natgillin/translations-raw huggingface dataset:
vi Other aspects that demonstrate the current EU political crisis are enlargement fatigue, difficultnegotiationsforthefinancialperspective 2007-2013, dissatisfaction with the euro. 
vi Ostali aspekti koji upućuju na trenutačnu političku krizu EUjesu zamor proširenjem, teški pregovori o financijskoj perspektivi za razdoblje 2007-2013, nezadovoljstvo eurom itd.
vii The Commission's White Papers are documents containing proposals for EU action. 
vii Bijele knjige Komisije dokumenti su koji sadržavaju prijedloge aktivnosti EU.
In some cases they follow a consultation process launched by a Green Paper. 
U nekim slučajevima nakon njih slijedi izrada Zelene knjige, kojom se pokreće postupak savjetovanja.
viii The connection between the White Paper, the Plan D and the Action Plan: the Plan D invites EU citizens to get involved in a wide-ranging discussion on the EU during the reflection period; the White Paper does not ask for people's views on the EU but on how to set up a long-term communication partnership between EU players; the Commission's Action Plan concerns only improvement of the Commission's communication. 
viii Između Bijele knjige, Plana D i Akcijskog plana postoji sljedeća veza: Plan D poziva građane EU da se tijekom razdoblja promišljanja uključe u široku raspravu o EU; Bijela knjiga ne traži mišljenje građana o EU već o tome kao uspostaviti dugoročni partnerski odnos u komunikaciji između sudionika u EU; Akcijski plan Komisije odnosi se isključivo na poboljšanje komunikacije same Komisije.
For the Ministry of Foreign Affairs and European Integration ' communication activities, see: [www.mvpei.hr]. 
Za Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija, vidi: www.mvpei.hr
xi So far, four National Forums have been organised: “Let's talk about Europe” (2004), “Bologna process and reform of high education” (2004), “Sovereignty and national identity in the EU” (2005), “Youth mobility in education and employment” (2006). 
xi Do sada su organizirana četiri nacionalna foruma: Razgovarajmo o Europi (2004), Bolonjski proces i reforma visokog obrazovanja (2004), Suverenitet i nacionalni identitet u Europskoj uniji (2005), Mobilnost mladih u obrazovanju i zapošljavanju (2006).
xii Since mid-2000, every 6 months the Ministry in cooperation with the GfK - Centre for Market Research conducts rounds of public opinion research and analyses the attitudes of Croatian citizens towards the EU and the process of Croatia's accession. 
xii Od sredine 2000. godine Ministarstvo svakih šest mjeseci, u suradnji s GfK - centrom za istraživanje tržišta, provodi istraživanje javnog mnijenja i analizira stavove građana Hrvatske prema EU i procesu pristupanja.
xiii No relevant information or no information at all 54%; satisfactory and fairly adequate information 42%. 
xiii Nema dovoljno pravih informacija ili uopće nema pravih informacija 54%; ima sasvim dovoljno pravih informacija ili uglavnom ima dosta pravih informacija 42%o.
xiv For a more detailed proposition of concrete steps for each group of communication actors with the aim of contributing to solving the problem and reaching out to EU citizens - EU institutions, member states, regional authorities, media, academics - see Kurpas, Meyer and Gialoglou (2004:3-6). 
xiv O detaljnijim prijedlozima konkretnih koraka za svakog sudionika u komunikaciji kojima bi se pridonijelo rješavanju problema i doprlo do građana EU (institucije EU, države članice, regionalne vlasti, mediji, akademski krugovi) v. Kurpas, Meyer and Gialoglou (2004:3-6).
xv Apart from having limited financial and human resources, the Commission's competences are fragmented among numerous directorates and departments, whose different interests may not always be easy to transpose into a coherent EU communication policy. 
xv Osim što ima ograničene financijske i ljudske resurse, ovlasti Komisije rascjepkane su među različitim upravama i odjelima čije različite interese nije uvijek lako uklopiti u jedinstvenu komunikacijsku politiku EU.
xvii There has been progress in “passive communication” at EU level (more available, understandable and useful information on Europe website). 
xvii Na europskoj razini došlo je do određenog napretka u “pasivnoj komunikaciji” (dostupnije, razumljivije i korisnije informacije na internetskim stranicama Europe).
However, as much as internet-based communication has the advantage of giving access to a larger number of citizens and being cost-efficient, it suffers from several shortcomings: redundancy, the organisation of on-line content, the nature of information and the ultimate scope of reach in relation to the percentage of internet users in Europe. 
Međutim, uz prednosti koje ima komunikacija utemeljena na internetu, kao što su pristup većeg broja građana i umjereni troškovi, ona ima i određene nedostatke: preopširnost, neprimjerenu organizaciju sadržaja na stranicama, neodgovarajuću prirodu informacija i krajnji doseg s obzirom na postotak korisnika interneta u Europi.
LOBBYING AND CHANNELS OF INFLUENCE OF CROATIAN INTEREST GROUPS IN AN ENLARGED EUROPEAN UNION 
LOBIRANJE I KANALI UTJECAJA INTERESNIH SKUPINA U PROŠIRENOJ EUROPSKOJ UNIJI: MOGUĆNOSTI I IZAZOVI ZA HRVATSKU
This paper analyses opportunities for and challenges of representing interests and the lobbying of Croatian interest groups in the decision-making processes at the European Union level. 
U radu se analiziraju mogućnosti i izazovi zastupanja interesa i lobiranja hrvatskih interesnih skupina u donošenju odluka na razini Europske unije.
Taking into account the predominant trends and channels for the representation of interests in the competitive environment of the enlarged EU, as well as the experiences of new EU member states, the logic of access and influence of interest groups from Croatia on the EU policy-making procedures in the pre-accession period will be highlighted. 
Na temelju prikaza prevladavajućih trendova i kanala zastupanja interesa u konkurentnom okruženju proširene Unije te uzimajući u obzir iskustva novih država članica EU, razmatra se logika pristupa i utjecaja interesnih skupina iz Hrvatske na procese odlučivanja na razini Unije u pretpristupnom razdoblju.
The paper draws attention to the potential of the EU accession process to act as a catalyst for the Europeanisation of domestic public policy shaping and the adoption of new and modern patterns of interest articulation. 
Proces pristupanja EU ima potencijalno katalizatorski učinak na europeizaciju domaćih procesa kreiranja javnih politika i usvajanje novih, suvremenijih modela artikulacije interesa.
It also provides incentives for considering the introduction of an adequate regulatory framework for lobbying, as a basis for legitimising the practice in Croatia. 
Usto daje poticaj za razmatranje uvođenja odgovarajućeg regulativnog okvira za lobiranje kao osnove za legitimizaciju te prakse u Hrvatskoj.
lobbying, interest groups, European Union enlargement, Europeanisation, Croatia 
lobiranje, interesne skupine, proširenje Europske unije, europeizacija, Hrvatska
The accelerated dynamics of the European integration process in the late eighties gave strong impetus to the proliferation of interest groupsi at the EU level. 
Intenziviranje i ubrzana dinamika procesa europske integracije od kraja osamdesetih dali su snažan poticaj formiranju interesnih skupina1 na razini EU.
The EU institutions headquarters is characterised by an increasingly competitive environment for lobbying. 
U sjedištu institucija EU u Bruxellesu vlada iznimno konkurentno okruženje za lobiranje.
With approximately thirteen thousand lobbyists, Brussels is the second largest centre of lobbying activity, after Washington, where the number of lobbyists is twice as big. 
S otprilike 13.000 lobista Bruxelles je drugo najvažnije središte djelovanja lobista nakon Washingtona, gdje je njihov broj otprilike dvostruko veći.
Lobbyists do not come to Brussels only from all levels of member and candidate states but also from other countries like the USA, Japan and other parts of the world. 
Lobisti se u Bruxelles slijevaju ne samo sa svih razina unutar država članica i kandidatkinja za članstvo nego i iz drugih zemalja poput SAD-a, Japana te ostalih dijelova svijeta.
Often European Commission, Parliament and Council officials act as lobbyists themselves. 
Kao lobistički akteri nerijetko djeluju i sami službenici i odjeli Europske komisije, Parlamenta i Vijeća.
The EU 2004 enlargement taking in 10 new member states has changed the lobbying rules for everyone with a stake in the EU policymaking processes. 
Proširenje EU s deset novih članica 2004. godine izmijenilo je pravila lobiranja za sve sudionike procesa odlučivanja u EU.
Generally speaking, the new, more complex environment of the enlarged EU requires lobbyists to develop even more advanced strategies for each particular legislative and policy initiative and to provide for adequate human and financial resources. 
Općenito, lobisti u novom, konkurentnijem okruženju proširene EU moraju imati na umu znatno širi spektar aktera i razvijati naprednije lobističke strategije za svaku pojedinu inicijativu, a to iziskuje odgovarajuće ljudske i financijske resurse.
In addition, there is a growing emphasis on the need for tighter control of lobbying activities - both for lobbyists and EU institutions. 
Osim toga, zahtjevi za transparentnošću lobističkih aktivnosti postaju sve naglašeniji za institucije EU i za lobiste.
The European transparency initiative launched by the European Commission announced more stringent rules for all actors involved in lobbying in Brussels. 
Europska inicijativa za transparentnost koju je pokrenula Europska komisija najavila je stroža pravila za sve aktere uključene u lobiranje na razini EU.
The purpose of the initiative is to strip away the secrecy from the lobbying activities in Brussels, to put additional pressure on the EU institutions and lobbyists to become more open and aspire to even higher ethical standards, as well as to promote lobbying as legitimate component of democratic policy processes in the EU. 
Cilj je te inicijative skinuti veo tajne s lobističkih aktivnosti u Bruxellesu, stvoriti dodatan pritisak na institucije EU i lobiste da postanu otvoreniji i da teže višim etičkim standardima te da promiču lobiranje kao legitimnu komponentu policy11 procesa u EU.
This article seeks to explore the predominant trends in and channels for the representation of interests in the enlarged EU and to analyse the logic of access and influence of interest groups from Croatia on the decision-making procedures at EU level. 
Ovaj bi tekst trebao istražiti prevladavajuće trendove i kanale zastupanja interesa i lobiranja u proširenoj Uniji te analizirati logiku pristupa i utjecaja interesnih skupina iz Hrvatske na procese odlučivanja na razini Unije.
PREDOMINANT TRENDS OF INTEREST REPRESENTATION AND LOBBYING AT THE EUROPEAN UNION LEVEL 
PREVLADAVAJUĆI TRENDOVI ZASTUPANJA INTERESA I LOBIRANJA NA RAZINI EUROPSKE UNIJE
One of the main conclusions of the research on the European system of interest groups carried out since the beginning of nineties is that the institutional architecture of EU policy-shaping has a crucial influence on the organisation and articulation of interests at the Union level. 
Jedan od glavnih zaključaka istraživanja o europskom sustavu interesnih skupina provedenih od početka devedesetih jest da institucionalna arhitektura donošenja politika u EU ima presudan utjecaj na organizaciju i artikulaciju interesa.
11 In general, interest groups at the EU level have been largely conditioned by the unique multi-level system of governance and particularities of the EU decision-making processes. 
111 Općenito, interesne skupine koje djeluju na razini EU uvelike su uvjetovane jedinstvenim višerazinskim sustavom moći te specifičnostima procesa odlučivanja u Uniji.
The adoption of EU public policies includes a range of subnational, national and supranational layers of government, while their complex mutual interaction provides for multiple points of access to decision-makers. 
Donošenje javnih politika u EU uključuje niz subnacionalnih, nacionalnih i nadnacionalnih slojeva vlasti, a njihov kompleksni uzajamni odnos pruža višestruke mogućnosti pristupa procesu odlučivanja.
Due to this multi-layer character of the policy-making process and the diffusion of centres of powers among different institutions, it is difficult for each group to build a dominant position or privileged relationships with institutions in this process. 
Zbog takve višeslojnosti procesa donošenja odluka u EU odnosno raspršenosti centara moći među raznim institucijama, nijednoj skupini organiziranih interesa nije lako ostvariti dominantnu poziciju u procesu odlučivanja ili uspostaviti povlaštenu spregu interesa s pojedinim institucijama.
Economic and political importance, the scope of membership, representativity, adequate human and financial resources, internal cohesion and organisation, expertise and informedness, lobbying skills and strategies - these are only few factors that determine the potential influence of interest groups in the EU (Sidjanski, 1995; Greenwood, 2003). 
Ekonomska i politička važnost, brojnost članstva i kriterij predstavljenosti (representativity), odgovarajući ljudski potencijali i financijska sredstva, unutarnja kohezija i organiziranost, ekspertiza i informiranost, razvijenost lobističkih vještina i strategija, samo su neki čimbenici koji određuju stupanj utjecajnosti interesnih skupina u EU (Sidjanski, 1995; Greenwood, 2003).
Since the beginning of nineties, the phenomenon of the fragmentation of the system of interest representation in the EU policymaking processes has gained in importance. 
Od početka devedesetih zamjetna je svojevrsna fragmentacija sustava reprezentacije interesa u europskom procesu kreiranja politika.
In addition to an abundance of so-called Euro-groups - umbrella European interest organisations, other patterns of interest representation are becoming increasingly significant - due to the assumption that they are more flexible, more efficient and less expensive. 
Uz nepregledno mnoštvo tzv. euroskupina - krovnih europskih interesnih udruženja, sve veću važnost dobivaju i druge metode zastupanja interesa, za koje se pretpostavlja da su fleksibilnije, jeftinije i učinkovitije.
In that context, the common feature of the predominant trends in interest representation is that they bypass the existing European umbrella associations (Grande, 2001). 
U tom se smislu izdvaja nekoliko prevladavajućih trendova zastupanja interesa kojima je zajedničko obilježje da zaobilaze postojeće europske krovne interesne skupine (Grande, 2001).
Apart from national interest groups and associations, which are increasingly active at a European level, there is a growing trend of creating smaller, informal clubs, forums and ad-hoc coalitions - particularly among business interest groups. 
Osim nacionalnih interesnih skupina i udruga koje sve više počinju djelovati izravno na europskoj razini, sve je izraženiji trend stvaranja manjih neformalnih klubova, foruma ili ad hoc koalicija, u čemu prednjače poslovni interesi.
As these groups are generally very selective in choosing their members111 and focus on achieving very particular objectives, they usually reach a consensus more easily and tend to be much more efficient in their activities. 
S obzirom na to da su izrazito selektivne u odabiru svojih članicaiv i usmjerene na ostvarenje vrlo specifičnih ciljeva, te neformalne skupine uglavnom nemaju problema s postizanjem konsenzusa među članicama, pa su i znatno učinkovitije u svom djelovanju.
The next trend concerns individual companies and especially the big multinational companies that lobby European institutions directly, emerging as important political actors in the EU - particularly since the establishment of the single market in the middle of eighties (Bouwen, 2002). 
Sljedeći trend koji se počeo pojavljivati sredinom osamdesetih, s uspostavom unutarnjeg tržišta, a razvio se tijekom devedesetih godina odnosi se na pojedinačna poduzeća, posebno na velike multinacionalne kompanije, koje sve češće izravno lobiraju za europske institucije izrastajući u važne političke aktere u EU (Bouwen, 2002).
The proliferation of professional lobbyists in Brussels is an additional significant tendency to have emerged during the nineties. 
Veliki porast broja profesionalnih lobista u Bruxellesu dodatna je tendencija koja je došla do izražaja tijekom devedesetih.
These are PA/PR agencies, law firms, commercial consultancies, which enable their clients, usually big firms, to receive very targeted information and strategic advice without having to open permanent representative offices and go through the long process of consensus building within an umbrella group. 
Riječ je uglavnom o agencijama za odnose s javnošću, odvjetničkim firmama i komercijalnim konzultantskim kućama koje omogućuju svojim klijentima, najčešće poduzećima, dobivanje vrlo specijaliziranih savjeta i informacija bez otvaranja stalnih ureda, odnosno bez procesa izgradnje konsenzusa unutar nekog krovnog udruženja.
The increase in the number of specialised, technical and expert interest groups (Weisbein, 2001) is a response to a growing need for a much more specialised type of information. 
Povećanje broja specijaliziranih, tehničkih i ekspertnih interesnih skupina (Weisbein, 2001) odgovor je na sve veću potrebu za vrlo specijaliziranim vrstama informacija.
In this regard, it should be emphasised that an accelerated technological development contributes to a greater efficiency of interest groups, due to the possibility of shortening the process of consultation and using member expertise. 
S tim u vezi treba naglasiti da ubrzani tehnološki razvoj pridonosi sve većoj učinkovitosti interesnih skupina zbog mogućnosti brzine savjetovanja i iskorištavanja ekspertize njihovih članova.
The already present diversification is even more emphasised by the regionalisation and decentralisation of the activities of the EU, which leads to a greater presence of representative of regions and regional interest groups in Brussels and Strasbourg. 
Već ionako naglašenu diversifikaciju dodatno pojačavaju regionalizacija i decentralizacija niza aktivnosti EU, što vodi sve većoj prisutnosti predstavnika regija i regionalnih interesnih skupina u Bruxellesu i Strasbourgu.
Broadly speaking, the pronounced pluralism, diversity of interests and a number of other tendencies in EU interest group activities demonstrate the emergence of new European social structures. 
Općenito, izrazita pluralizacija i diversifikacija interesa te niz drugih navedenih tendencija u djelovanju interesnih skupina na razini EU znakovi su koji svjedoče o pojavi novih europskih socijalnih struktura.
In that sense, we can already speak about a transnational European system of interest groups, about a transnational European society, which is being developed in parallel with national, regional and local societies through communication networks connecting people and their organisations. 
U tom smislu već možemo govoriti o svojevrsnom europskom sustavu interesnih skupina, o nadnacionalnom europskom društvu koje se gradi usporedno s nacionalnim, regionalnim i lokalnim društvima putem komunikacijskih mreža što povezuju ljude i njihove organizacije.
REGULATORY FRAMEWORK FOR LOBBYING IN THE EUROPEAN UNION 
REGULATIVNI OKVIR ZA LOBIRANJE U EUROPSKOJ UNIJI
The large increase in lobbying activity and the proliferation of lobbyists in Brussels, the growing attention of the EU institutions to public perception and the trust of citizens, as well as the need to demystify lobbying and enhance its transparency are among the most important incentives for developing a regulatory framework for lobbying, at the level of the lobbyist community as well as at the level of the target lobby structures, i.e. EU institutions and their officials. 
Sve intenzivnije lobističke aktivnosti i proliferacija lobista u Bruxellesu, rastuća osjetljivost institucija EU na percepciju i povjerenje javnosti te potreba za demistifikacijom i transparentnošću lobiranja, glavni su razlozi koji potiču stvaranje regulativnog okvira za lobiranje, kako na razini lobista, tako i na razini ciljnih lobističkih struktura, odnosno europskih institucija i njihovih službenika.
Despite the progress achieved during the past decade in this area, lobbying activity at the EU level has not yet been sufficiently regulated, in comparison with that in the USA or some EU member states. 
Unatoč određenom napretku ostvarenom tijekom proteklog desetljeća, lobistička praksa u EU još je uvijek nedovoljno regulirana u usporedbi s, primjerice, onom u SAD-u ili nekim državama članicama Unije.
This is partially due to the Commission's reluctance to introduce the stricter formal measures that might discourage organised interests from active involvement in the EU policy-making processes, and also to the need to gain support for the process of European integration and deal with the problem of the democratic deficit. 
Djelomični je razlog tome činjenica da se Komisija, u nastojanju da potakne potporu procesu europskih integracija i smanji problem demokratskog deficita, dosad opirala strožim formalnim mjerama koje bi mogle obeshrabriti organizirane interese od aktivnog sudjelovanja u političkim procesima Unije.
Proposals to introduce an accreditation system for interest groups, similar to that existing at the Council of Europe and the UN have never met with the approval of the Commission. 
Prijedlozi koji su bili na tragu uvođenja sustava akreditacija za interesne skupine, sličnoga onome koji postoji u Vijeću Europe ili UN-u nikad nije naišao na odobravanje u Komisiji.
The often-quoted Communication of the Commission in 1992 emphasised that the “general policy of the Commission is not to grant privileges to special interest groups, such as the issuing of entry passes and favoured access to information, nor does it confer on associations an official endorsement by granting them consultative status''. 
U često citiranoj Obavijesti Komisije iz 1992. ističe se da je “opća politika Komisije ne pružati povlašteni status interesnim skupinama koji bi uključivao propusnice te poseban pristup informacijama, niti joj je namjera službeno podupirati određene skupine formaliziranjem njihova savjetodavnog statusa''.
In the same document, the Commission justifies that approach by the need to maintain an open dialogue with all interested social actorsiv. 
Komisija u istom dokumentu taj svoj stav argumentira željom da održi što otvoreniji dijalog sa svim zainteresiranim društvenim akterima.
On the basis of the minimum requirements set in the Annex of the 1992 Communication, the Commission has proposed to interest groups that they should draft their own codes of conduct in the process of lobbying. 
Na temelju minimalnih zahtjeva utvrđenih u Aneksu Obavijesti iz 1992, Komisija je predložila interesnim skupinama da same izrade kodekse ponašanja u procesu lobiranja.
This was realised by the adoption of the revised Code which was presented to the public in February 2005. 
Ta se najava i ostvarila usvajanjem revidiranog Kodeksa koji je predstavljen javnosti u veljači 2005.
The most important changes in the new Code relate to the introduction of sanctions - from verbal warnings to exclusion from SEAP, the obligatory education of SEAP members about the new Code as well as the establishment of a special committee which would monitor the conduct of Code signatories. 
Najvažnije izmjene u novom kodeksu odnose se na uvođenje sankcija - od verbalnog upozorenja do isključenja iz SEAP-a, obveznu izobrazbu članova SEAP-a o odredbama novog kodeksa, kao i uspostavu posebnog odbora koji će nadzirati poštovanje Kodeksa.