natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients with MBC who have previously received anthracyclines are also at risk of cardiac dysfunction with Herceptin treatment, although the risk is lower than with concurrent use of Herceptin and anthracyclines.
U bolesnika s metastatskim rakom dojke koji su prethodno primali antracikline također je povećan rizik od disfunkcije srca pri liječenju lijekom Herceptin, premda je on manji od rizika u bolesnika koji istodobno primaju Herceptin i antracikline.
Patients with MDRH&R-TB
Bolesnici s MDRH&R-TB
Patients with measurable disease
Bolesnici s mjerljivom bolešću
Patients with melanoma driven by BRAF mutations other than V600E were excluded from the confirmatory trial and with respect to patients with the V600K mutation in single arm studies the activity appears lower than in V600E tumours.
Bolesnici s melanomom s drugim BRAF mutacijama, izuzev mutacije V600E, bili su isključeni iz ispitivanja djelotvornosti, a ispitivanja s jednom skupinom pokazala su manju aktivnost kod tumora s mutacijom V600K nego kod onih s mutacijom V600E.
Patients with metastases, bilateral breast cancer, clinically important cardiac risk factors (See section 4.4) or LVEF < 55% were not included.
U ispitivanje nisu bile uključene bolesnice s metastazama, obostranim rakom dojke, klinički važnim faktorima rizika za srčane bolesti (vidjeti dio 4.4) ili ejekcijskom frakcijom lijeve klijetke od <55%.
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first line or subsequent therapy. patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
bolesnica s metastatskim karcinomom jajnika nakon neuspjeha prve i naknadnih linija liječenja bolesnika s recidivom karcinoma pluća malih stanica (SCLC) u kojih se ponovno liječenje lijekovima prve linije ne smatra primjerenim (vidjeti dio 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first-line or subsequent therapy patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
bolesnica s metastatskim karcinomom jajnika nakon neuspjeha prve i naknadnih linija liječenja bolesnika s recidivom karcinoma pluća malih stanica (SCLC, engl. small cell lung cancer) kod kojih se ponovno liječenje lijekovima prve linije ne smatra primjerenim (vidjeti dio 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first-line or subsequent therapy patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
bolesnica s metastatskim karcinomom jajnika nakon neuspjeha prve ili naknadnih linija liječenja bolesnika s recidivom karcinoma pluća malih stanica kod kojih ne postoji mogućnost ponavljanja prve linije liječenja (vidjeti dio 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first-line or subsequent therapy. patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
bolesnica s metastatskim karcinomom jajnika nakon neuspjeha prve i naknadnih linija liječenja bolesnika s recidivom karcinoma pluća malih stanica (SCLC) kod kojih ne postoji mogućnost ponavljanja prve linije liječenja (vidjeti dio 5.1).
patients with metastatic carcinoma of the ovary after failure of first-line or subsequent therapy. patients with relapsed small cell lung cancer (SCLC) for whom re-treatment with the first-line regimen is not considered appropriate (see section 5.1).
bolesnica s metastatskim karcinomom jajnika nakon neuspjeha prve i naknadnih linija liječenja bolesnika s recidivom karcinoma pluća malih stanica (SCLC) kod kojih ne postoji mogućnost ponavljanja prve linije liječenja (vidjeti dio5.1).
Patients with methaemoglobinaemia due to chlorate poisoning
Bolesnici s methemoglobinemijom zbog trovanja kloratom
Patients with microbiologically confirmed invasive candidiasis (MITT population) and neutropenia were identified in an analysis of pooled data from 4 similarly designed prospective, open-label, non- comparative studies.
Bolesnici s mikrobiološki potvrđenom invazivnom kandidijazom (MITT populacija) i neutropenijom identificirani su u analizi udruženih podataka iz 4 slično dizajnirana, prospektivna, otvorena, nekomparativna ispitivanja.
Patients with mild and moderate renal impairment had at steady state an average 1.8-fold and 3.6-fold higher pre-dosedabigatran plasma concentrations compared with patients with CrCL > 80 mL/min, respectively.
Bolesnici s blagim i umjerenim oštećenjem bubrega imali su, pri stanju ravnoteže, prosječno 1,8 puta odnosno 3,6 puta više koncentracije dabigatrana u plazmi prije doziranja, u usporedbi s bolesnicima s CrCL > 80 mL/min.
Patients with mild liver disease (Child-Pugh-Turcotte (CPT), Class A) may be treated with the normal recommended dose of Atripla (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Pacijenti s blagim oštećenjem jetre (Child-Pugh-Turcotte (CPT), stadij A) mogu se liječiti uobičajenom preporučenom dozom Atriple (vidjeti dio 4.3, 4.4 i 5.2).
Patients with mild or moderate impairment of liver function should be started at a lower dose.
Bolesnici s blagim ili umjerenim oštećenjem funkcije jetre trebaju započeti terapiju s manjim dozama.
Patients with mild or moderate infusion reaction may receive ipilimumab with close monitoring.
Bolesnici s blagom ili umjerenom reakcijom na infuziju mogu primati ipilimumab uz strogi nadzor.
Patients with mild or moderate infusion reaction may receive nivolumab or nivolumab in combination with ipilimumab with close monitoring and use of premedication according to local treatment guidelines for prophylaxis of infusion reactions.
Bolesnici s blagim ili umjerenim reakcijama na infuziju mogu primati nivolumab ili nivolumab u kombinaciji s ipilimumabom uz strogi nadzor i primjenu premedikacije sukladno lokalnim smjernicama za profilaksu reakcija na infuziju.
Patients with mild or moderate infusion reaction may receive nivolumab with close monitoring.
Bolesnici s blagim ili umjerenim reakcijama na infuziju mogu primati nivolumab pod strogim praćenjem.
Patients with mild or moderate kidney problems, including some elderly patients, should also start with a lower dose of Invega, but the medicine is not recommended for patients with severe kidney problems.
Bolesnici s blagim do umjerenim problemima s bubrezima, uključujući pojedine starije bolesnike, trebaju započeti liječenje s manjom dozom lijeka Invega, no lijek se ne preporuča u slučaju bolesnika s ozbiljnim problemima funkcije bubrega.
Patients with mild renal impairment did not have a clinically meaningful increase in the plasma concentration of sitagliptin as compared to normal healthy control subjects.
Bolesnici s blagim oštećenjem funkcije bubrega nisu imali klinički značajno povišenje koncentracije sitagliptina u plazmi u odnosu na zdrave kontrolne ispitanike.
Patients with mild renal impairment did not have a clinically meaningful increase in the plasma concentration of sitagliptin as compared to normal healthy control subjects.
Bolesnici s blagim oštećenjem funkcije bubrega nisu imali klinički značajno povišenje koncentracije sitagliptina u plazmi u usporedbi sa zdravim kontrolnim ispitanicima.
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Bolesnici s blagim do umjerenim zatajenjem bubrega (klirens kreatinina od 45 do 79 ml/min) moraju izbjegavati uzimanje nesteroidnih protuupalnih lijekova (NSAIL-a) poput ibuprofena i acetilsalicilatne kiseline (> 1,3 g na dan) 2 dana prije, na sam dan i 2 dana nakon primjene pemetrekseda (vidjeti dio 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Bolesnici s blagim do umjerenim zatajenjem bubrega (klirens kreatinina od 45 do 79 ml/min) moraju izbjegavati uzimanje nesteroidnih protuupalnih lijekova (NSAIL-a) poput ibuprofena i aspirina (> 1,3 g na dan) 2 dana prije, na sam dan i 2 dana nakon primjene pemetrekseda (vidjeti dio 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Bolesnici s blagom do umjerenom bubrežnom insuficijencijom (klirens kreatinina od 45 do 79 ml/min) moraju izbjegavati uzimanje nesteroidnih protuupalnih lijekova (NSAIL-a), poput ibuprofena i acetilsalicilatne kiseline (> 1,3 g/dan) 2 dana prije, na sam dan primjene i 2 dana nakon primjene pemetrekseda (vidjeti dio 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Bolesnici s blagim do umjerenim zatajenjem bubrega (klirens kreatinina od 45 do 79 ml/min) moraju izbjegavati uzimanje nesteroidnih protuupalnih lijekova (NSAIL-a) poput ibuprofena i acetilsalicilatne kiseline (> 1,3 g na dan) 2 dana prije, na sam dan i 2 dana nakon primjene pemetrekseda (vidjeti dio 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), such as ibuprofen, and aspirin (>1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Bolesnici s blagim do umjerenim zatajenjem bubrega (klirens kreatinina od 45 do 79 ml/min) moraju izbjegavati uzimanje nesteroidnih protuupalnih lijekova (NSAIL-a) poput ibuprofena i acetilsalicilatne kiseline (> 1,3 g na dan) 2 dana prije, na sam dan i 2 dana nakon primjene pemetrekseda (vidjeti dio 4.5).
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory medicinal product (NSAIDs) such as ibuprofen, and aspirin (> 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Bolesnici s blagim do umjerenim zatajenjem bubrega (klirens kreatinina od 45 do 79 ml/min) moraju izbjegavati uzimanje nesteroidnih protuupalnih lijekova (NSAIL-a) poput ibuprofena i aspirina (> 1,3 g na dan) 2 dana prije, na sam dan i 2 dana nakon primjene pemetrekseda (vidjeti dio 4.5).
Patients with mild–to–moderate hepatic insufficiency and clinical evidence of cirrhosis had evidence of decreased metabolism of indinavir resulting in approximately 60 % higher mean AUC following a 400–mg dose.
U bolesnika s blagom do umjerenom insuficijencijom jetre i kliničkim dokazima ciroze zabilježen je smanjen metabolizam indinavira, što je nakon primjene doze od 400 mg dovelo povišenja srednjeg AUC-a za približno 60%.
Patients with mild–to–moderate hepatic insufficiency due to cirrhosis will require a dose reduction of indinavir due to decreased metabolism of indinavir (see section 4.2).
U bolesnika s blagom do umjerenom insuficijencijom jetre koja je posljedica ciroze potrebno je sniziti dozu indinavira zbog smanjenog metabolizma indinavira (vidjeti dio 4.2).
Patients with missing cirrhosis status were excluded from this subgroup analysis.
Pacijenti bez podatka o statusu ciroze bili su isključeni iz analize ove podskupine.
Patients with missing cirrhosis status were excluded from this subgroup analysis.
Stope SVR-a u odabranim podskupinama
Patients with moderate hepatic impairment (Child Pugh B) showed a higher exposure to this medicine (see section 5.2).
Pokazalo se da je izloženost ovom lijeku Adempas u bolesnika s umjerenim oštećenjem funkcije jetre (Child-Pugh B) povećana (vidjeti dio 5.2).
Patients with moderate hepatic impairment (Child Pugh B) showed a higher exposure to this medicine (see section 5.2).
Pokazalo se da je izloženost ovom lijeku u bolesnika s umjerenim oštećenjem funkcije jetre (Child-Pugh B) povećana (vidjeti dio 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic impairment and those with unexplained persistent abnormal liver function tests.
Bolesnici s umjerenim ili teškim oštećenjem funkcije jetre i oni koji imaju abnormalne nalaze jetrenih enzima duže razdoblje a bez poznatog uzroka.
Patients with moderate or severe hepatic impairment should be started on Bortezomib Accord at a reduced dose of 0.7 mg/m2 per injection during the first treatment cycle, and a subsequent dose escalation to 1.0 mg/m2 or further dose reduction to 0.5 mg/m2 may be considered based on patient tolerability (see Table 6 and sections 4.4 and 5.2).
U bolesnika s umjerenim ili teškim oštećenjem jetre liječenje Bortezomib Accordom treba započeti smanjenom dozom od 0,7 mg/m2 po injekciji tijekom prvog ciklusa liječenja, a naknadno povećanje doze na 1,0 mg/m2 ili daljnje smanjenje doze na 0,5 mg/m2 može se razmotriti na temelju podnošljivosti liječenja za bolesnika (vidjeti Tablicu 6 i dijelove 4.4 i 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic impairment should be started on Bortezomib Hospira at a reduced dose of 0.7 mg/m2 per injection during the first treatment cycle, and a subsequent dose escalation to 1.0 mg/m2 or further dose reduction to 0.5 mg/m2 may be considered based on patient tolerability (see Table 6 and sections 4.4 and 5.2).
U bolesnika s umjerenim ili teškim oštećenjem jetre liječenje lijekom Bortezomib Hospira treba započeti smanjenom dozom od 0,7 mg/m2 po injekciji tijekom prvog ciklusa liječenja, a naknadno povećanje doze na 1,0 mg/m2 ili daljnje smanjenje doze na 0,5 mg/m2 može se razmotriti na temelju podnošljivosti liječenja za bolesnika (vidjeti Tablicu 6 i dijelove 4.4 i 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic impairment should be started on VELCADE at a reduced dose of 0.7 mg/m2 per injection during the first treatment cycle, and a subsequent dose escalation to 1.0 mg/m2 or further dose reduction to 0.5 mg/m2 may be considered based on patient tolerability (see Table 6 and sections 4.4 and 5.2).
U bolesnika s umjerenim ili teškim oštećenjem jetre liječenje VELCADEom treba započeti smanjenom dozom od 0,7 mg/m2 po injekciji tijekom prvog ciklusa liječenja, a naknadno povećanje doze na 1,0 mg/m2 ili daljnje smanjenje doze na 0,5 mg/m2 može se razmotriti na temelju podnošljivosti liječenja za bolesnika (vidjeti Tablicu 6 i dijelove 4.4 i 5.2).
Patients with moderate or severe hepatic insufficiency (Child’s-Pugh Class B or C) were excluded from the Phase III studies (Kodiac 4 and 5).
Bolesnici s umjerenom ili teškom insuficijencijom jetre (Child-Pugh stadij B ili C) nisu bili uključeni u ispitivanja faze III (Kodiac 4 i 5).
patients with moderate or severe reduction in kidney function or with acute conditions that could potentially alter kidney function such as dehydration, severe infection or shock;
bolesnika s umjerenim do ozbiljno smanjenom funkcijom bubrega ili s akutnim stanjima koja mogu potencijalno promijeniti funkciju bubrega, poput dehidracije, ozbiljne infekcije ili šoka
patients with moderate or severe reductions in kidney function or with acute conditions that could potentially alter kidney function such as dehydration, severe infection or shock;
bolesnika s umjerenim ili ozbiljnim smanjenjima funkcije bubrega ili s akutnim stanjima koja mogu potencijalno izmijeniti funkciju bubrega poput dehidracije, ozbiljne infekcije ili šoka;
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 5.2).
U pacijenata s umjerenim ili teškim oštećenjem funkcije bubrega nužno je prilagođavanje doziranja tenofovirdizoproksilfumarata, što se ne može postići kombiniranom tabletom (vidjeti dio 4.2 i 5.2).
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 4.4).
Pacijentima s umjerenim ili teškim oštećenjem bubrega potrebna je prilagodba intervala doziranja emtricitabina i tenofovirdizoproksilfumarata koja se ne može postići kombiniranom tabletom (vidjeti dijelove 4.2 i 4.4).
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 5.2).
Pacijentima s umjerenim ili teškim oštećenjem bubrega potrebna je prilagodba intervala doziranja emtricitabina i tenofovirdizoproksilfumarata koja se ne može postići kombiniranom tabletom (vidjeti dijelove 4.2 i 5.2).
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.4 and 5.2).
Pacijentima s umjerenim ili teškim oštećenjem bubrega potrebno je prilagoditi interval doziranja emtricitabina i tenofovirdizoproksilfumarata, što se ne može postići kombiniranom tabletom (vidjeti dijelove 4.4 i 5.2).
Patients with moderate or severe renal impairment require dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 4.4).
U pacijenata s umjerenim odnosno teškim oštećenjem funkcije bubrega nužno je prilagođavanje intervala doziranja emtricitabina i tenofovirdizoproksilfumarata, što se ne može postići kombiniranom tabletom (vidjeti dio 4.2 i 4,4).
Patients with moderate or severe renal impairment require dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.4 and 5.2).
U pacijenata s umjerenim ili teškim oštećenjem funkcije bubrega nužno je prilagođavanje intervala doziranja emtricitabina i tenofovirdizoproksilfumarata što se ne može postići kombiniranom tabletom (vidjeti dio 4.4 i 5.2).
Patients with moderate or severe renal impairment were excluded from Kyprolis-lenalidomide combination studies.
Bolesnici s umjerenim do teškim oštećenjem bubrega bili su isključeni iz ispitivanja kombinacije Kyprolis-lenalidomid.
Patients with moderate renal impairment
Bolesnici s umjerenim oštećenjem bubrega
Patients with moderate renal impairment (CrCl 30 to 50 ml/min) who received a reduced dose of 20 mg/m2 twice daily showed no significant increase in mean 5-FU AUC0-inf relative to that of the normal group.
Kod bolesnika s umjerenim oštećenjem bubrega (CrCl30 do 50 ml/min) koji su uzimali smanjenu dozu od 20 mg/m2 dva puta na dan nije pokazan značajni porast aritmetičke sredine AUC0-inf 5-FU-a u odnosu na isto u skupini bolesnika s normalnom funkcijom bubrega.
Patients with moderate renal impairment (creatinine clearance 30 – < 60 ml/min) require a 50% dose reduction (see section 5.2).
U bolesnika s umjerenim oštećenjem bubrežne funkcije (klirens kreatinina 30 – < 60 ml/min) potrebno je smanjiti dozu za 50% (vidjeti dio 5.2).
Patients with moderate renal impairment (creatinine clearance <50 - 30 mL/min) showed a higher exposure to this medicine (see section 5.2).
Pokazalo se da je izloženost ovom lijeku u bolesnika s umjerenim oštećenjem funkcije bubrega (klirens kreatinina od < 50-30 ml/min) povećana (vidjeti dio 5.2).
Patients with moderate renal impairment had a higher incidence of gastrointestinal and central nervous system-related adverse events, thus these patients generally had lower tolerability of naltrexone / bupropion.
Bolesnici s umjerenim oštećenjem bubrega imali su veću incidenciju gastrointestinalnih nuspojava i nuspojava središnjeg živčanog sustava, tako da su ovi bolesnici općenito imali manju podnošljivost naltrekson / bupropiona.
Patients with moderate renal impairment should be more frequently monitored for haematological toxicities.
Bolesnici s umjerenim oštećenjem bubrega se moraju češće pratiti zbog hematološke toksičnosti.
Patients with moderate renal insufficiency were to receive a lower starting dose of lenalidomide 10 mg daily on the same schedule.
Bolesnici s umjerenom bubrežnom insuficijencijom trebali su primati nižu početnu dozu lenalidomida od 10 mg dnevno po istom rasporedu.
Patients with moderate to severe CHF (NYHA Class III–IV) (see sections 4.2 and 5.2).
Kod bolesnika s umjerenim do teškim kongestivnim zatajenjem srca (NYHA klasa III–IV) (vidjeti dijelove 4.2 i 5.2).
Patients with moderate to severe hepatic impairment
Bolesnici s umjerenim do teškim oštećenjem funkcije jetre
Patients with moderate to severe or recurrent IARs have been evaluated for alglucosidase alfa specific IgE antibodies; some patients tested positive including some who experienced an anaphylactic reaction.
Bolesnici s umjerenim do ozbiljnim ili ponovljenim reakcijama povezanima s infuzijom testirani su na IgE protutijela karakteristična za alglukozidazu alfa; u nekih je bolesnika nalaz bio pozitivan, uključujući neke bolesnike u kojih se javila anafilaktička reakcija.
Patients with moderate to severe renal insufficiency, because insufficient clinical experience is available in this patient group,
Bolesnici s umjerenom do teškom bubrežnom insuficijencijom zbog nedostatnih kliničkih iskustava za tu skupinu bolesnika
Patients with moderate to severe renal insufficiency, because insufficient clinical experience is available in this patient group.
Bolesnici s umjerenom do teškom bubrežnom insuficijencijom zbog nedostatnih kliničkih iskustava za tu skupinu bolesnika
Patients with moderate to severe renal insufficiency, because insufficient clinical experience is available in this patient group.
Bolesnici s umjerenom do teškom bubrežnom insuficijencijom zbog nedostatnih kliničkih iskustava za tu skupinu bolesnika.
patients with moderately or severely reduced kidney function or with severe conditions that could affect the kidneys such as dehydration or severe infection.
bolesnika s umjerenom ili teško smanjenom funkcijom bubrega ili teškim stanjima koja bi mogla utjecati na bubrege poput dehidracije ili teške infekcije,
Patients with moderately reduced liver function should start with 200 micrograms once daily.
Bolesnici s umjereno smanjenom funkcijom jetre liječenje trebaju započeti dozom od 200 mikrograma jednom dnevno.
patients with myocardial infarction within the last 90 days,
bolesnici koji su u prethodnih 90 dana pretrpjeli infarkt miokarda,
Patients with naïve use of ENFd
Bolesnici koji prije nisu liječeni s ENFd
Patients with neutropenia and thrombocytopenia > CTC grade 1 (Common Toxicity Criteria) have not been included in the clinical studies.
Pacijenti s neutropenijom i trombocitopenijom stupnja > 1 prema uobičajenim kriterijima toksičnosti (CTC) nisu bili uključeni u klinička ispitivanja.
Patients with neutropenia are more susceptible to infections, although, in the clinical studies there was no increased incidence of atypical, difficult-to-treat infections, such as systemic mycotic infections or infections with opportunistic organisms such as Pneumocystis jiroveci.
Bolesnici s neutropenijom osjetljiviji su na infekcije iako u kliničkim ispitivanjima nije bilo porasta incidencije atipičnih infekcija teških za liječenje, kao što su sistemske gljivične infekcije ili oportunističke infekcije mikroorganizmima poput Pneumocystis jiroveci.
Patients with newly diagnosed ALL received a single intramuscular injection of Oncaspar (2500 U/m² body surface area) or native asparaginase from E. coli (25000 U/m² body surface area) or from Erwinia (25000 U/m² body surface area).
Bolesnici s novodijagnosticiranim ALL-om primili su jednu intramuskularnu injekciju Oncaspara (2500 U/m² površine tijela) ili nativne asparaginaze iz E. coli (25000 U/m² površine tijela) ili iz Erwinije (25000 U/m² površine tijela).