natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients presenting with marked drug dependence, initial administration of buprenorphine can produce a drug withdrawal syndrome similar to that associated with naloxone (see sections 4.2 and 4.4).
U bolesnika s izraženom ovisnosti o lijeku, početna primjena buprenorfina može uzrokovati sindrom ustezanja lijeka sličan onom uzrokovanom primjenom naloksona (vidjeti dijelove 4.2 i 4.4).
In patients presenting with marked drug dependence, initial administration of buprenorphine can produce a drug withdrawal syndrome similar to that associated with naloxone (see sections 4.2 and 4.4).
U bolesnika s izraženom ovisnosti o lijeku, početna primjena buprenorfina može uzrokovati sindrom ustezanja od lijeka sličan onom uzrokovanom primjenom naloksona (vidjeti dijelove 4.2 i 4.4).
In patients previously treated with chemotherapy, the initial dose is 150 mg/m² once daily, to be increased in the second cycle to 200 mg/m² once daily, for 5 days if there is no haematological toxicity (see section 4.4).
U bolesnika koji su prethodno liječeni kemoterapijom početna doza iznosi 150 mg/m2 jedanput na dan, a u drugom ciklusu se povećava na 200 mg/m2 jedanput na dan tijekom 5 dana ako nema znakova hematološke toksičnosti (vidjeti dio 4.4).
In patients previously untreated with chemotherapy, TMZ is administered at a dose of 200 mg/m2 once daily for the first 5 days followed by a 23 day treatment interruption (total of 28 days).
U bolesnika koji prethodno nisu liječeni kemoterapijom, TMZ se primjenjuje u dozi od 200 mg/m2 jedanput na dan tijekom prvih 5 dana, nakon čega slijede 23 dana bez liječenja (ukupno 28 dana).
In patients previously untreated with chemotherapy, TMZ is administered orally at a dose of 200 mg/m² once daily for the first 5 days followed by a 23 day treatment interruption (total of 28 days).
U bolesnika koji prethodno nisu liječeni kemoterapijom, TMZ se primjenjuje peroralno u dozi od 200 mg/m2 jedanput na dan tijekom prvih 5 dana, nakon čega slijede 23 dana bez liječenja (ukupno 28 dana).
In patients receiving 24 weeks simeprevir with sofosbuvir, no grade 2 or 3 adverse reactions were reported; one patient (3.2%) experienced a grade 4 adverse reaction (‘blood bilirubin increased’).
U bolesnika koji su primali 24 tjedna simeprevir sa sofosbuvirom, nije bilo prijavljenih nuspojava 2. ili 3. stupnja; jedan bolesnik (3,2%) imao je nuspojavu 4. stupnja (“povišen bilirubin u krvi”).
In patients receiving amiodarone treatment, the clinical relevance of this effect remains unknown but may become clinically relevant in some cases.
U bolesnika liječenih amiodaronom klinički značaj ovog učinka za sada ostaje nepoznat, ali može postati klinički značajan u nekim slučajevima.
In patients receiving bazedoxifene monotherapy there have been post-marketing reports of ocular events other than retinal vein thrombosis.
U bolesnica koje su primale monoterapiju bazedoksifenom prijavljeni su postmarketinški podaci o drugim očnim smetnjama osim tromboze retinalne vene.
In patients receiving blinatumomab, serious infections, including sepsis, pneumonia, bacteraemia, opportunistic infections and catheter site infections have been observed, some of which were life- threatening or fatal.
U bolesnika liječenih blinatumomabom opažene su ozbiljne infekcije uključujući sepsu, pneumoniju, bakterijemiju, oportunističke infekcije i infekcije na mjestu uvođenja katetera, od kojih su neke bile opasne po život ili imale smrtan ishod.
In patients receiving chemotherapy or with kidney problems, anaemia can be caused by a lack of erythropoietin, or by the body not responding enough to the erythropoietin it has naturally.
Kod bolesnika koji primaju kemoterapiju ili imaju problema s bubrezima, anemiju može uzrokovati manjak eritropoetina ili organizam koji adekvatno ne reagira na eritropoetin koji se prirodno nalazi u tijelu.
In patients receiving chemotherapy, anaemia can be caused by the body not responding sufficiently to the erythropoietin it has naturally.
Kod bolesnika koji primaju kemoterapiju anemiju može uzrokovati organizam koji adekvatno ne reagira na eritropoetin koji se prirodno nalazi u tijelu.
In patients receiving concomitant antihypertensive medicinal products, tadalafil 20 mg may induce a blood pressure decrease, which (with the exception of alpha blockers -see above-) is, in general, minor and not likely to be clinically relevant.
U bolesnika koji se istodobno liječe antihipertenzivima tadalafil u dozi od 20 mg može izazvati sniženje krvnog tlaka koje je (uz izuzetak alfa-blokatora – vidjeti prethodni odlomak) u pravilu malo i nije vjerojatno da će biti klinički značajno.
In patients receiving FVIII-containing VWF products, sustained excessive FVIII:C plasma levels may increase the risk of thromboembolic events (see also section 4.4).
U bolesnika koji primaju VWF lijekove, koji sadrže FVIII trajne prekomjerne plazmatske razine FVIII, mogu povećati rizik od tromboembolijskih događaja (vidjeti također dio 4.4).
In patients receiving long-term hydroxycarbamide for myeloproliferative disorders, secondary leukaemia has been reported.
U bolesnika koji su na dugotrajnoj terapiji hidrksikarbamidom radi mijeloproliferativnih poremećaja, prijavljen je razvoj sekundarne leukemije.
In patients receiving prophylactic administration of protein C, higher trough levels may be warranted in situations of an increased risk of thrombosis (such as infection, trauma, or surgical intervention).
Kod pacijenata u kojih se profilaktički primjenjuje protein C mogu biti potrebne više početne doze u slučajevima povećanog rizika od tromboze (kao što su infekcija, trauma ili kirurški zahvat).
In patients receiving Revestive, parenteral support should be reduced carefully and should not be discontinued abruptly.
U bolesnika koji primaju Revestive, parenteralnu potporu treba pažljivo smanjivati i ona se ne smije prekinuti naglo.
In patients receiving rivaroxaban 2.5 mg twice daily for the prevention of atherothrombotic events in patients with ACS the geometric mean concentration (90 % prediction interval) 2 - 4 h and about 12 h after dose (roughly representing maximum and minimum concentrations during the dose interval) was 47 (13 - 123) and 9.2 (4.4 - 18) µg/l, respectively.
U bolesnika koji primaju rivaroksaban 2,5 mg dvaput na dan za prevenciju aterotrombotskih događaja u bolesnika s akutnim koronarnim sindromom, geometrijska srednja vrijednost koncentracije (90 % interval predviđanja) 2 do 4 h i oko 12 sati nakon doze bila je 47 (13-123) i 9,2 (4,4-18) μg/l (što ugrubo predstavlja maksimalne i minimalne koncentracije tijekom intervala doziranja) .
In patients receiving rivaroxaban for treatment of DVT and PE and prevention of recurrence, the 5/95 percentiles for PT (Neoplastin) 2 - 4 hours after tablet intake (i.e. at the time of maximum effect) for 15 mg rivaroxaban twice daily ranged from 17 to 32 s and for 20 mg rivaroxaban once daily from 15 to 30 s.
U bolesnika koji su dobivali rivaroksaban za liječenje DVT-a i plućne embolije i prevenciju ponovnog javljanja, protrombinsko vrijeme (Neoplastin) 2-4 sata nakon uzimanja tablete (tj.u vrijeme maksimalnog učinka) za 15 mg rivaroksabana uzetog dvaput na dan u 5% slučajeva bilo je manje od 17 s, a u 5% slučajeva dulje od 32 s, a za 20 mg rivaroksabana uzetog jedanput na dan u 5% slučajeva bilo je manje od 15 s a u 5% slučajeva dulje od 30 s.
In patients receiving stable tamsulosin treatment, the placebo-subtracted mean maximum decreases in standing and supine systolic blood pressure following avanafil dosing were 3.6 mmHg and 3.1 mmHg, respectively and 5/24 subjects experienced blood pressure values or decreases from baseline that were of potential clinical significance following avanafil dosing (see section 4.4).
U bolesnika koji su primali stabilno liječenje tamsulosinom, za placebo oduzeta srednja vrijednost maksimalnih smanjenja sistoličkog krvnog tlaka u stojećem i ležećem položaju na leđima, bila je nakon doziranja avanafila 3,6 mmHg odnosno 3,1 mmHg, a 5/24 ispitanika imalo je nakon doziranja avanafila vrijednosti ili smanjenja krvnog tlaka u odnosu na početne vrijednosti koja su bile od potencijalnog kliničkog značaja (vidjeti dio 4.4).
In patients receiving sunitinib for treatment-naïve MRCC, 39% had bleeding events compared to 11% of patients receiving IFN-α.
Krvarenje se dogodilo u 39% bolesnika koji su za liječenje prethodno neliječenog MRCC-a primali sunitinib, u usporedbi s 11% bolesnika koji su primali interferon alfa (IFN-α).
In patients receiving tenofovir disoproxil fumarate, rare events of renal impairment, renal failure and proximal renal tubulopathy (including Fanconi syndrome) sometimes leading to bone abnormalities (infrequently contributing to fractures) have been reported.
U pacijenata koji su primali tenofovirdizoproksilfumarat zabilježeni su rijetki slučajevi oštećenja bubrega, zatajenja bubrega i proksimalne bubrežne tubulopatije (uključujući Fanconijev sindrom), koji su ponekad doveli do abnormalnosti kostiju (rijetko pridonoseći prijelomima).
In patients receiving tenofovir disoproxil fumarate, rare events of renal impairment, renal failure and proximal renal tubulopathy (including Fanconi syndrome) sometimes leading to bone abnormalities (infrequently contributing to fractures) have been reported.
U pacijenata koji su primali tenofovirdizoproksilfumarat zabilježeni su rijetki slučajevi oštećenja bubrega, zatajenja bubrega i proksimalne bubrežne tubulopatije (uključujući Fanconijev sindrom), što je ponekad dovelo do abnormalnosti kostiju (rijetko pridonoseći nastanku prijeloma).
In patients receiving warfarin, INR is increased by administration of bivalirudin.
U bolesnika koji primaju varfarin primjenom bivalirudina povećava se INR.
In patients receiving ZALTRAP, the adverse reactions in patients with mild renal impairment at baseline in three Phase III placebo-controlled clinical studies (N=352) were comparable with those of patients without renal impairment (N=642).
U tri placebom kontrolirana klinička ispitivanja faze III nuspojave u bolesnika liječenih lijekom ZALTRAP koji su na početku liječenja imali blago oštećenje bubrežne funkcije (N=352) bile su usporedive s nuspojavama primijećenima u bolesnika s normalnom bubrežnom funkcijom (N=642).
In patients refractory to, or relapsing within 3 months after cisplatin therapy (n = 186), the response rate was 10 %.
U bolesnica čija je bolest rezistentna na liječenje ili koje dožive recidiv unutar 3 mjeseca od liječenja cisplatinom (n=186), stopa odgovora na liječenje iznosila je 10%.
In patients refractory to, or relapsing within 3 months after cisplatin therapy (n = 186), the response rate was 10 %.
U bolesnica čija je bolest rezistentna na liječenje ili koje dožive recidiv unutar 3 mjeseca od liječenja cisplatinom (n=186), stopa odgovora na terapiju iznosila je 10%.
In patients refractory to, or relapsing within 3 months after cisplatin therapy (n = 186), the response rate was 10%.
U bolesnica čija je bolest rezistentna na liječenje ili koje dožive recidiv unutar 3 mjeseca od liječenja cisplatinom (n=186), stopa odgovora na terapiju iznosila je 10%.
In patients requiring intermittent opiate treatment, naltrexone / bupropion therapy should be temporarily discontinued and opiate dose should not be increased above the standard dose.
U bolesnika kojima je potrebna povremeno liječenje opijatima, liječenje naltrekson / bupropionom treba privremeno prekinuti, a dozu opijata se ne smije povisiti iznad standardne doze.
In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery the cause of anaemia should be established and treated, if possible, before the start of Retacrit treatment.
Kod bolesnika koji će biti podvrgnuti velikim elektivnim ortopedskim kirurškim zahvatima potrebno je, ukoliko je to moguće, odrediti uzrok anemije i započeti s liječenjem prije početka terapije Retacritom.
In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery with a pre-treatment haemoglobin of > 10 to ≤ 13 g/dl, epoetin alfa has been shown to decrease the risk of receiving allogeneic transfusions and hasten erythroid recovery (increased haemoglobin levels, haematocrit levels, and reticulocyte counts).
Dokazano je da epoetin alfa u bolesnika predviđenih za veliki elektivni ortopedski kirurški zahvat s razinom hemoglobina od > 10 do ≤ 13 g/dl prije liječenja smanjuje rizik od primanja alogenih transfuzija i ubrzava eritroidni oporavak (povišene razine hemoglobina i hematokrita te broja retikulocita).
In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery with a pretreatment haemoglobin of > 10 to ≤ 13 g/dl, epoetin alfa has been shown to decrease the risk of receiving allogeneic transfusions and hasten erythroid recovery (increased haemoglobin levels, haematocrit levels, and reticulocyte counts).
Dokazano je da epoetin alfa u bolesnika predviđenih za veliki elektivni ortopedski kirurški zahvat s razinom hemoglobina od > 10 do ≤ 13 g/dl prije liječenja smanjuje rizik od primanja alogenih transfuzija i ubrzava eritroidni oporavak (povišene razine hemoglobina i hematokrita te broja retikulocita).
In patients started on the lower strength inhaler the higher strength inhaler may be used if the asthma is not adequately controlled.
U bolesnika koji su započeli s inhalatorom slabije jačine, inhalator veće jačine može se primijeniti ako astma nije primjereno kontrolirana.
In patients starting treatment with oral anticoagulants belonging to the class of vitamin K antagonists (e.g. warfarin), a transient hypercoagulable state may arise before the desired anticoagulant effect becomes apparent.
Kod pacijenata koji započinju liječenje oralnim antikoagulansima koji spadaju u skupinu antagonista vitamina K (npr. varfarin) moguća je pojava prolaznog hiperkoagulabilnog stanja prije nego se očituje željeni antikoagulantni učinak.
In patients taking amlodipine alone the following additional side effects have been reported:
Kod bolesnika koji su uzimali samo amlodipin prijavljene su sljedeće nuspojave:
In patients taking AZILECT and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, behaviours such as compulsions, obsessive thoughts, addictive gambling, excessive spending, impulsive behaviour and an abnormally high sex drive or an increase in sexual thoughts or feelings have been observed.
Kod bolesnika koji uzimaju AZILECT i/ili druge lijekove koji se koriste za liječenje Parkinsonove bolesti bila su opažena ponašanja kao što su kompulzije, opsesivne misli, ovisnost o kockanju, prekomjerno trošenje, impulzivno ponašanje i nenormalno visok seksualni nagon ili povećanje misli i osjećanja povezanih sa seksualnošću.
In patients taking AZILECT and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, the following have been observed:
Kod bolesnika koji uzimaju AZILECT i/ili druge lijekove koji se koriste za liječenje Parkinsonove bolesti opaženo je sljedeće:
In patients taking hydrochlorothiazide alone the following additional side effects have been reported:
Kod bolesnika koji uzimaju monoterapiju hidroklorotiazida prijavljene su sljedeće dodatne nuspojave:
In patients taking Ilaris the pain was reduced from 74 to 25 units, whereas in patients taking the comparator the pain was reduced from 74 to 35 units.
U bolesnika koji su uzimali lijek Ilaris bol se smanjila sa 74 na 25 jedinica, pri čemu je u bolesnika koji su uzimali usporedni lijek bol smanjena sa 74 na 35 jedinica.
In patients taking moderate CYP3A inhibitors, tolvaptan doses have to be reduced as follows:
U bolesnika koji uzimaju umjerene inhibitore CYP3A, doze tolvaptana trebaju se smanjiti kako slijedi:
In patients taking placebo, the total size of the kidneys increased by 18.8% whereas in those taking Jinarc the increase was 9.6%.
U bolesnika koji su uzimali placebo ukupna veličina bubrega povećala se za 18,8 %, dok se u onih koji su uzimali Jinarc povećala za 9,0 %.
In patients taking rasagiline and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, the following have been observed:
Kod bolesnika koji uzimaju razagilin i/ili druge lijekove koji se koriste za liječenje Parkinsonove bolesti opaženo je sljedeće:
In patients taking Rasagiline Mylan and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, behaviours such as compulsions, obsessive thoughts, addictive gambling, excessive spending, impulsive behaviour and an abnormally high sex drive or an increase in sexual thoughts or feelings have been observed.
Kod bolesnika koji uzimaju Rasagiline Mylan i/ili druge lijekove koji se koriste za liječenje Parkinsonove bolesti bila su opažena ponašanja kao što su kompulzije, opsesivne misli, ovisnost o kockanju, prekomjerno trošenje, impulzivno ponašanje i nenormalno visok seksualni nagon ili povećanje misli i osjećanja povezanih sa seksualnošću.
In patients taking Rasagiline ratiopharm and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, behaviours such as compulsions, obsessive thoughts, addictive gambling, excessive spending, impulsive behaviour and an abnormally high sex drive or an increase in sexual thoughts or feelings have been observed.
Kod bolesnika koji uzimaju Razagilin ratiopharm i/ili druge lijekove koji se koriste za liječenje Parkinsonove bolesti bila su opažena ponašanja kao što su kompulzije, opsesivne misli, ovisnost o kockanju, prekomjerno trošenje, impulzivno ponašanje i nenormalno visok seksualni nagon ili povećanje misli i osjećanja povezanih sa seksualnošću.
In patients taking Rasagiline ratiopharm and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, the following have been observed:
Kod bolesnika koji uzimaju Razagilin ratiopharm i/ili druge lijekove koji se koriste za liječenje Parkinsonove bolesti opaženo je sljedeće:
In patients taking strong CYP3A inhibitors (see section 4.5), tolvaptan doses have to be reduced as follows:
U bolesnika koji uzimaju jake inhibitore CYP3A (vidjeti dio 4.5), doze tolvaptana trebaju se smanjiti kako slijedi:
In patients taking telmisartan alone the following additional side effects have been reported:
Kod bolesnika koji uzimaju monoterapiju telmisartana prijavljene su sljedeće nuspojave:
In patients taking telmisartan alone the following additional side effects have been reported:
Kod bolesnika koji uzimaju samo telmisartan prijavljene su sljedeće nuspojave:
In patients taking warfarin who are treated with bivalirudin, International Normalised Ratio (INR) monitoring should be considered to ensure that it returns to pre-treatment levels following discontinuation of bivalirudin treatment.
U bolesnika koji uzimaju varfarin, a liječeni su bivalirudinom, potrebno je se razmotriti mjerenje INR- a (International Normalised Ratio, međunarodni normalizirani omjer) kako bi se osiguralo da se nakon prestanka liječenja bivalirudinom INR vrati na razinu jednaku onoj prije liječenja.
In patients that suffer from severe long term pain, there is a higher likelihood of suicide and attempted suicide than in the general population.
U bolesnika koji trpe dugotrajnu bol postoji veća vjerojatnost za samoubojstvo i pokušaj samoubojstva nego u općoj populaciji.
In patients treated for DVT and PE with 150 mg dabigatran etexilate twice daily, the dabigatran geometric mean trough concentration, measured within 10−16 hours after dose, at the end of the dosing interval (i.e.
Kod bolesnika koji se liječe zbog DVT i PE s 150 mg dabigatraneteksilata dvaput dnevno, geometrijski prosjek minimalne koncentracije dabigatrana, mjerene unutar 10−16 sati nakon primjene doze, pri kraju dozirnog intervala (tj.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of CIAMBRA is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
U bolesnika koji se liječe zbog raka pluća nemalih stanica nakon prethodne kemoterapije, preporučena doza lijeka CIAMBRA iznosi 500 mg/m2 tjelesne površine, primijenjene intravenskom infuzijom tijekom 10 minuta, prvog dana svakog 21-dnevnog ciklusa.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of Pemetrexed Fresenius Kabi is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
U bolesnika koji se liječe zbog raka pluća nemalih stanica nakon prethodne kemoterapije preporučena doza lijeka Pemetrexed Fresenius Kabi iznosi 500 mg/m2 tjelesne površine, a primjenjuje se u obliku intravenske infuzije tijekom 10 minuta, prvog dana svakog 21-dnevnog ciklusa.
In patients treated for prevention of atherothrombotic events after an acute coronary syndrome (ACS), bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 22 per 100 patient years.
U bolesnika liječenih za prevenciju aterotrombotskih događaja nakon akutnog koronarnog sindroma, krvarenje bilo kojeg tipa ili težine prijavljeno je sa stopom događaja od 22 na 100 bolesnik-godina.
In patients treated for prevention of atherothrombotic events after an acute coronary syndrome (ACS), bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 22 per 100 patient years.
U bolesnika liječenih za prevenciju aterotrombotskih događaja nakon akutnog koronarnog sindroma, krvarenje bilo kojeg tipa ili težine prijavljeno je sa stopom događaja od 22 na 100 bolesnikovih godina.
In patients treated for prevention of cardiovascular death and myocardial infarction after an acute coronary syndrome (ACS), bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 22 per 100 patient years.
U bolesnika liječenih za prevenciju kardiovaskularne smrti i infarkta miokarda nakon akutnog koronarnog sindroma (ACS), krvarenje bilo kojeg tipa ili težine prijavljeno je sa stopom događaja od 22 na 100 bolesnikovih godina.
In patients treated for prevention of stroke and systemic embolism, bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 28 per 100 patient years, and anaemia with an event rate of 2.5 per 100 patient years.
U bolesnika koji su terapiju dobivali za prevenciju moždanog udara i sistemske embolije prijavljeno je krvarenje bilo koje vrste ili težine sa stopom događaja od 28 na 100 bolesnik-godina te anemija sa stopom događaja od 2,5 na 100 bolesnik- godina.
In patients treated for prevention of stroke and systemic embolism, bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 28 per 100 patient years, and anaemia with an event rate of 2.5 per 100 patient years.
U bolesnika koji su terapiju dobivali za prevenciju moždanog udara i sistemske embolije prijavljeno je krvarenje bilo koje vrste ili težine sa stopom događaja od 28 na 100 bolesnik-godina te anemija sa stopom događaja od 2,5 na 100 bolesnik-godina.
In patients treated with 10 mg Xarelto undergoing hip or knee replacement surgery and in hospitalised medically ill patients, bleeding events occurred in approximately 6.8% and 12.6% of patients, respectively, and anaemia occurred in approximately 5.9% and 2.1% of patients, respectively.
U bolesnika koji su dobivali Xarelto 10 mg zbog kirurškog zahvata zamjene kuka ili koljena te u hospitaliziranih nekirurških bolesnika krvarenje se dogodilo u oko 6,8%, odnosno 12,6% bolesnika, a anemija u oko 5,9% , odnosno 2,1% bolesnika.
In patients treated with 10 mg Xarelto undergoing hip or knee replacement surgery and in hospitalised medically ill patients, bleeding events occurred in approximately 6.8% and 12.6% of patients, respectively, and anaemia occurred in approximately 5.9% and 2.1% of patients, respectively.
U bolesnika koji su dobivali Xarelto 10 mg zbog kirurškog zahvata zamjene kuka ili koljena te u hospitaliziranih nekirurških bolesnika krvarenje se dogodilo u oko 6,8%, odnosno 12,6% bolesnika, a anemija u oko 5,9%, odnosno 2,1% bolesnika.
In patients treated with abiraterone acetate, CTCAE (version 3.0) Grades 3 and 4 hypokalaemia and CTCAE (version 3.0) Grades 3 and 4 hypertension were observed in 4% and 2% of patients, respectively.
U bolesnika liječenih abirateronacetatom, hipokalemija stupnja 3 i 4 prema Zajedničkim kriterijima terminologije za nuspojave (Common Terminology Criteria for Adverse Events, CTCAE (verzija 3.0) zabilježena je u 4% bolesnika, a hipertenzija stupnja 3 i 4 prema CTCAE (verzija 3.0) u 2% bolesnika.