natgillin/translations-raw huggingface dataset:
One has to surmount the difficulties in setting up contacts between teachers and scientists with foreign institutions in order to obtain international projects, because the half-heartedness that has taken a hold of domestic teachers has become a self-fulfilling prophecy; if we think that there is no point in such participation, it is not likely that some other country is going to do it for us. 
Treba prebroditi teškoće u uspostavljanju kontakata nastavnika i istraživača s inozemnim institucijama radi dobivanja međunarodnih projekata jer malodušnost koja je zahvatila domaće nastavnike postaje proročanstvo koje se samo ispunjava: ako smatramo da takva participacija nema smisla, teško će neka druga zemlja to učiniti za nas.
• External quality control should be strengthened. 
• Potrebno je intenzivirati eksternu kontrolu kvalitete.
According to members of the LRP, quality control agencies like our National Council for Higher Education should consist of over 50% of foreign scientific personnel in order to prevent the conflicts of interest that arise when such agencies evaluate the work or have to give grants for work in institutions that are competitive with their own. 
Prema riječima članova LRP-a, agencije za kontrolu kvalitete, poput našeg Nacionalnog vijeća za visoku naobrazbu, morale bi imati više od 50% inozemnoga znanstvenoga osoblja kako bi se spriječio sukob interesa koji nastaje kada predstavnici takve agencije ocjenjuju rad ili dopuštaju neku djelatnost u institucijama konkurentnim njihovoj.
• It would also be a good idea to make state financing dependent on such evaluations. 
• Također bi bilo dobro kada bi o takvim ocjenama kvalitete ovisilo i državno financiranje.
International quality control will start to make sense only when jobs depend on the quality of the individual teachers. 
Interna kontrola kvalitete imat će smisla tek kada radna mjesta budu ovisila o kvaliteti pojedinačnih nastavnika.
• Quality control may make the marketing of exceptional institutions feasible. 
• Iz takve kontrole morao bi proizlaziti marketing izuzetnih institucija.
For the moment, however, the formation of centres of excellence (foreseen by the 2003 Law) can be a double-edged sword: the EU bureaucracy has noticed a sudden burgeoning of new centres of excellence (often for internal political reasons) and considers it a kind of Ostap Benderism typical of CE Europe. 
Za sada, međutim, formiranje “centara izvrsnosti” (zamišljenih Zakonom iz 2003) može biti dvosjekli mač: birokracija EU-a primjećuje naglo bujanje i natjecanje u osnivanju novih “centara izvrsnosti” (često zbog unutrašnjepolitičkih ciljeva) - i smatra to ostapbenderovštinom svojstvenom zemljama srednje i istočne Europe.
• Instead of founding centres of excellence, with a strong quality control, it is necessary to distribute quality of institution, curriculum and teaching staff more equally among the regions. 
• Umjesto osnivanja “centara izvrsnosti”, uz jaku kontrolu kvalitete, potrebno je regionalno pravilnije rasporediti kvalitetu institucija, programa i nastavnoga osoblja.
Otherwise the demand for a more equal division of employment and investment will be superfluous. 
U suprotnome će zahtjev za ravnomjernijom raspodjelom u zapošljavanju i investicijama biti izlišan.
It is also necessary to create as many courses as possible in English in order to become more competitive. 
Također je potrebno uvesti što više studijskih programa na engleskome jeziku kako bismo se što prije uključili u zahuktalu konkurenciju.
• One of the main imperatives (and justifications of university integration) is to shatter professional strongholds and the feudal mentality concerning the inheritance of academic positions. 
• Jedan od glavnih imperativa (i opravdanja integracije sveučilišta) jest razbijanje profesionalnih bunkera i feudalnog mentaliteta nasljeđivanja akademskih pozicija.
The point of such university integration is to form new interdisciplinary programmes as fast as possible to correspond to the new and changing requirements of domestic and foreign business, and the increasing specific needs of the clients, that is, the students. 
Smisao je takvih sveučilišnih integracija u sve intenzivnijem uvođenju novih, interdisciplinarnih programa koji bi odgovorili suvremenim i promjenljivim zahtjevima domaćega i stranoga gospodarstva, ali i sve specifičnijim zahtjevima samih korisnika, tj. studenata.
• Trends III mentions the possibility of setting up international commissions for granting doctorates, or the foundation of international doctoral coursers, so as to avoid the tutorial work that prevails in most European countries. 
• Novo izvješće Europske komisije Trends III. spominje nužnost formiranja međunarodnih komisija za dodjelu doktorata ili osnivanje međunarodnih doktorskih studija, kako bi se izbjegao “mentorski” rad koji se do sada u većini europskih zemalja de facto svodio na mentorovo čitanje teze.
• It is necessary to activate the work of the existing Croatian Science, Education and Technology Foundation as soon as possible. 
• Potrebno je što prije aktivirati rad postojeće Hrvatske zaklade za znanost, obrazovanje i tehnologiju.
One of the priorities of this foundation should be the foundation of a popular science magazine to inform the public about contemporary interdisciplinary trends. 
Jedan od prioriteta te zaklade trebao bi biti osnivanje popularno-znanstvenog časopisa kojim bi se akademska javnost informirala o suvremenijim intedisciplinarnim kretanjima.
SOCIO-CULTURAL VALUES, ECONOMIC DEVELOPMENT AND POLITICAL STABILITY AS CORRELATES OF TRUST IN THE EUROPEAN UNION* 
SOCIOKULTURNE VRIJEDNOSTI, GOSPODARSKA RAZVIJENOST I POLITIČKA STABILNOST KAO ČIMBENICI POVJERENJA U EUROPSKU UNIJU*
Ivo Pilar Institute for Social Research Zagreb 
Institut za društvena istraživanja “Ivo Pilar” Zagreb
Faculty of Philosophy Zagreb 
Filozofski fakultet Zagreb
This paper provides a comparative empirical analysis of social values in Croatia, the European Union (EU), the countries joining in the first round, and a group of European countries outside the EU. 
Rad nudi usporednu empirijsku analizu društvenih vrijednosti u Hrvatskoj, Europskoj uniji (EU), zemljama pristupnicama prvog kruga te u skupini europskih zemalja izvan EU-a.
Following up on the analysis of the data obtained in international research into European values carried out at the end of the 90's on national samples of most European countries, the authors have endeavoured to determine the differences in the spread of post-material values and the scope of social capital. 
Na temelju analiza podataka dobivenih međunarodnim istraživanjem Europske studije vrijednosti, provedenim krajem 90-ih na nacionalnim uzorcima većine europskih zemalja, autori nastoje odrediti razlike u zastupljenosti postmaterijalistickih vrijednosti i obujmu društvenog kapitala.
The objective is to define where, in terms of social values, Croatia is currently located, and thus to sketch out its readiness or lack of readiness for joining the EU. 
Cilj je utvrditi gdje se, kada je riječ o društvenim vrijednostima, Hrvatska trenutačno nalazi, te tako ocrtati njezinu (ne)spremnost za uključivanje u EU.
In the second part, the paper offers a comparative analysis of factors that affect the level of public confidence in the EU. 
U drugome dijelu rad donosi usporednu analizu čimbenika koji utječu na razinu povjerenja javnosti u EU.
* The authors took an equal part in the writing of this paper. 
* Autori su ravnopravno sudjelovali u izradi rada.
We would like to thank the anonymous reviewer for comments and proposals that have removed at least some of the shortcomings. 
Zahvaljujemo anonimnom recenzentu na komentarima i prijedlozima kojima je ispravljen barem dio nedostataka.
socio-cultural values, post-materialism, social capital, transition costs, confidence in the European Union, Croatia 
sociokulturne vrijednosti, postmaterijalizam, društveni kapital, tranzicijski troškovi, povjerenje u Europsku uniju, Hrvatska
According to figures from the Ministry for European Integration (www.mei.hr), most citizens of Croatia want to join the EU. 
Prema podacima Ministarstva za europske integracije (http://www.mei.hr), većina građana Hrvatske priželjkuje ulazak u EU.
Although in 2003 the percentage of those who think it is necessary to join the EU has fallen since 2000 (74% as against 78%), almost three quarters of the respondents still think that such a course of events would be positive. 
Premda se 2003. godine postotak onih koji zastupaju potrebu ulaska u EU neznatno smanjio u odnosu na 2000. godinu (74% spram 78%), gotovo tri četvrtine ispitanika smatra da bi takav razvoj događaja bio pozitivan.
Is this entirely an assessment of personal gain, neglecting any possible effects of integration on the country as a whole? 
Je li riječ isključivo o procjeni osobnog boljitka koja zanemaruje moguće učinke integracije na zemlju u cjelini?
Figures show a logical link between the assessment of personal and national benefit from joining the EU. 
Podaci upućuju na logičnu povezanost procjene osobne i nacionalne koristi od priključenja EU.
Thus, 66% expect a higher standard of living as a consequence, and as many as 75% expect general progress. 
Tako 66% građana kao učinak očekuje viši životni standard, a čak 75% opći napredak.
The objective of this paper is to show how distant from or close to the EU Croatia is from the point of view of values. 
Cilj ovoga rada jest prikazati koliko je Hrvatska, u vrijednosnom smislu, daleko ili blizu EU.
We are interested in how much the values that we consider stimulating to development are widespread in Croatia as compared with the EU, or how much, to put it another way, the EU is different from us. 
Zanima nas koliko su vrijednosti koje smatramo razvojno poticajnima zastupljene u Hrvatskoj, u odnosu prema EU, odnosno koliko je EU različit od nas.
The magnitude of this difference is important both for a country that wants to become a member (greater differences imply greater difficulties in adjustment to the EU system of standards) and for those who decide to take on the new members. 
Veličina je razlika, naime, važna kako za zemlju koja želi postati članicom (veće razlike podrazumijevaju veće teškoće prilagođivanja sustava normama EU-a), tako i za one koji odlučuju o primanju novih članica.
An example of the latter point can be found in the muted voices that consider the values in Turkey, a Muslim country, impossible to harmonise with those of the European tradition. 
Primjer posljednjeg argumenta prigušeni su glasovi koji Tursku kao muslimansku zemlju ocjenjuju vrijednosno neuskladivom s europskom tradicijom.
In order to make the comparison, the distribution of values, or sets of values, is presented separately for three groups of countries: the EU members, the accession countries, and the countries that are not part of the EU. 
Kako bismo usporedbu učinili što jasnijom, zastupljenost određenih vrijednosti odnosno vrijednosnih sklopova prikazujemo u tri skupine zemlja: u članicama EU-a, novim članicama EU-a (tzv. zemljama pristupnicama) i zemljama koje nisu dio EU-a.
The first of them, the theory of post-materialism, defines the change in global values as a shift from materialist to post-materialist values. 
Prvi od njih, teorija postmaterijalizma, opisuje globalnu vrijednosnu promjenu s materijalističkih na postmaterijalističke vrijednosti, a drugi, teorija društvenog kapitala, propitkuje društvenu koheziju, povjerenje i kooperativnost.
The second model, the social capital theory, focuses on social cohesion, social trust and cooperativeness. 
Treći model u raspravu uvodi specifičnost procesa postkomunističke tranzicije (Štulhofer, 2000).
Recent research (Inglehart, 1997; Putnam, 1993; Torsvik, 2000) has pointed to a positive correlation between post-materialism and social capital on the one hand, and economic growth and political development on the other. 
Dosadašnja su istraživanja (Inglehart, 1997; Putnam, 1993; Torsvik, 2000) upozorila na pozitivnu povezanost postmaterijalizma i društvenog kapitala s gospodarskim rastom i političkim razvojem.
Since in this paper we also wish to sketch out the measures that could stimulate convergence in values, in the second part of the paper we analyse the structure of trust and confidence in the EU. 
Budući da u radu želimo ocrtati i mjere koje mogu potaknuti vrijednosnu konvergenciju, u drugome dijelu teksta prikazujemo analizu strukture povjerenja u EU.
THE THEORETICAL FRAMEWORK: 
TEORIJSKI OKVIR:
THE THREE MODELS 
TRI MODELA
The importance of culture, of specific social values, of institutions and manners (tradition) for economic growth and political values is no longer controversial. 
Važnost kulture, specifičnih društvenih vrijednosti, institucija i običaja (tradicija) za gospodarski rast i politički razvoj više nije upitna.
This is best shown by the recently inaugurated development project of the World Bank called Social Capital for Development (www.worldbank.org/poverty/scapital). 
To najbolje pokazuje nedavno pokrenuti razvojni projekt Svjetske banke (Social Capital for Development; http://www.worldbank.org/poverty/scapital).
However, the question of the empirical measurement of social values is more complex and controversial (Grix, 2001). 
No pitanje empirijskog mjerenja društvenih vrijednosti mnogo je složenije i kontroverznije (Grix, 2001).
In order to be able to avoid making conclusions on the basis of simple indicators such as the question: “Do you support democracy?”, which avoids the issue of the different understandings of democracy and of conforming to social expectations, we base the analysis of the distribution of specific values on three theoretical constructs. 
Kako bismo izbjegli zaključivanje na temelju jednostavnih pokazatelja, poput pitanja: “Podržavate li demokraciju?”, koji zanemaruju probleme različitog razumijevanja demokracije i konformiranja društvenim očekivanjima, analizu zastupljenosti specifičnih vrijednosti temeljimo na dva teorijska konstrukta.
Each of these is an interlinked set of political, economic and socio-cultural values. 
Svaki od njih međusobno je povezani sklop političkih, gospodarskih i sociokulturnih vrijednosti.
Model of post-materialist change 
Model postmaterijalisticke promjene
The model of social change proposed by the American political scientist Ronald Inglehart is one of the most theoretically elegant and empirically most investigated theories of globalisation (Abramson and Inglehart, 1995; Inglehart, 1997). 
Model društvene promjene koji je predložio američki politolog Ronald Inglehart jedna je od teorijski najelegantnijih i empirijski najistraženijih teorija globalizacije (Abramson & Inglehart, 1995; Inglehart, 1997).
The model starts off from the assumption that social development is no chaotic and accidental process, but is inextricably linked with a specific structure of values (Inglehart, 1995). 
Model polazi od pretpostavke da društveni razvoj nije kaotičan ili slučajan proces, već je neraskidivo povezan sa specifičnom strukturom vrijednosti (Inglehart, 1995).
Although the claim that socio-cultural values can be grouped into coherent sets, value orientations, is not new, the innovativeness of Inglehart's model rests in the thesis that value orientations are both the cause and effect of economic and political development. 
Premda tvrdnja da se sociokulturne vrijednosti grupiraju u koherentne sklopove - vrijednosne orijentacije - nije nova, inovativnost Inglehartova modela temelji se na tezi prema kojoj su vrijednosne orijentacije i posljedica i uzrok gospodarskoga i političkog razvoja.
In this way, there is a high degree of similarity between the developed countries, as well as between the less developed countries, but not between these two groups. 
Na taj način velika međusobna sličnost postoji unutar skupine razvijenih zemalja i unutar skupine nerazvijenih zemalja, no ne i između njih.
Inglehart's assumptions, it can easily be seen, are based on the modernization theory and postulate linear development. 
Inglehartove se pretpostavke, lako je uočiti, temelje na modernizacijskoj teoriji i postuliraju predvidivost razvoja.
When he talks of value systems, Inglehart distinguishes three: traditional, modern and post-modern. 
Kada govori o vrijednosnim orijentacijama, Inglehart ih razlikuje tri: tradicionalnu, modernu i postmodernu.
The last two are global consequences of the industrial or the post-industrial revolution. 
Posljednje dvije su globalne posljedice industrijske, odnosno postindustrijske revolucije.
As for the post-modern orientation, its beginning is usually placed in the 1960s when in the developed countries of the West the post-modern transition commenced; this was characterised by the spread of what were called post-materialist values. 
Kada je riječ o postmodernoj vrijednosnoj orijentaciji, njezin se početak obično smješta u šezdesete godine prošlog stoljeća, kada je u razvijenim zemljama Zapada počela postmoderna tranzicija, obilježena širenjem tzv. postmaterijalističkih vrijednosti.
Table 1 presents in a condensed way the transformation of values described. 
Tablica 1. sažeto prikazuje opisanu transformaciju vrijednosti.
At the micro level, the most recent changes are shown in the growth of the number of post-materialists, particularly in the younger generations (Abramson and Inglehart, 1995; Inglehart, 1997). 
Na mikrorazini najnovije se promjene iskazuju u porastu broja postmaterijalista, osobito u mlađim generacijama (Abramson i Inglehart, 1995; Inglehart, 1997).
At the same time, there is a decline in the popularity of materialist values, which were dominant in industrial societies. 
Istodobno je zamjetan pad popularnosti materijalističkih vrijednosti, dominantnih u modernim industrijskim društvima.
What is post-materialist development conditioned by? 
Cime je uvjetovan postmaterijalistički razvoj?
According to Inglehart, it is mainly the consequence of the growth of prosperity. 
Prema Inglehartu, riječ je poglavito o posljedicama rasta blagostanja.
The relationship between dominant social values and the level of social development shown primarily through standard of living Inglehart defines in terms of two linked hypotheses (Inglehart, 1995). 
Odnos između dominantnih društvenih vrijednosti i razine društvene razvijenosti, primarno iskazane u životnom standardu, Inglehart definira dvjema međusobno povezanim hipotezama (Inglehart, 1995).
The first of them, the shortage hypothesis, puts forward the idea that individual preferences are caused by the socio-economic situation. 
Prva od njih, hipoteza o oskudici, ističe uvjetovanost individualnih preferencija socioekonomskom situacijom.
In conditions of shortage, motives concerning pure existence and survival prevail, and in conditions of abundance, those that transcend them. 
U oskudici prevladavaju egzistencijalni motivi, u obilju oni koji ih transcendiraju.
The socialisation hypothesis, on the other hand, offers a mechanism of value internalisation, stressing the crucial importance of the process of early socialisation. 
Hipoteza o socijalizaciji nudi, pak, mehanizam usvajanja vrijednosti, ističući presudni utjecaj procesa rane socijalizacije.
Growing up in a stable environment, security and prosperity stimulates the internalisation and development of post-modern values. 
Tako odrastanje u stabilnom okružju, sigurnosti i blagostanju potiče usvajanje i razvoj postmaterijalističkih vrijednosti.
The rising importance of the post-materialist value orientation is seen in the new civil initiatives, in the growth of ecological sensitivity, in growing tolerance, multiculturalism and in cosmopolitanism, in the increasing emphasis on human rights and personal identities, the strengthening of the idea of self-regulation and the rejection of classical political ideologies. 
Važnost postmaterijalističke vrijednosne orijentacije iskazuje se u novim civilnim inicijativama, rastu ekološke osjetljivosti, sve većoj toleranciji, multikulturalnosti i kozmopolitizmu, sve jačem naglasku na ljudskim pravima i osobnim identitetima, snaženju ideje samoregulacije i odbacivanju klasičnih političkih ideologija.
1 Thus the expectation of the model is that support for the EU will reflect the spread of post-materialist, transnational values in the national population. 
1 U tom smislu, očekivanje je modela da će potpora EU odražavati rasprostranjenost postmaterijalističkih, transnacionalnih, vrijednosti u nacionalnoj populaciji.
Social capital theory 
Teorija društvenog kapitala
Against this postulate, a series of investigations have pointed to the mediating role of culture, which in some cases supports and in other cases thwarts or holds up development. 
Protivno tom postulatu, niz je istraživanja upozorio na medijacijsku “ulogu kulture” koja u nekim slučajevima podupire, a u drugima onemogućuje ili koči razvoj.
Specific norms and collective habits can, behind the fagade of formal institutions, make a mockery of market and democratic competition. 
Specifične norme i običaji (kolektivne navike) mogu, iza fasade formalnih institucija, tržišno i demokratsko natjecanje pretvoriti u ruglo.
An unpropitious cultural matrix results in chronic economic, political and social backwardness (Štulhofer, 2001:53-78). 
Posljedica nepovoljne kulturne matrice jest kronično gospodarsko, političko i društveno zaostajanje (Štulhofer, 2001:53-78).
The first appears in inadequate growth, the second in prolonged political instability and undemocratic proceedings, and the last in general lack of trust, cynicism, opportunism and a high level of social pathology. 
Prvo se iskazuje u nedostatku rasta, drugo u trajnoj političkoj nestabilnosti i nedemokratskim postupcima, a posljednje u općem nepovjerenju, cinizmu, oportunizmu i visokoj razini društvene patologije.
What is the general trait of a propitious cultural matrix? 
Što je temeljno obilježje povoljne kulturne matrice?
According to social capital theorists (Coleman, 1990; Putnam, 1993; Torsvik, 2000; Fukuyama, 2000), its features are mutual trust, generally accepted standards of cooperation and social networks or links between members of the community. 
Prema teoretičarima društvenog kapitala (Coleman, 1990; Putnam, 1993; Torsvik, 2000; Fukuyama, 2000), njezina su obilježja međusobno povjerenje, općeprihvaćene norme kooperativnosti i društvena umreženost, odnosno povezanost članova zajednice.
According to the influential Putnam study (1993) of the development of Italy, the whole of these features - social capitaliv - is the generator of economic development and political stability. 
Prema utjecajnoj Putnamovoj (1993) studiji razvoja Italije, cjelina tih obilježja - društveni kapitaliv generator je gospodarskog razvoja i političke stabilnosti.
Unlike the closed circle of underdevelopment, in societies/communities rich in social capital, a positive development loop is at work: cultural habits produce wealth that then in turn increases the social capital. 
Za razliku od zatvorenog kruga nerazvijenosti, u sredinama bogatim društvenim kapitalom na djelu je pozitivna razvojna petlja: kulturne navike “proizvode” blagostanje, koje zatim reproducira te iste navike.
Empirically, social capital consists of three dimensions (Figure 1). 
Empirijski, društveni se kapital sastoji od tri dimenzije (sl.
Social linkage or networking thus works as a school for trust and collaboration. 
Društveno povezivanje ili umrežavanje tako djeluje kao “mala škola” povjerenja i suradnje.
The last dimension, respect for standards or civility,v is at the same time the result of the working of the first two dimensions and it is their support and buttress. 
Posljednja dimenzija, poštovanje normi ili civilnostv, istodobno je rezultat djelovanja prvih dviju dimenzija i njihov potporanj.
What kind of relation between social capital and trust in the EU does this model predict? 
Kakav odnos između društvenog kapitala i povjerenja u EU predviđa taj model?