje krvnih ugrušaka, koji se mogu prenositi kroz cirkulaciju krvi i mogu rezultirati začepljenjem krvnih žila) i vrijed na mjestu infuzije.
In isolated cases, neutralising anti-erythropoietin antibody mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with Aranesp therapy have been reported predominantly in patients with CRF treated subcutaneously.
U pojedinim slučajevima, izolirana aplazija crvenih krvnih stanica (PRCA) uzrokovana neutralizirajućim antieritropoetin antitijelima povezana s liječenjem Aranespom bila je prijavljivana uglavnom kod bolesnika s kroničnim zatajenjem bubrega liječenih supkutano.
In isolated cases, these tumours have led to life-threatening intra- abdominal haemorrhages.
U izoliranim slučajevima ti su tumori uzrokovali po život opasna intraabdominalna krvarenja.
In juvenile idiopathic polyarthritis, RoActemra given by infusion has been compared with placebo in one main study involving 166 children from 2 years of age who could not take or had inadequate response to methotrexate.
U slučaju juvenilnog idiopatskog poliartritisa, lijek RoActemra primijenjen infuzijom uspoređen je s placebom u jednom glavnom ispitivanju kojim je bilo obuhvaćeno 166 djece u dobi od dvije godine i starije koja nisu mogla uzimati metotreksat ili na njega nisu primjereno odgovorila.
In juvenile idiopathic polyarthritis, RoActemra is given as a 1-hour infusion once every four weeks at a dose of 8 mg per kilogram body weight in children weighing 30 kg or more, or 10 mg per kilogram body weight in children weighing less than 30 kg.
U slučaju juvenilnog idiopatskog poliartritisa RoActemra se primjenjuje kao infuzija u trajanju od jednog sata svaka četiri tjedna u dozi od 8 mg po kilogramu tjelesne težine u djece koja teže 30 kg ili više, odnosno 10 mg po kilogramu tjelesne težine u djece koja teže manje od 30 kg.
In juvenile rats, brivaracetam exposure levels 6- to 15-fold the clinical AUC exposure at the maximum recommended dose induced developmental adverse effects (i.e. mortality, clinical signs, decreased body weight and lower brain weight).
U juvenilnih štakora, razine izloženosti brivaracetamu koje su 6 do 15 puta veće od one izloženosti koja se postiže uz klinički AUC nakon primjene maksimalne preporučene doze inducirale su štetne učinke na razvoj (tj. smrtnost, kliničke znakove, smanjenje tjelesne težine i smanjenje težine mozga).
In juvenile rats, increased heart weight with no histopathology was observed at 0.35 mg/kg/day (approximately 2 times adult human clinical exposure based on AUC).
U mladih štakora opažena je povećana težina srca bez histopatoloških nalaza pri dozi od 0,35 mg/kg/dan (izloženost približno 2 puta veća od kliničke izloženosti u odraslih ljudi na temelju AUC-a).
In juvenile toxicity studies, when pre-weaning rats were dosed from day 9 post partum through day 14 postpartum, pazopanib caused mortalities and abnormal organ growth/maturation in kidney, lung, liver and heart, at a dose approximately 0.1 times the clinical exposure based on AUC in adult humans.
U ispitivanjima juvenilne toksičnosti, kada su štakori dozirani od 9. do 21. dana nakon rođenja, pazopanib je uzrokovao smrtnost i abnormalan rast /sazrijevanje organa bubrega, pluća, jetre i srca, pri dozi od približno 0,1 puta kliničke izloženosti na temelju AUC u odraslih ljudi.
In kennels with recurring outbreaks of clinical disease due to Isospora infection, each litter should be treated for an extended period of time in order to control, and gradually reduce, the level of infection.
U uzgajivačnicama s rekurentnim izbijanjem kliničke bolesti uslijed invazije Isosporom, svako leglo treba tretirati kroz duže vrijeme da bi se suzbila i postepeno smanjila razina invazije.
In Kodiac 4, placebo, 12.5 mg and 25 mg dose had median time to first post dose SBM of 43.4, 20.6, and 5.4 hours, respectively.
U ispitivanju Kodiac 4 je medijan vremena do prvog spontanog pražnjenja crijeva nakon primjene doze iznosio 43,4 sata za placebo, 20,6 sati za dozu od 12,5 mg te 5,4 sata za dozu od 25 mg.
In laboratory animals, fosaprepitant in non-commercial formulations caused vascular toxicity and hemolysis at concentrations below 1 mg/ml and higher, dependent on the formulation.
Fosaprepitant primijenjen kod laboratorijskih životinja u farmaceutskim oblicima koji nisu bili namijenjeni tržištu, djelovao je toksično na krvožilni sustav i uzrokovao hemolizu pri koncentracijama nižim od 1 mg/ml naviše, ovisno o farmaceutskom obliku u kojem je primijenjen.
In laboratory safety studies, no interactions were observed when sarolaner was co-administered with milbemycin oxime, moxidectin and pyrantel pamoate. (In these studies efficacy was not investigated).
U laboratorijskim ispitivanjima neškodljivosti nisu primijećene interakcije prilikom paralelne upotrebe sarolanera i milbemicin oksima, moksidektina i pirantel pamoata (učinkovitost nije istražena u ovim studijima).
In laboratory species, after intra-peritoneal administration, dinotefuran is rapidly eliminated as the unchanged parent molecule mainly via the urine.
Nakon intraperitonealne primjene u laboratorijskih vrsta dinotefuran se brzo izlučuje kao neizmijenjena izvorna molekula, uglavnom putem urina.
In lactating rats, oseltamivir and the active metabolite are excreted in milk.
U ženki štakora se u laktacijskom razdoblju oseltamivir i njegov aktivni metabolit izlučuju u mlijeko.
In lactating rats, oseltamivir and the active metabolite are excreted in the milk.
U ženki štakora se u laktacijskom razdoblju oseltamivir i aktivni metabolit izlučuju u mlijeko.
In lactating rats, the concentration of 35S-enoxaparin or its labelled metabolites in milk is very low.
U ženki štakora u laktaciji koncentracija 35S-enoksaparina ili njegovih obilježenih metabolita u mlijeku je vrlo niska.
In lactating rats, the concentration of 35S-enoxaparin or its labelled metabolites in milk is very low.
U ženki štakora u laktaciji, koncentracija 35S-enoksaparina ili njegovih obilježenih metabolita u mlijeku je vrlo niska.
In larger dogs, the entire contents of the pipette(s) should be applied evenly to two or three or four spots, all located at different application sites along the backline from the shoulder to the base of the tail.
Kod većih pasa, cijeli sadržaj pipete (i) treba ravnomjerno nanijeti na dva, tri ili četiri mjesta, na različitim mjestima duž leđne linije od ramena do baze repa.
In larger dogs, the entire contents of the pipette(s) should be applied evenly to two or three or four spots, all located at different application sites along the backline from the shoulder to the base of the tail.
Kod većih pasa, cijeli sadržaj pipete ravnomjerno nanijeti na dva, tri ili četiri mjesta, a sva se nalaze na različitim aplikacijskim mjestima duž leđne linije, od ramena do baze repa.
In less severe situations when intravenous administration of hydrocortisone is not required, for instance low grade infections, fever of any aetiology and stressful situations such as minor surgical procedures, the normal oral daily replacement dose must be increased temporarily; the total daily dose should be increased by administering the maintenance dose twice or thrice daily with 8 ± 2 hours intervals (an increase in number of administrations, not increasing the morning dose).
U manje teškim slučajevima, kada intravenska primjena hidrokortizona nije potrebna, primjerice u slučaju blaže infekcije, vrućice bilo koje etiologije i stresne situacije kao što su manji kirurški zahvati, uobičajenu peroralnu dnevnu nadomjesnu dozu treba privremeno povećati; ukupnu dnevnu dozu treba povećati primjenom doze održavanja dva ili tri puta na dan u razmacima od 8 ± 2 sata (povećava se broj primjena bez povećanja jutarnje doze).
In LH and FSH deficient women (hypogonadotrophic hypogonadism), the objective of Bemfola therapy in association with lutropin alfa is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of human chorionic gonadotropin (hCG).
Kod žena s nedostatkom LH i FSH (hipogonadotropni hipogonadizam), cilj terapije lijekom Bemfola u kombinaciji s lutropinom alfa je razviti jedan zreli Graafov folikul iz kojeg će se osloboditi oocita nakon davanja humanog korionskog gonadotropina (hCG).
In LH and FSH deficient women (hypogonadotropic hypogonadism), the objective of follitropin alfa therapy in association with lutropin alfa is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of hCG.
U žena s nedostatkom LH i FSH (hipogonadotropni hipogonadizam), cilj terapije folitropinom alfa u kombinaciji s lutropinom alfa je razvoj jednog zrelog Graafovog folikula iz kojeg će se osloboditi oocita nakon primjene hCG.
In light of age- related risks (especially bladder cancer, fractures and heart failure), the balance of benefits and risks should be considered carefully both before and during treatment in the elderly.
S obzirom na rizike povezane sa životnom dobi (osobito karcinom mokraćnog mjehura, prijelom kostiju i zatajenje srca), u starijih je bolesnika potrebno pažljivo razmotriti ravnotežu između koristi i rizika kako prije tako i tijekom liječenja.
In line with responsible use principles, metaphylactic use of Zuprevo is only indicated in severe outbreaks of SRD caused by the indicated pathogens.
U skladu s načelima odgovornog korištenja, upotreba Zupreva u metafilaksi je indicirana samo u ozbiljnih pojava (vrlo zarazne/ozbiljne) DBS-a uzrokovanih navedenim uzročnicima.
In line with the Guideline on Summary of Product Characteristics (SmPC) this should also be reflected in section 4.5 of the SmPC.
U skladu sa smjernicama o Sažetku opisa svojstava lijeka (SmPC) to bi također trebalo biti uključeno u dijelu 4.5 SmPC-a.
In line with these observations, related study endpoints such as disease control and change in tumour size showed significant improvements.
U skladu s tim opažanjima, povezani ishodi ispitivanja poput kontrole bolesti i promjene u veličini tumora pokazali su značajna poboljšanja.
In locally advanced or metastatic breast cancer, Xeloda combined with docetaxel was more effective that docetaxel on its own in increasing how long it took for the disease to get worse (186 days compared with 128 days).
U slučaju lokalno uznapredovalog ili metastaziranog raka dojke, lijek Xeloda kombiniran s docetakselom bio je djelotvorniji od monoterapije docetaksela u produljivanju razdoblja do pogoršanja bolesti (186 dana u usporedbi sa 128 dana).
In locally advanced or metastatic breast cancer, Xeloda with docetaxel has been compared with docetaxel on its own in 511 women.
U slučaju lokalno uznapredovalog ili metastaziranog raka dojke, lijek Xeloda s docetakselom uspoređen je s monoterapijom docetakselom u 511 žena.
In long hair breeds, special attention should be paid to apply the product onto the skin, and not on the hair to ensure optimal efficacy.
U dugodlakih pasmina, posebnu pozornost treba posvetiti primjeni proizvoda na kožu, a ne na dlaku čime se osiguravala optimalna učinkovitost.
In long term clinical studies, the average dosing frequency was approximately every 12 weeks, however this may vary between subjects and a proportion of patients maintained a significant improvement relative to baseline for 16 weeks or longer.
U dugotrajnim kliničkim ispitivanjima prosječna učestalost doziranja bila je otprilike svakih 12 tjedana, no to može varirati među ispitanicima i određeni je udio bolesnika održao značajno poboljšanje u odnosu na početno stanje 16 tjedana ili dulje.
In long-bone fracture studies, 13.0% of patients receiving dibotermin alfa with bovine Type I collagen matrix developed antibodies to bovine Type I collagen versus 5.3% of control patients.
U ispitivanjima prijeloma dugih kostiju, 13,0% bolesnika koji su primali dibotermin alfa s matricom od goveđeg kolagena tipa I razvilo je protutijela na goveđi kolagen tipa I naspram 5,3% bolesnika u kontrolnoj skupini.
In long-bone fracture studies, 6.3% of patients receiving dibotermin alfa with bovine Type I collagen matrix developed antibodies to dibotermin alfa versus 1.3% in the control group.
U ispitivanjima prijeloma dugih kostiju, 6,3% bolesnika koji su primili dibotermin alfa s matricom od goveđeg kolagena tipa I razvilo je protutijela na dibotermin alfa naspram 1,3% u kontrolnoj skupini.
In long-term (up to 34 months) open-label studies where Enbrel was given without interruption, clinical responses were sustained and safety was comparable to shorter-term studies.
U dugotrajnim (do 34 mjeseca) otvorenim ispitivanjima gdje se Enbrel primjenjivao bez prekida klinički odgovor bio je kontinuiran i sigurnost primjene je bila usporediva s ispitivanjima kraćeg trajanja.
In long-term carcinogenicity studies at doses of ranolazine up to 50 mg/kg/day (150 mg/m2/day) in mice and 150 mg/kg/day (900 mg/m2/day) in rats, no relevant increases in the incidence of any tumour types were seen.
U dugotrajnim ispitivanjima karcinogenosti kod doza ranolazina do 50 mg/kg/dnevno (150 mg/m2/dnevno) kod miševa i 150 mg/kg/dnevno (900 mg/m2/dnevno) kod štakora nije uočeno značajno povećanje incidencije bilo koje vrste tumora.
In long-term carcinogenicity studies with fosamprenavir in mice and rats, there were increases in hepatocellular adenomas and hepatocellular carcinomas in mice at exposure levels equivalent to 0.1 to 0.3-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100 mg ritonavir twice daily, and increases in hepatocellular adenomas and thyroid follicular cell adenomas in rats at exposure levels equivalent to 0.3 to 0.6-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100 mg ritonavir twice daily.
U ispitivanjima dugotrajne karcinogenosti fosamprenavira provedenim na miševima i štakorima zamijećeno je povećanje hepatocelularnih adenoma i hepatocelularnih karcinoma kod miševa pri razinama izloženosti ekvivalentnim od 0,1 do 0,3-puta od onih koje nalazimo kod ljudi kod doze od 700 mg fosamprenavira sa 100 mg ritonavira 2 puta dnevno, kao i povećanje hepatocelularnih adenoma i adenoma folikularnih stanica štitnjače kod štakora pri razinama izloženosti od 0,3 do 0,6- puta od onih koje nalazimo kod ljudi kod doze od 700 mg fosamprenavira sa 100 mg ritonavira 2 puta dnevno.
In long-term extensions of clinical studies, protection has been observed postdose 3 in the PPE population.
U dugotrajnim produžecima kliničkih ispitivanja opažena je zaštita nakon 3. doze u PPE populaciji.
In long-term oral carcinogenicity studies in rats and mice, lamivudine did not show any carcinogenic potential.
U dugotrajnim ispitivanjima oralne kancerogenosti u štakora i miševa, lamivudin nije pokazao kancerogeni potencijal.
In long-term safety follow-up of clinical studies with infliximab of up to 5 years, representing 6,234 patients- years (3,210 patients), 5 cases of lymphoma and 38 cases of non-lymphoma malignancies were reported.
Dugoročnim praćenjem sigurnosti u nastavku kliničkih ispitivanja infliksimaba u trajanju do 5 godina, što predstavlja ukupno 6234 bolesnik-godina (3210 bolesnika), prijavljeno je 5 slučajeva limfoma i 38 slučajeva zloćudne bolesti koja nije bila limfom.
In long-term studies, renal tumours (adenomas and carcinomas) were observed at all doses tested, most likely as a consequence of this chronic renal damage.
U dugotrajnim ispitivanjima pri svim su ispitivanim dozama opaženi tumori bubrega (adenomi i karcinomi) pri svim testiranim dozama, a najvjerojatnije su posljedica ovog kroničnog oštećenja bubrežne funkcije.
In Lonquex, the filgrastim has been ‘pegylated’ (attached to a chemical called polyethylene glycol).
U lijeku Lonquex, filgrastim je „pegiliran” (spojen s kemijskom tvari koja se zove polietilen glikol).
In Lopinavir/Ritonavir Mylan, lopinavir provides the activity and ritonavir is used as a ‘booster’ that slows down the rate at which lopinavir is broken down by the liver.
U lijeku Lopinavir/Ritonavir Mylan lopinavir omogućuje aktivnost, a ritonavir se upotrebljava kao „pojačivač” za usporavanje brzine kojom jetra razgrađuje lopinavir.
In lung cancer cells, EGFR is often overactive, causing uncontrolled division of cancer cells.
U stanicama raka pluća EGFR je često pretjerano aktivan, što prouzročuje nekontrolirano dijeljenje stanica raka.
In macular oedema due to retinal vein occlusion, Lucentis was more effective than a sham injection: patients receiving Lucentis at the 0.5 mg dose for six months could see around 11 letters more than patients receiving a sham injection in one study and 14 letters more in another study.
Kod makularnog edema, zbog okluzije vene mrežnice Lucentis je bio djelotvorniji od injekcije placeba: bolesnici koji su primali Lucentis 0,5 mg tijekom 6 mjeseci mogli su vidjeti približno 11 slova više od bolesnika koji su primali injekciju placeba u jednom ispitivanju te 14 slova više u drugom ispitivanju.
In male paediatric Fabry patients plasma Gb3 decreased 40-50% after 6 months of Replagal therapy 0.2 mg/kg and this reduction persisted after a total 4 years of treatment in 11 patients.
Kod muških pedijatrijskih bolesnika oboljelih od Fabryjeve bolesti koncentracija Gb3 u plazmi smanjila se za 40 - 50% nakon šest mjeseci terapije Replagalom 0,2 mg/kg i ovo smanjenje se zadržalo nakon ukupno 4 godine liječenja kod 11 bolesnika.
In male paediatric Fabry patients ≥ 7 years of age, hyperfiltration can be the earliest manifestation of renal involvement in the disease.
Kod muških pedijatrijskih bolesnika s Fabryjevom bolešću u dobi od 7 i više godina, hiperfiltracija može biti najranija manifestacija zahvaćenosti bubrega bolešću.
In male paediatric patients ≥ 7 years of age, heart rate variability was abnormal at baseline and improved after 6 months of Replagal therapy in 15 boys and the improvement was sustained through
Kod muških pedijatrijskih bolesnika u dobi od 7 i više godina varijabilnost srčane frekvencije bila je abnormalna prije početka liječenja i poboljšala se nakon 6 mjeseci liječenja Replagalom kod
in males
Drug
in males
muškaraca
in males and
Galaktoreja u žena
In males Primary Testicular Failure
U muškaraca Primarno zatajenje testisa
In males, slight decreases of the seminal vesicle weights were observed.
U mužjaka je opaženo blago sniženje težine sjemenih mjehurića.
In mammals toltrazuril is absorbed slowly after oral administration.
Kod sisavaca toltrazuril se polako apsorbira nakon peroralne primjene.
In man tacrolimus has been shown to be able to be absorbed throughout the gastrointestinal tract.
Pokazalo se da se takrolimus u ljudi apsorbira kroz cijeli gastrointestinalni trakt.
In man, the apparent terminal elimination half-life (T1/2) of 5-FU observed after administration of Teysuno (containing tegafur, a 5-FU prodrug) was longer (approximately 1.6 - 1.9 hours) than that previously reported after intravenous administration of 5-FU (10 to 20 minutes).
Prividni poluvijek eliminacije u ljudi (T1/2) 5-FU-a uočen nakon primjene lijeka Teysuno (sadrži tegafur, prolijek 5-FU-a) je bio duži (otprilike 1,6–1,9 sati) nego što je prethodno objavljeno nakon intravenske primjene 5-FU-a (10 do 20 minuta).
In man, the combination of angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors and non-steroidal anti- inflammatory drugs (NSAIDs) can lead to reduced anti-hypertensive efficacy or impaired renal function.
Kod ljudi u kombinaciji s ACE inhibitorima i nesteroidnim protuupalnim lijekovima (NSPUL) može dovesti do smanjene antihipertenzivne djelotvornosti ili oštećenja funkcije bubrega.
In mantle cell lymphoma patients, lenalidomide is associated with a higher incidence of grade 3 or 4 neutropenia (43.7% in lenalidomide-treated patients compared with 33.7% in patients in the control arm in the Phase II study).
Liječenje lenalidomidom u bolesnika s limfomom plaštenih stanica povezano je s višom incidencijom neutropenije 3. ili 4. stupnja (43,7% u bolesnika liječenih lenalidomidom u usporedbi s 33,7% bolesnika u kontrolnoj skupini u ispitivanju faze II).
In mantle cell lymphoma patients, the monitoring scheme should be every 2 weeks in Cycles 3 and 4, and then at the start of each cycle.
U bolesnika s limfomom plaštenih stanica kontrolu treba provoditi svaka 2 tjedna u 3. i 4. ciklusu, a zatim na početku svakog ciklusa.
In mantle cell lymphoma, a blood cancer that affects a type of white blood cell called B lymphocytes, Revlimid is used in adults whose disease has come back after treatment, or does not respond to treatment.
Kod limfoma plaštenih stanica, vrste raka krvi koja pogađa jedan tip bijelih krvnih stanica, tzv. limfocite B, Revlimid se primjenjuje u liječenju odraslih osoba kojima se bolest nakon liječenja vratila ili koji ne odgovaraju na liječenje.
In mantle cell lymphoma, AML, B-cell malignancies and non-melanoma skin cancer (NMSC) are potential risks.
Kod limfoma plaštenih stanica, kao mogući rizici ustanovljeni su AML, maligne bolesti B-stanica te nemelanomski oblici raka kože (engl. non-melanoma skin cancer, NMSC).
In many cases the presence of pre-existing mitochondrial impairment (genetic disease, liver enzyme abnormalities, infection with hepatitis B or hepatitis C virus, alcohol abuse, anorexia concomitant use of other potentially hepatotoxic medicines) and ongoing injecting drug use may have a causative or contributory role.
U mnogim slučajevima, prisutnost postojećih mitohondrijskih oštećenja (genetskih bolesti, abnormalnosti jetrenih enzima, infekcije virusom hepatitisa B ili C, alkoholizma, anoreksije, uz istovremenu primjenu drugih potencijalno hepatotoksičnih lijekova) i aktualna intravenska uporaba sredstava ovisnosti mogli su prouzročiti ove promjene ili im doprinijeti.
In mdr1 mutant (-/-) Collies the margin of safety appears lower compared to the normal dog population, with mild transient tremor and/or ataxia occasionally observed after twice the recommended dose, in dogs fasted as recommended.
Kod mdr1 mutanata (-/-) kolija, granica neškodljivosti čini se niža u usporedbi s normalnom populacijom pasa, s blagim prolaznim tremorom i/ili povremenom ataksijom, povremeno uočenom nakon primjene doze dva puta veće od preporučene, kod pasa koji su postili prema preporuci.