natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Council perceives innovation as a permanent basis for maintaining competitiveness through productivity improvements. 
Vijeće percipira inovacije kao stalnu osnovu za održavanje konkurentnosti povećanjem proizvodnosti.
This view is in line with the EU's strategic determination to become a knowledge based-economy by fostering innovation. 
To je viđenje u skladu sa strateškom odlukom EU da postane ekonomija zasnovana na znanju, i to putem poticanja inovativnosti.
The results of the Council's work are embodied in a document entitled 55 Recommendations for improving Croatia's competitiveness which may serve as a basis for political decision making (National Competitiveness Council, 2004). 
Jedan je od rezultata rada Vijeća dokument naslovljen “55 preporuka za povećanje konkurentnosti Hrvatske”, a može poslužiti kao osnova za donošenje političkih odluka (National Competitiveness Council, 2004).
In the document, innovation policy is addressed in terms of “what it should become” and not in terms of “what it is at the moment”. 
U dokumentu se o inovacijskoj politici govori u terminima onoga “što ona treba postati”, a ne “što ona u ovom trenutku jest”.
Therefore, the Council outlined several principles that should help Croatia move towards a modern approach to innovation policy and as an outcome strengthen links among technology, innovativeness and economic growth. 
Stoga je Vijeće izdvojilo nekoliko načela koja bi trebala pomoći hrvatskoj inovacijskoj politici da se pokrene prema suvremenom pristupu i kao rezultat ojača veze između tehnologije, inovativnosti i ekonomskoga rasta.
Those principles are designed for the establishment of a market-oriented innovation policy that will: strengthen components of innovation capability (absorptive capacity, demand, innovation diffusion and R&D), lead to productivity growth and strengthen the knowledge component in new investments. 
Ta bi načela trebala potaknuti donošenje inovacijske politike usmjerene na tržište, koja će jačati sastavnice inovacijskog potencijala (apsorpcijski kapacitet, potražnju, širenje inovacija te istraživanje i razvoj), voditi rastu proizvodnosti i jačati znanje kao komponentu novih investicija.
THE IMPORTANCE OF INNOVATION FOR ECONOMIC GROWTH AND COMPETITIVENESS 
VAŽNOST INOVACIJA ZA GOSPODARSKI RAST I KONKURENTNOST
Understanding the theoretical links between economic growth, competitiveness and innovation could promote the role of innovation in Croatia's public and political life. 
Pravilnim poimanjem teorijskih veza između gospodarskog rasta, konkurentnosti i inovacija može se promicati uloga inovacija u javnom i političkom životu Hrvatske.
There is a general consensus among economists that technological innovation plays a central role in the process of long-run economic growth (Radosevic, 2003a:4). 
Među ekonomistima postoji opći konsenzus da inovacije imaju središnju ulogu u procesu dugoročnoga gospodarskoga rasta (Radošević, 2003a:4).
Innovations in economic growth theories and models 
Inovacije u teorijama i modelima ekonomskog rasta
While neoclassical growth theory did not elaborate how technological progress is achieved, although it perceives it as a source of growth, endogenous growth models have gone further. 
Dok neoklasična teorija rasta nije objasnila kako se postiže tehnološki napredak, premda ga smatra izvorom rasta, endogeni modeli rasta otišli su dalje.
In endogenous growth models (models based on externalities, NeoSchumpeterian models and AK models) technological progress continues to be the main source of growth, but technological progress is perceived as a result of activity of a particular entity - a firm or individual (Romer, 1986:1990). 
U tim je modelima rasta (utemeljenima na eksternalijama, neoschumpeterijanskim modelima i AK modelima) tehnološki napredak i dalje glavni izvor rasta, ali je shvaćen kao rezultat aktivnosti nekog subjekta - poduzeća ili pojedinca (Romer, 1986; 1990).
In models based on externalities, learning from other firms on the level of an economic branch leads to new ideas that may result in technological progress. 
U modelu koji se temelji na eksternalijama učenje od drugih poduzeća na razini ekonomske grane vodi novim idejama koje mogu rezultirati tehnološkim napretkom.
Knowledge, which is considered identical to technological progress, cannot be protected, and is therefore free and can spill over. 
Znanje, koje je sinonim za tehnološki napredak, ne može biti zaštićeno, pa je stoga besplatno i može se “prelijevati”.
Neo-Schumpeterian models are based on a belief that research and development can spur economic growth (Grossman and Helpman, 1990; 1991; Aghion and Howit, 1992). 
Neoschumpeterijanski se modeli temelje na uvjerenju da istraživanje i razvoj mogu potaknuti ekonomski rast (Grossman i Helpman, 1990; 1991; Aghion i Howit, 1992).
These models function under the assumption of imperfect competition. 
Ti modeli funkcioniraju uz pretpostavku nesavršene konkurencije.
Under that assumption, firms will have an interest in innovating because now they can protect their innovations via patenting and earn extra profits. 
Uz tu pretpostavku, poduzeća će biti zainteresirana za inoviranje jer mogu patentima zaštititi inovacije i zaraditi ekstraprofit.
In AK models, growth is a consequence of capital accumulation, while technology is not treated as a special type of good, which makes these models less sophisticated than their predecessors. 
U AK modelima rast je posljedica akumulacije kapitala, a tehnologija nije shvaćena kao poseban oblik dobra, što taj model čini manje sofisticiranim od prethodnih.
Apart from their concern for growth, transition economies have shifted their focus towards competitiveness, particularly so in the light of the need to catch up with the EU as well as of withstanding competitive pressures within the Union (Radosevic, 2003a). 
Osim brige za rast, gospodarstva u tranziciji usmjerila su se prema konkurentnosti, sredstvu sustizanja zemalja EU, ali i sredstvu održavanja konkurentskih prednosti na nacionalnoj razini zbog konkurentskih pritisaka, ponajprije iz zemalja EU (Radošević, 2003a).
Porter's approach to innovation 
Porterov pristup inovacijama
Although Porter asserts that the national success of various countries can derive from combinations of different factors, he determinedly dismisses widely held beliefs that government policies such as an active exchange rate and antitrust policy will spur an economy. 
Iako Porter tvrdi kako nacionalni uspjeh različitih zemalja može biti kombinacija brojnih čimbenika, odlučno odbacuje široko rasprostranjeno uvjerenje da će vladine politike poput aktivnoga deviznog tečaja i antimonopolske politike potaknuti gospodarstvo.
Instead he turns to the examples of industries that have succeeded on the global scene and asserts that companies achieve competitive advantage through acts of innovation (Porter, 1990:74). 
Umjesto toga, on se poziva na primjere industrija koje su uspjele na globalnoj razini i tvrdi kako poduzeća postižu konkurentsku prednost inovacijskim aktivnostima (Porter, 1990:74).
At the individual firm level, innovation is not only perceived as introduction of new technology (resulting in new products) but can also be seen as innovation in processes and organization (new inhouse processes). 
Na razini poduzeća pod inovacijom se ne razumijeva samo uvođenje nove tehnologije (što rezultira novim proizvodima) već se ona odnosi i na inovacije procesa i inovacije u organizacijama (npr. novi procesi unutar poduzeća).
However, the international dimension of innovation is stressed - innovations must be marketed internationally in order for firms to be considered to have a competitive advantage. 
Ipak, naglašava međunarodnu dimenziju - učinci inovacija (npr. inovirani proizvodi) moraju biti plasirani na međunarodno tržište da bi poduzeće postiglo konkurentsku prednost.
This is due to the fact that competitors are likely to be able to imitate any given competitive advantage. 
Održavanje konkurentske prednosti smatra kontinuiranim procesom unapređenja i dograđivanja jer konkurenti mogu oponašati bilo koju konkurentsku prednost.
INNOVATION CAPACITY IN CENTRAL AND EASTERN EUROPE 
INOVACIJSKI POTENCIJAL U ZEMLJAMA SREDNJE I ISTOČNE EUROPE
Strategies for achieving and maintaining long-term economic growth in CEEC during the 1990s disregarded the role of R&D systems or the role of innovation activities. 
Strategije za postizanje i održavanje dugoročnog ekonomskog rasta u zemljama središnje i istočne Europe tijekom 90-ih zanemarivale su značenje sustava istraživanja i razvitka, kao i važnost inovacijskih aktivnosti.
Public innovation policies only emerged at the end of the 1990s, while institutional R&D systems have still not been restructured. 
Javne politike inovacija pojavile su se tek krajem 90-ih, dok institucionalni sustavi istraživanja i razvitka još uvijek nisu bili restrukturirani.
Elements of national innovation capacity 
Elementi nacionalnoga inovacijskog potencijala
(1) Absorptive capacity is the ability to absorb new knowledge and adapt imported technologies. 
(1) Apsorpcijski je potencijal sposobnost apsorpcije novoga znanja i usvajanja uvezenih tehnologija.
(2) R&D capability is important not only to generate new knowledge but also as a mechanism to absorb it. 
(2) Potencijal istraživanja i razvoja nije važan samo radi generiranja novoga znanja nego i radi mehanizma njegove apsorpcije.
(3) Diffusion is the key mechanism for reaping economic benefits from investment in R&D and for increasing absorptive capacities. 
(3) Širenje je kljucni mehanizam za ubiranje ekonomskih koristi od ulaganja u istraživanje i razvoj te za jačanje apsorpcijskih kapaciteta.
(4) Demand for R&D and innovation is the key mechanism that initiates wealth generation processes in R&D, absorption and diffusion activities (Radosevic, 2003a:8). 
(4) Potražnja za istraživanjem i razvojem te inovacijama ključni je mehanizam koji inicira procese stvaranja bogatstva u sklopu aktivnosti istraživanja i razvoja, apsorpcije i širenja (Radošević: 2003a:8).
A large base of research scientists and engineers coupled with a relatively well educated working force were two strong starting points of national innovation systems in CEEC. 
Brojni znanstvenici i inženjeri, zajedno s relativno dobro obrazovanom radnom snagom, dvije su dobre polazne točke nacionalnoga inovacijskog sustava u zemljama središnje i istočne Europe.
A National innovation system is a system consisting of: policy measures and programs, technological institutional infrastructure and policy control mechanisms (Švarc, 2004). 
Nacionalni inovacijski sustav sastoji se od mjera i programa politike, tehnološke institucionalne infrastrukture i mehanizama političke kontrole (Švarc, 2004).
The institutionalized R&D base has shrunk over the transition period due, on the one hand, to the decreasing amount of R&D public expenditure as a proportion of GDP, and on the other, because there has not been sufficient technological upgrading in firms. 
Institucionalizirana se baza istraživanja i razvitka tijekom tranzicije smanjila zbog smanjenja udjela izdataka javnoga sektora za istraživanja i razvitak u BDP-u i zbog nedovoljnog tehnološkog unapređenja u poduzećima.
The financing of institutionalized R&D by industry was quite diverse across the region, ranging from strong connections to utterly weak and the intensity of that cooperation was determined by the country's industrial structure. 
Financiranje institucionaliziranog istraživanja i razvitka od industrije razlikovalo se od regije do regije, od snažnih do krajnje slabih veza, dok je intenzitet suradnje bio određen industrijskom strukturom zemlje.
Deindustrialization in some CEEC was quite abrupt, with services taking stronger shares in the economic structure, and at the same time growing above the industry average. 
Deindustrijalizacija je u nekim zemljama središnje i istočne Europe bila prilično nagla, pri čemu se povećao udio usluga u ekonomskoj strukturi, istodobno prešavši svojim rastom aktivnosti industrijski prosjek.
Overall, partial loss of government funding together with weak demand from the industry have pushed the modernization and restructuring of R&D systems into neglect. 
Općenito, djelomični je gubitak vladinih sredstava, uz slabu potražnju uzrokovao zanemarivanje modernizacije i restrukturiranja sustava istraživanja i razvitka.
CEEC is lagging behind the EU in all aspects of NIC and most pronouncedly in its capacity to generate demand for innovation, which may be defined as the level of the development of the financial system, the degree of competition and macroeconomic stability or shares in foreign direct investment (FDI). 
Zemlje središnje i istočne Europe zaostaju za EU u svim aspektima nacionalnoga inovacijskoga kapaciteta, osobito u potencijalu generiranja potražnje inovacija koji se može definirati kao razina razvitka financijskoga sustava, kao stupanj konkurencije i makroekonomske stabilnosti ili kao udio u izravnim stranim ulaganjima.
Evidence on the state of NIS in former candidate countries points to strong disparities (Council of European Community, 2003a:11). 
Dokaz o stanju nacionalnoga inovacijskoga sustava u bivšim zemljama kandidatkinjama upućuje na velike nejednakosti (European Commission, 2003a:11).
In comparison to the former EU-15, the new members (as of May 2004) had pronounced aversion to risk, underinvestment in R&D and poorly developed science and research-business links. 
U usporedbi s EU-15, nove su članice (primljene u svibnju 2004) izrazile sklonost izbjegavanju rizika, u njima je nedovoljno financirano istraživanje i razvoj, slabo razvijene veze između znanosti i istraživanja te poslovnog sektora.
It appears that all of the new members have a common difficulty in the area of innovation policies, which have not yet become autonomous, fully-fledged policies. 
Pokazalo se kako je svim novim članicama zajednička poteškoća u području inovacijskih politika to što im one nisu postale autonomne i potpuno oformljene.
The institutional setting for implementing innovation policy is not well coordinated, human and financial resources are scarce, and the capacity of businesses to absorb knowledge and then apply it is low. 
Institucionalna okolina za primjenu inovacijske politike nije dobro koordinirana, ljudski su i financijski resursi oskudni, a potencijal poduzeća da apsorbira znanje i potom ga primijeni nizak.
Consequentially, the relationship between domestic innovative activity and economic growth from a sample of eight CEEC is unclear (Radosevic, 2003a). 
Zbog svega toga veza između domaće inovacijske aktivnosti i gospodarskoga rasta na uzorku osam zemalja središnje i istočne Europe nije jasna (Radošević, 2003a).
It appears that frontrunner economies (the Czech Republic, Slovakia, Hungary and Poland) are not the countries with the highest number of registered resident patents. 
Čini se kako vodeća gospodarstva (Češka Republika, Slovačka, Mađarska i Poljska) nisu zemlje s najvećim brojem registriranih patenata rezidenata.
That would imply that innovations are not a driving force behind growth in CEEC. 
To podrazumijeva da inovacije nisu uzrok gospodarskoga rasta u zemljama središnje i istočne Europe.
Also, the causality from economic growth to innovation is not straightforward. 
Ni uzročnost između gospodarskoga rasta i inovacija nije izravna.
Both economic rise and decline have in the past led to a decline in R&D, suggesting that higher economic growth may not necessarily lead to higher innovative activity. 
I gospodarski rast i gospodarski pad vodili su padu u istraživanju i razvoju, sugerirajući da jači ekonomski rast ne vodi nužno većim inovacijskim aktivnostima.
Improved goods and services demand and supply conditions in CEEC at the end of 1990s might have contributed to the larger adoption of new technologies, but that did not happen. 
Ojačani uvjeti ponude i potražnje u zemljama središnje i istočne Europe krajem 90-ih mogli su pridonijeti intenzivnijem usvajanju novih tehnologija, ali se to nije dogodilo.
Apart from recognizing that domestic firms had difficulty in financing their activity, strong “brand” competition (though trade and FDI) might have also hindered catching-up in technology. 
Osim prepoznavanja teškoća domaćih poduzeća u financiranju svojih aktivnosti, jaka konkurencija “marki” (međunarodnom trgovinom i izravnim stranim ulaganjima) također je mogla spriječiti napredak na području tehnologije.
When examining the cost structure of innovative activity in CEEC, it seems that R&D is less important than buying new technology, while the trend is quite the opposite in the EU, where R&D has larger share in innovation expenditures than the acquisition of new technology. 
Kada se analiziraju troškovi inovacijskih aktivnosti u zemljama središnje i istočne Europe, čini se da su istraživanja i razvitak manje važni od kupovine novih strojeva i opreme, dok je trend u EU obrnut istraživanje i razvitak imaju veći udio u izdacima za inovacije nego pribavljanje novih strojeva i opreme.
The business environment is the main source of innovation information, and not information within the firm (which is the case in more developed countries). 
Poslovno je okružje, a ne informacije unutar poduzeća (kao u razvijenijim zemljama), glavni izvor informacija za inovacije.
A part of this business environment consists of foreign investment enterprises (FIE) - and world estimates are that most new innovations occur in multinational companies (MNC). 
Dio toga okružja čine poduzeća u stranome vlasništvu, a svjetske su procjene da većina inovacija nastaje upravo u multinacionalnim kompanijama.
However, it seems that the transfer of technology from MNC in CEEC was confined to FIE (cf. Biegelbauer, Griebler and Leuthold, 2001). 
Ipak se čini da je transfer tehnologije multinacionalnih kompanija u zemljama središnje i istočne Europe vezan za poduzeća u stranome vlasništvu (Biegelbauer, Griebler i Leuthold, 2001).
Transfer of technology from FIE to local firms might have occurred only in the countries that have received the most significant shares of FDI into export-oriented internationalized activities such as the automobile or electronics industry and where FIE have worked with local suppliers and contractors (Poland, the Czech Republic and Hungary). 
Transfer tehnologije iz stranih poduzeća u lokalna mogao se ostvariti samo u zemljama u kojima je najznačajniji dio izravnih stranih ulaganja investiran u aktivnosti usmjerene na izvoz, poput automobilske ili elektroničke industrije, i to ako su poduzeća u stranome vlasništvu radila s lokalnim dobavljačima (Poljska, Češka i Mađarska).
Radosevic (2003b:9) points out that corporate reliance on external information and the external setting raises the importance of NIS - since innovation capabilities of firms are dependent on the systemic features of the external environment in which they operate. 
Radošević (2003b:9) ističe da oslanjanje na vanjske informacije i okolinu jača važnost nacionalnoga inovacijskog sustava jer inovacijski potencijali poduzeća ovise o obilježjima sustava vanjskog okružja u kojemu ona djeluju.
CROATIAN INNOVATION POLICY 
HRVATSKA INOVACIJSKA POLITIKA
The first elements of innovation policy in Croatia only emerged in late 1990s (Švarc, 2004). 
Prvi elementi inovacijske politike u Hrvatskoj pojavili su se tek krajem 90-ih (Švarc, 2004).
That traditional view hindered the development of the applied sciences and their commercial use as well as postponing the modernization and reorganization of the general research and science institutional setting and policies. 
Takav je tradicionalni pogled ometao razvoj primijenjene znanosti i njezine komercijalne upotrebe, kao što je odgađao modernizaciju i reorganizaciju općega institucionalnog okružja i politike istraživanja i znanosti.
Evidence to that effect is found in the fact that the Ministry of Science and Technology was the sole body responsible for innovation policy, but perceived it as technological and science policy from the beginning of the transition to the late 1990s.iv On the positive side, the traditionalist approach to science and technology prevented the diffusion of a broad knowledge base. 
Dokaz toga je činjenica da je Ministarstvo znanosti i tehnologije RH bilo jedino tijelo odgovorno za inovacijsku politiku, ali ju je percipiralo kao politiku tehnologije i znanosti od početka tranzicije pa do kraja 90-ih.iv U toj je situaciji pozitivno to što je tradicionalni pristup znanosti i tehnologiji spriječio rasipanje široke baze znanja.
The government was mostly focused on the modernization of higher education, but with no consequences to the science and research system which under Government financial support remained non-autonomous. 
Vlada je uglavnom bila usmjerena na modernizaciju visokoga obrazovanja, ali bez učinaka na sustav znanosti i istraživanja, koji je s financijskom potporom Vlade ostao nesamostalan.
The Program from 1996 also envisaged the creation and implementation of measures for innovation-based businesses. 
Osnovani su centri u Zagrebu, Rijeci, Splitu i Osijeku, a njihova je misija bilo povezivanje sveučilišta i poslovne zajednice.
As a result, only a few of those institutes remained alive and successful. 
Rezultat toga je činjenica da samo nekolicina takvih instituta još uvijek postoji i uspješno djeluje.
The turning point in innovation policy development was in early 2000, when programs promoting cooperation between industry and R&D systems were introduced. 
Prekretnica u razvoju inovacijske politike dogodila se početkom 2000. godine, kada su uvedeni programi koji potiču suradnju između industrije i sustava istraživanja i razvoja.
It was with these programs that the development of entrepreneurship and the technological upgrading of firms was specifically targeted. 
Tim je programima osobito ciljano na razvoj poduzetništva i tehnološko unapređenje poduzeća.
The element of the model that was most promoted is the link between the Government and the R&D sector. 
Najpromoviraniji element modela bila je veza između Vlade i sektora istraživanja i razvoja.
So far, the Croatian NIS has been characterized as having a weak sector of industrial R&D and low level of technological capabilities of business. 
Hrvatski nacionalni inovacijski sustav do sada karakterizira slab sektor industrijskog istraživanja i razvitka te niska razina tehnoloških potencijala poduzeća.
Implementation of HITRA and its contribution to the development of the Croatian NIS has so far been insufficient. 
Primjena programa HITRA i njegov doprinos razvoju hrvatskoga nacionalnoga inovacijskoga sustava do sada nisu bili dostatni.
Considering the fact that innovation policy has been operational only over the last four years, its estimated impact on research and development, and in consequence on economic growth, could only have been modest and therefore, will not yet be visible. 
Zbog činjenice da je inovacijska politika primjenjivana samo u posljednje četiri godine, njezin procijenjeni utjecaj na istraživanje i razvoj, a posljedično i na gospodarski rast, može biti skroman i, prema tome, slabo vidljiv.
METHODOLOGY AND DATA 
METODOLOGIJA I PODACI
The theoretical framework of technological changes assumes that there is an R&D sector which, in interaction with demand for R&D by innovators, generates innovations (Radosevic, 2003a:5). 
Teorijski okvir tehnoloških promjena pretpostavlja postojanje sektora istraživanja i razvoja koji u interakciji sa zanimanjem inovatora za rezultate istraživanja i razvoj vodi inovacijama (Radošević, 2003a:5).
Our goal is to examine the state of demand for innovations and the pool of innovations in Croatia and make a comparative analysis with the EU and its new members. 
Naš je cilj istražiti potrebu za inovacijama i stanje u području inovacija u Hrvatskoj te napraviti usporednu analizu s EU, novim članicama te Rumunjskom i Bugarskom.
We use the EIS as a framework of our analysis. 
Kao okvir za analizu koristili smo se Europskom ljestvicom uspjeha u inoviranju.