natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First, in terms of utilisation of human resources, the healthcare sector in Croatia appears to be fairly efficient: with 25-50% fewer healthcare professionals it helps “produce” basic outcomes such as healthy life expectancy that are not significantly lower than EU averages. 
Prvo, prema korištenju raspoloživih resursa, zdravstvo u Hrvatskoj čini se prilično efikasnim: uz 25-50% manje zdravstvenih djelatnika, pokazatelji poput očekivanog trajanja života nisu znatno nepovoljniji od europskih prosjeka.
Second, the one health profession where there seems to be adequate supply of services - the dentists - is also the one where private practice predominates and most expenses are outof-pocket. 
Drugo, jedina zdravstvena profesija u kojoj, kako se čini, nema manjka ponude - zubni liječnici - ujedno su i jedina profesija u kojoj dominira privatna praksa i većinu troškova plaćaju sami pacijenti.
Few complaints tend to be heard about the quality of services and corruption in dental care. 
Štoviše, u zubarstvu vrlo se rijetko mogu čuti pritužbe na kvalitetu usluga i korupciju.
What this case demonstrates is that market mechanism can be relied upon to produce efficient outcomes for some health services and reduce - perhaps even eliminate - government failure. 
Taj primjer jasno pokazuje da tržišni mehanizam može efikasno djelovati i na području nekih zdravstvenih usluga, te da veće oslanjanje na tržište može smanjiti i možda čak ukloniti neuspjeh države u zdravstvu.
It would therefore be interesting to investigate why Croatian citizens have accepted the notion that they have to pay for dental services. 
Stoga bi bilo zanimljivo istražiti kako su i zašto hrvatski građani prihvatili ideju da sami plaćaju zubarske usluge.
Croatia's health service providers are further organised into primary (general and family practitioners, emergency care etc.), secondary (specialised care and hospitals) and tertiary sectors (highly specialised care, teaching hospitals, medical research facilities) as well as health institutes (including public health institutes). 
Zdravstvo u Hrvatskoj podijeljeno je, slično zdravstvu većine europskih zemalja, na primarnu zdravstvenu zaštitu (praksu opće i obiteljske medicine, hitna medicina), sekundarnu zaštitu (bolnice i specijalističko-konzilijarne službe), tercijarnu zaštitu (visoko-specijalizirana zaštita, bolnice za izobrazbu medicinskog osoblja, medicinska istraživanja) i zdravstvene institute (uključujući institute javnoga zdravstva).
One of the key issues is the imbalance that has developed between primary and secondary care. 
Jedan od glavnih problema je neravnoteža između primarne i sekundarne zdravstvene zaštite.
The counterpart has been a rapid growth of cases treated by specialists in secondary and tertiary facilities, which expanded by 30% in five years (MZSS, 2006:27). 
Usto je broj pacijenata obrađenih u ustanovama sekundarne i tercijarne zaštite, gdje su troškovi liječenja znatno viši, u posljednjih pet godina porastao za 30% (MZSS, 2006:27).
This has resulted in duplication of much diagnostic and laboratory work, unnecessary highly specialised treatment and rising overall costs, as provision has shifted towards more sophisticated and expensive forms of health care. 
To je rezultiralo nepotrebnim dupliciranjem brojnih dijagnostičkih i laboratorijskih postupaka i značajnim porastom troškova jer su zdravstvene usluge pomaknute prema višim i skupljim oblicima zaštite.
Moreover, the supply of preventative health services has been on the decline in recent years, while expenditure on pharmaceuticals has increased rapidly. 
Istodobno broj preventivnih zdravstvenih usluga posljednjih godina stalno pada, a potrošnja lijekova naglo raste.
At the same time, hospitals have been confronted by the lack of financial resources and reliable mechanisms for quality assurance (WHO, 2005). 
Bolnice su pak suočene s nedostatkom financijskih sredstava i sustava za provjeru kvalitete usluga (WHO, 2005).
There have also been imbalances in the distribution of hospital beds by type of care (acute or short-term vs. chronic or longterm) and in the regional distribution of hospital resources (World Bank, 2004). 
Velike su i neravnoteže između broja bolničkih kreveta za akutne (kratkoročne) i kronične (dugoročne) slučajeve, te regionalne razlike u bolničkim kapacitetima (World Bank, 2004).
In particular, decentralisation of governance has brought most secondary health care facilities under the ownership of local governments, which lack adequate financial, management and oversight resources to ensure efficient functioning of hospitals. 
Nakon centralizacije početkom 1990-ih godina, decentralizacija uprave provedena posljednjih godina stavila je većinu zdravstvenih ustanova pod nadzor lokalne samouprave, kojoj nedostaju adekvatna financijska sredstva te upravljačke i nadzorne sposobnosti za osiguranje efikasnog poslovanja bolnica.
FINANCING 
FINANCIRANJE ZDRAVSTVA
Unfavourable trends in the health care sector are usually explained by the lack of resources devoted to this sector in Croatia. 
Negativna kretanja u zdravstvu obično se smatraju posljedicom nedostatka sredstava koja se u Hrvatskoj izdvajaju za zdravstvenu skrb.
However, as noted in the Introduction, Croatia does not lag behind EU-15 in terms of the share of health care expenditure in GDP, and on average spends more on health care than the new member states. 
Međutim, kao što je istaknuto u uvodu, Hrvatska po udjelu zdravstvene potrošnje u BDP-u ne zaostaje bitno za starim članicama EU, a u prosjeku na zdravstvo troši više nego nove članice.
In this section it will be argued that, rather than to the lack of funding, the negative trends in health care can be traced to some flaws in the design of health care financing at the microeconomic and macroeconomic levels. 
U ovom poglavlju pokušat ću pokazati da negativna kretanja u zdravstvu nisu toliko posljedica nedostatka sredstava, koliko propusta u oblikovanju instrumenata financiranja zdravstva na mikroekonomskoj i makroekonomskoj razini.
In other words, the relatively large resources that the society devotes to the health care are partly wasted because of the flaws in the system of health care financing. 
Drugim riječima, relativno velika sredstva koja društvo izdvaja za zdravstvo neracionalno se troše zbog propusta u sustavu financiranja zdravstva.
Microeconomic aspects 
Mikroekonomski aspekti
Primary health care. 
Primarna zdravstvena zaštita.
As the “gatekeepers” of the healthcare system, primary-care physicians play an influential role in determining the costs of health care by prescribing drugs and referring patients for specialist or hospital care. 
Liječnici u primarnoj zaštiti značajno utječu na troškove u zdravstvu jer poput “vratara” čuvaju ulazak pacijenata u zdravstveni sustav, upućujući ih na specijalističke preglede i bolničko liječenje te propisujući lijekove.
In Croatia, primary-care physicians are paid on the basis of “capitation” payments, i.e. flat fees per patient per year. 
U Hrvatskoj su liječnici u primarnoj zdravstvenoj zaštiti plaćeni po načelu “glavarine”, paušalnog iznosa koji primaju od HZZO-a za svakog osiguranika u skrbi.
This system was introduced in the early 1990s, probably for ease of administration and because it prevents over-billing. 
Taj je sustav plaćanja uveden početkom 1990-ih godina, vjerojatno zbog administrativne jednostavnosti i zato što sprječava “napuhavanje” računa.
However, when the authorities introduced this system, they apparently did not take into account that it would provide an incentive to physicians to sign up as many patients as possible. 
Međutim, pri njegovu uvođenju očito nije uzeto u obzir da će uz plaćanje paušalnog iznosa za svakoga prijavljenog pacijenta glavni poticaj liječnicima postati skupljanje što većeg broja pacijenata.
This would lead to rationing of services to free up time to see more patients. 
™ Tako im se može dogoditi da imaju previše pacijenata u ograničenom vremenu kojim raspolažu.
For instance, although the number of prescriptions per patient per year is limited to five, the per capita number of prescriptions rose steadily from 6.0 in 1998 to 8.1 in 2005 (HZZO, 2005).xxiii An additional reason for the shifting of healthcare provision to secondary and tertiary facilities is that capitation payments do not allow most primary care doctors to equip their offices adequately, so they are more or less forced to send patients to clinics and hospitals. 
Na primjer, iako liječnik može propisati najviše pet recepata po pacijentu na godinu, broj propisanih recepata po pacijentu neprekidno raste od 6,0 u 1998. do 8,1 u 2005. godini (HZZO, 2005).xxiii Dodatni uzrok prebacivanja usluga iz primarne u više oblike zdravstvene zaštite jest da u sustavu “glavarina” liječnik opće prakse nema dovoljno mogućnosti da adekvatno opremi svoju ordinaciju, pa je često više-manje prisiljen uputiti pacijente u polikliniku ili bolnicu.
Hospital financing. 
Financiranje bolnica.
Unlike primary care, the hospital payment system consists of three separate components: (i) for patient accommodation hospitals are paid a flat fee per bed per day; (ii) physicians' services are mainly paid on a fee-for-service basis, using the WHO point system; (iii) pharmaceuticals and other materials are paid separately, depending on the cost of each item. 
Za razliku od primarne zdravstvene zaštite, bolnice od HZZO-a primaju sredstva na tri načina: 1. troškovi smještaja pacijenata plaćaju se u paušalnom iznosu po bolničkom krevetu na dan; 2. liječničke usluge plaćaju se najvećim dijelom prema pruženim uslugama, koje su standardizirane prema sustavu “točaka” razvijenome u Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji; 3. lijekovi i drugi potrošni materijal plaća se odvojeno, prema trošku za svaku pojedinu stavku.
In addition, each hospital budget is limited by a “global ceiling”, with hospitals being subject to financial penalties if they exceed the ceiling. 
Osim toga, za proračun svake bolnice postoji i tzv. globalni limit, za čije su prekoračenje predviđene novčane kazne.
Although more diverse, these hospital financing methods also have some serious flaws. 
Iako raznolikiji, ti oblici plaćanja također imaju značajne nedostatke.
Capacity-based payments encourage hospitals to keep the beds full and extend the length of stay, since high occupancy results in steady funding based on the per diem reimbursement. 
Plaćanje prema iskorištenosti kapaciteta potiče bolnice da drže krevete što dulje zauzetima (npr. tako da prime što više pacijenata ili da produlje njihov boravak u bolnici), jer visoka stopa zauzetosti osigurava postojano financiranje paušalnim iznosima po krevetu na dan.
Low occupancy rates also increase the risk that global ceiling on the hospital budget might be lowered the following year. 
Niska stopa zuzetosti kreveta može, osim toga, smanjiti ukupno ograničenje bolničkog proračuna u idućoj godini.
Reimbursing physicians on a fee-for-service basis is certainly an improvement compared with flat fees in primary care, but this system works properly only if the fees are set at levels that provide reasonable compensation to physicians, and if bills they submit are properly monitored and audited. 
Plaćanje liječnika u bolnicama prema pruženim uslugama svakako je napredak u usporedbi s plaćanjem u primarnoj zaštiti po sustavu “glavarine”, ali taj način može dobro funkcionirati samo ako su naknade za pružene usluge dovoljne da adekvatno vrednuju rad liječnika, te ako se računi ispostavljeni HZZO-u adekvatno kontroliraju.
There is no solid evidence that these conditions are fulfilled in Croatia. 
Nažalost, ne postoje uvjerljivi dokazi da su ti uvjeti ispunjeni.
On the other hand, when hospitals are faced with an unexpected rise in costs that might break the overall budget limit, the management cannot adjust staffing levels and often has to implement ad hoc costsaving measures such as restricting the use of medications or procedures (World Bank, 2004). 
Osim toga, kada su bolnice suočene s povećanjem troškova zbog kojeg bi mogao biti probijen globalni limit, uprave ne mogu smanjiti troškove rada nego su često prisiljene na improvizirane mjere štednje poput ograničavanja upotrebe lijekova i medicinskih postupaka (World Bank, 2004:25).
In 2002, the government introduced a case-based payment system (so-called payment per therapeutic treatment) under which HZZO negotiates volume contracts with all hospitals for selected interventions. 
Vlada je 2002. godine uvela sustav plaćanja po terapeutskom postupku, prema kojemu HZZO svake godine ugovara ukupni broj odabranih intervencija s bolnicama.
This method was intended to reduce the waiting lists while improving control over the total costs, as hospitals no longer charged for each service but instead for entire therapeutic treatments. 
Cilj uvođenja te metode bio je skraćenje lista čekanja i povećanje kontrole troškova jer bolnice više nisu naplaćivale svaku pojedinačnu uslugu prema sustavu točaka nego cjelokupni terapeutski postupak prema utvrđenom cjeniku.
The introduction of this method has helped reduce the average length of stay for most of the interventions. 
Zahvaljujući toj metodi, prosječna duljina boravka u bolnicama skraćena je za većinu postupaka.
However, hospitals were given the flexibility to choose whether to bill HZZO under the point-based or the treatmentbased system on a case-by-case basis. 
Međutim, bolnicama je ostavljeno da biraju po kojoj će metodi (terapeutskih postupaka ili pruženih usluga) naplatiti potraživanja od HZZO-a.
Co-payments. 
Participacija.
Health care services in Croatia are not entirely free: under the basic health insurance system, patients are required to pay to access health services through a system of co-payments ranging from 15% to 75% for different types of treatment and up to 100% for medicines.xxiv Moreover, there is no reimbursement for most types of treatment from private providers such as dentists and various specialists. 
Zdravstvene usluge u Hrvatskoj nisu potpuno besplatne: u sustavu osnovnog osiguranja pacijenti plaćaju participaciju u iznosu od 15 do 75%, a za lijekove do 100%.xxiv Za postupke obavljene u privatnim zdravstvenim ustanovama, poput specijalističkih i zubarskih ordinacija, HZZO u većini slučajeva pacijentima ne pokriva troškove.
The authorities have emphasised the role of co-payments as a means of increasing the share of private health care financing. 
Zdravstvena vlast naglašava važnost participacije kao sredstva za povećanje udjela privatne potrošnje u zdravstvu.
However, the contribution of co-payments to the overall health budget has been limited, as large segments of the population are exempt from making the payments. 
Međutim, participacija tek neznatno rasterećuje proračun HZZO-a jer je većina osiguranika oslobođena njezina plaćanja.
Sick leave, maternity leave and disability allowances account for 12-14% of total HZZO expenditure. 
Naknade za bolovanje, porodiljni dopust i invalidnost čine između 12 i 14% ukupnih rashoda HZZO-a.
These costs are in other countries financed and administered separately from health insurance funds, often as part of unemployment insurance programmes, but were apparently imposed on HZZO for purely administrative reasons. 
Ti se troškovi u većini drugih zemalja financiraju i administriraju izvan sustava zdravstvenog osiguranja, obično u sustavu osiguranja od nezaposlenosti, a HZZO-u su vjerojatno nametnuti zbog administrativnih razloga.
In the evaluation of the World Bank (2004:38), Croatia provides one of the most generous sick leave and maternity leave compensation schemes by international standards, with the state taking on almost the entire risk of added labour costs due to illness or maternity. 
Prema ocjeni Svjetske banke (2004:38), naknade za bolovanje i porodiljni dopust u Hrvatskoj su među najizdašnijima u svijetu, osobito po tome da je gotovo cjelokupni trošak izostanka s rada zbog bolesti i porodiljnog dopusta prebačen na državu.
There is little incentive on the part of the employers and employees to be judicious in the use of sick benefits. 
Stoga poslodavci i zaposleni imaju vrlo malo razloga da se razumno koriste povlasticama vezanim za naknade za bolovanje i porodiljni dopust.
Given their size, a more rational use of these allowances is likely to have a far greater impact on reducing health care expenditure than, for instance, the announced cost-saving measures for pharmaceuticals (see below). 
S obzirom na to da te naknade čine značajan iznos u proračunu HZZO-a, njihovo bi racionalnije korištenje imalo daleko veći utjecaj na smanjenje troškova zdravstva nego, na primjer, najavljene mjere štednje u korištenju lijekova (v. dalje).
On the other hand, there are indications that disability and some other allowances (e.g. for war veterans) are insufficient to guarantee minimum socially acceptable living standard to many users of these allowances. 
Uz sve to, postoje indikacije da su naknade za invalidnost i neke druge svrhe (npr. naknade plaća hrvatskim braniteljima) nedostatne za osiguranje minimalnih društveno prihvatljivih životnih uvjeta brojnim korisnicima tih naknada.
™” This situation has not been conducive to social dialogue and tolerance because it has created the impression that the state is wasting public resources on some groups in the population (given the widespread abuse of sick leave allowances among the employed) while at the same time it has been overly frugal with those who indeed need the help (given that most disabled persons and many recipients of veterans' allowances do not have other sources of income). 
30™ Takva situacija ne pogoduje društvenom dijalogu i toleranciji jer ostavlja dojam da je država s jedne strane rasipna (mnogi zaposlenici koriste bolovanja i kad im to nije nužno potrebno), a s druge pretjerano štedi, i to na onima kojima je pomoć zaista potrebna (većina invalida i mnogi primatelji naknada za branitelje nemaju drugih izvora prihoda).
However, this issue would probably have to be addressed outside the narrow scope of health reform (see concluding section). 
Međutim, to bi pitanje trebalo riješiti izvan uskog okvira zdravstvene reforme (v. zaključno poglavlje).
Macroeconomic aspects 
Makroekonomski aspekti
About 80% of health care costs in Croatia are financed through health insurance contributions (payroll tax) assessed on employees' salaries. 
Oko 80% troškova zdravstvene zaštite u Hrvatskoj financira se iz obveznih doprinosa za zdravstveno osiguranje čiju osnovicu čine plaće zaposlenih.
3™ The remaining 20% are financed through transfers from central and local government budgets (i.e. from other tax revenues); supplementary and private health insurance; borrowing by HZZO; and other sources. 
™ Ostalih 20% financira se transferima iz proračuna središnje države i lokalnih jedinica samouprave - dakle, iz drugih poreznih prihoda, zatim iz dopunskoga i privatnoga zdravstvenog osiguranja, zaduživanjem HZZO-a i iz drugih izvora.
The basic contribution rate for mandatory health insurance is 15%. 
Stopa obveznog doprinosa za zdravstveno osiguranje iznosi 15%.
Since 2003, the contributions are paid only by employers, i.e. there is no sharing of the burden with employees, as was the case between 2000 and 2002, when employers contributed 7% and employees 9% of employees' salaries. 
Od 2003. godine doprinose plaćaju samo poslodavci, tj. troškovi financiranja obveznoga zdravstvenog osiguranja više se ne dijele između poslodavaca i zaposlenih.
In other words, 80% of all health insurance costs in Croatia are paid by employers - they finance health insurance not only for the workers they employ, but also most of the costs for insuring retirees, members of families of insured persons, the unemployed and other inactive groups in the population. 
Drugim riječima, 80% svih troškova zdravstvenog osiguranja u Hrvatskoj snose poslodavci - oni financiraju ne samo zdravstveno osiguranje radnika koji su zaposleni kod njih nego i najveći dio osiguranja umirovljenika, članova obitelji osiguranika, registriranih nezaposlenih i drugih radno neaktivnih skupina stanovištva.
Although this simple fact has major implications not just for the health care financing but also for the labour market, it seems to have escaped the attention of different stakeholders in health care reform, including international organisations such as the World Bank and the IMF that support reform efforts in Croatia's health care sector. 
Iako ta jednostavna činjenica ima golemo značenje ne samo za financiranje zdravstva nego i za tržište rada, čini se da je izmaknula pažnji raznih interesnih skupina u zdravstvu, uključujući međunarodnih organizacije koje podržavaju reformu zdravstva u Hrvatskoj poput Svjetske banke i Međunarodnoga monetarnog fonda.
The link between the burden of health care financing for employers and the labour market needs to be explained in some detail. 
Vezu između tereta financiranja zdravstva za poslodavce i tržišta rada treba podrobnije razjasniti.
Mandatory health insurance contributions automatically increase labour costs for employers by 15%. 
Stope obveznih doprinosa automatski povećavaju troškove rada za poslodavce, kad je riječ o zdravstvenom osiguranju za 15%.
This encourages employers to hire workers on temporary contracts, to hire workers without registering them, or to substitute capital for labour. 
To potiče poslodavce da zapošljavaju radnike na privremene ugovore, da dio zaposlenih ne prijavljuju ili da rad zamijene kapitalom.
Such practices affect in particular the young, female workers and those who are not satisfied with their current jobs but do not actively seek other jobs (in which they could be more productive) because of fear of unemployment. 
To osobito pogađa mlade, žene i radnike koji traže prvi posao, ali i sve one koji su nezadovoljni svojim trenutačnim poslom, ali zbog straha od nezaposlenosti ne traže aktivno novi posao na kojemu bi mogli bili produktivniji.
If health insurance costs for employers were partly reduced (several possibilities are discussed below), labour costs would be reduced proportionately without reducing net wages, which would most likely encourage employers to create new jobs. 
Kad bi se poslodavce rasteretilo dijela troškova zdravstvenog osiguranja - za što postoji nekoliko mogućnosti (v. dalje) - troškovi rada proporcionalno bi se smanjili bez smanjenja plaća radnika, što bi poslodavce najvjerojatnije potaknulo na otvaranje novih radnih mjesta.
Health insurance reform is thus closely related to issues of labour market flexibility and opportunities for increased employment. 
Stoga je reforma zdravstvenog osiguranja usko povezana s pitanjem fleksibilnosti tržišta rada i mogućnosti povećanog zapošljavanja.
Another important macroeconomic aspect of health care financing is the unfavourable mix between public and private financing. 
Drugi važan makroekonomski aspekt financiranja zdravstva jest neravnoteža između javnih i privatnih izvora sredstava za zdravstvenu zaštitu.
In both EU-15 and EU-10, expenditure of the public sector accounts for about 75% of total health care spending, and private expenditure for the remaining 25% (Annex Table A4). 
U starim i novim članicama EU javni sektor, tj. državno zdravstveno osiguranje, financira u prosjeku 75% zdravstvene potrošnje, dok se 25% financira iz privatnih izvora - iz privatnoga zdravstvenog osiguranja i vlastitih sredstava pacijenata (tabl.
However, patients pay virtually this entire amount (about 1.3% of GDP) out of their own pockets, as private health insurance is for all practical purposes nonexistent. 
No budući da je uloga privatnog zdravstvenog osiguranja zanemariva, cjelokupni taj iznos - oko 1,3% BDP-a - plaćaju sami pacijenti.
In EU-15 countries, out-of-pocket payments account for a slightly higher percentage of total health expenditure (about 17.5%), but private health insurance accounts for a significantly higher portion of expenditure (about 7.5%).xxxi In other words, Croatian citizens already pay for health care almost as much out of their pockets as EU citizens. 
U EU na zdravstvenu potrošnju “iz vlastitog džepa” otpada u prosjeku nešto viši postotak (oko 17,5%) ukupne zdravstvene potrošnje, ali privatna zdravstvena osiguranja pokrivaju znatno veći iznos ukupne zdravstvene potrošnje (oko 7,5%).xxxi Drugim riječima, stanovništvo u Hrvatskoj za zdravstvo već izdvaja “iz vlastitog džepa” gotovo jednako koliko i stanovnici EU.