natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Another reason is that macroeconomic stability is now largely taken for granted - low inflation, a stable exchange rate and a reasonable growth rate have been maintained since late 1993 despite considerable changes in the domestic and external economic environment. 
Drugi je razlog taj da se makroekonomska stabilnost u Hrvatskoj već dulje vrijeme uzima više-manje zdravo za gotovo - niska inflacija, stabilan tečaj i solidna stopa ekonomskog rasta održavaju se još od kraja 1993. godine, bez obzira na značajne promjene u domaćem i vanjskom okruženju.
Over the past year, however, the Croatian economy has started to face some new macroeconomic challenges. 
Tijekom 2002. i prve polovice 2003. godine hrvatsko se gospodarstvo, međutim, počelo suočavati s nekim novim makroekonomskim izazovima.
These issues may have an important bearing on the speed of Croatia's accession to the EU. 
Odgovori na ta pitanja mogu bitno utjecati na brzinu pristupanja Hrvatske EU.
For instance, evidence that the economy returns quickly to a normal growth path following a reversal of current account deficits provides certain assurance that rapid growth could be sustained in the medium term, which should facilitate Croatia's accession efforts. 
Spoznaja da gospodarstvo može brzo i bez štetnih posljedica smanjiti visoki vanjski deficit ojačat će pouzdanje u sposobnost održavanja brzog rasta u srednjem roku i time olakšati napore za članstvom u EU.
The main message of the paper is that there are reasons for cautious optimism on the outlook for continued macroeconomic stability. 
Glavna poruka ovog rada jest da postoje razlozi za umjereni optimizam u smislu održavanja makroekonomske stabilnosti.
First, evidence of healthier growth seems to have emerged in the past few years (see Section 2). 
Posljednjih godina počele su se pojavljivati naznake zdravijeg rasta (v. drugi dio ovog teksta).
Contrary to widespread belief, the role of private consumption as a source of growth has not increased dramatically in recent years, and the share of consumption in GDP has yet to reach levels considered to be normal at this stage of development. 
Suprotno rasprostranjenom uvjerenju, uloga osobne potrošnje kao izvora rasta nije se posljednjih godina dramatično povećala, a udio potrošnje u BDP-u još nije dosegnuo razinu koja se smatra normalnom za stupanj ekonomskog razvoja na kojemu se Hrvatska nalazi.
More importantly, investment has strengthened and its structure has improved, while government consumption is no longer a major driver of growth. 
No još je važnije da su investicije ojačale, a njihova se struktura poboljšala, dok javna potrošnja više nije glavni izvor rasta.
On the external side there is clearly considerable room for stronger and cyclically more stable contribution of exports to growth. 
Na vanjskotrgovinskom polju postoji značajan prostor za jači i ciklički stabilniji doprinos izvoza rastu.
However, a review of the experience of countries that have followed an export oriented growth strategy cautions against heavy intervention to promote selected export industries. 
No pregled iskustava zemalja koje su primjenjivale strategije izvozno usmjerenog rasta govori protiv jake državne intervencije u poticanju izabranih izvoznih industrija.
This experience also points to the key role of strong domestic competition for sustainable growth. 
Ta iskustva također upućuju na ključnu ulogu jake domaće konkurencije i dobrih gospodarskih institucija s ciljem postizanja dugoročno održivog rasta.
If one admits that growth in the long term need not be driven solely by exports and that strong contribution of domestic demand is essential for balanced growth, a key question becomes how the economy adjusts to occasional surges in domestic demand and external deficits. 
Ako prihvatimo tezu da izvoz ne treba nužno biti glavni izvor rasta u dugom roku i da snažan doprinos domaće potražnje ima bitno značenje, postavlja se pitanje kako se gospodarstvo prilagođava povremenoj neravnoteži između domaćih i vanjskih izvora rasta.
The conclusion in Section 3, which studies past episodes of current account adjustment, is on the whole encouraging: the Croatian economy has so far reversed current account deficits fairly quickly. 
U trećem dijelu teksta proučavaju se epizode prilagođavanja tekućeg računa platne bilance i pokazuje se da je Hrvatska u prošlosti uspijevala relativno brzo preusmjeriti deficite tekućeg računa platne bilance.
This provides at least some assurance that the correction of the external deficit, which widened considerably in 2002 and the first half of 2003, could proceed in a more or less orderly manner, i.e., through slower growth of private consumption, imports and investment on the one side, and a rebound in exports on the other. 
To daje određenu nadu da će se visoki vanjski deficiti iz 2002. i prve polovice 2003. godine smanjiti bez većih poremećaja, tj. usporavanjem rasta osobne potrošnje, uvoza i investicija s jedne strane, te povećanjem izvoza s druge strane.
As regards the credit expansion, the assessment in Section 4 is more cautious. 
U četvrtom dijelu, u kojemu se analizira brzi rast bankarskih kredita u posljednje tri godine, zaključak je mnogo oprezniji.
The latest lending boom has exceeded a common benchmark for the “safe” expansion of private sector lending. 
Rast kredita tijekom 2001. i 2002. godine nadmašio je uobičajeni prag “sigurne” ekspanzije kreditiranja privatnog sektora.
More importantly, the expansion has been almost entirely financed by foreign borrowing, raising concerns about the accumulation of external debt and banking system vulnerability, despite the fact that prudential indicators for the banking sector are at present relatively favourable. 
Još više zabrinjava to što je gotovo cjelokupna kreditna ekspanzija od početka 2002. godine financirana inozemnim zaduživanjem, čime je povećana ukupna vanjska zaduženost i ranjivost bankarskog sektora, bez obzira na to što su prudencijalni pokazatelji bankarskog sektora zasada relativno povoljni.
Concluding the paper, Section 5 elaborates on some challenges for macroeconomic policies that are hardly being discussed in Croatia at present. 
U zaključnome, petom dijelu teksta razrađuju se neki izazovi makroekonomske politike o kojima se danas u Hrvatskoj malo raspravlja.
In particular, based on the experience of other accession countries, it seems likely that the main challenge in the run-up to the EU accession will be how to handle large capital inflows. 
Na temelju iskustava drugih zemalja kandidatkinja iznosi se teza da će glavni makroekonomski izazov pridruživanju Hrvatske EU biti upravljanje velikim kapitalnim priljevima.
What is exactly the record of growth in Croatia in recent years? 
Kako se odvijao rast u Hrvatskoj u proteklim godinama?
Has economic growth been sacrificed for the sake of maintaining low inflation and exchange rate stability, as many critics have argued? 
Da li je, kako mnogi kritičari tvrde, gospodarski rast bio žrtvovan u ime niske inflacije i stabilnog tečaja?
Has more recently the quality of growth been sacrificed for the sake of temporarily raising the rate of GDP growth through a “boom” in private consumption and public investment? 
Da li je posljednjih godina kvaliteta rasta bila žrtvovana radi privremenog stimuliranja stope rasta BDP-a pomoću “buma” osobne potrošnje i javnih investicija?
Or has the growth performance become more sustainable in recent years? 
Ili je ekonomski rast u prethodnim godinama postao održiviji?
This section attempts to shed some light on these questions. 
Znakovi zdravijeg rasta nakon 2000. godine
The average annual growth rate during this period was 4.2%. 
Prosječna godišnja stopa rasta u tom razdoblju bila je 4,2%.
Three points stand out. 
Slika 1. navodi na tri zaključka.
• The main source of growth since 1995 has been domestic demand. 
• Glavni izvor rasta od 1995. godine bila je domaća potražnja.
Because of weak performance of exports relative to imports, the contribution of the external sector (measured by net exports, that is, exports minus imports of goods and services) was on average negative over this period. 
Zbog slabog rasta izvoza u odnosu prema uvozu, doprinos vanjskog sektora (mjeren neto izvozom, tj. izvozom umanjenim za uvoz roba i usluga) bio je u tom razdoblju u prosjeku negativan.
The external sector was a more important source of growth than domestic demand only during the period of weak growth in 1998-2000. 
Vanjski sektor bio je važniji izvor rasta od domaće potražnje samo u razdoblju niskog rasta BDP-a od 1998. do 2000. godine.
However, except in 2000, net exports made a positive contribution to growth because of import compression rather than export expansion. 
No osim 2000. godine, neto izvoz dao je pozitivan doprinos rastu zbog smanjivanja uvoza, a ne zbog ekspanzije izvoza.
• In 1995 and 1997, the sources of growth were clearly unbalanced. 
• U 1995. i 1997. godini izvori rasta očito su bili neuravnoteženi.
However, in both cases the imbalance was corrected in the subsequent year (see Section 3). 
No u oba slučaja određena je ravnoteža uspostavljena već sljedeće godine (v. treći dio teksta).
This is not surprising given that private consumption declined by 8% in real terms between 1991 and 1994, and investment by 6.5%. 
To ne iznenađuje s obzirom na to da je između 1991. i 1994. godine osobna potrošnja u realnom izrazu pala 8%, a investicije 6,5%.
• In 2002 and the first half of 2003, there was a similar but smaller imbalance between the domestic and external sources of growth. 
• U 2002. i prvoj polovici 2003. godine ponovno je došlo do neravnoteže između domaćih i vanjskih izvora rasta, iako u manjem opsegu nego 1995. i 1997. godine.
The issue here is, hence, to what extent this imbalance will be reversed by the end of 2003 and in 2004. 
Relevantno pitanje u ovom trenutku jest, dakle, u kojoj će se mjeri usporiti rast domaće potražnje i smanjiti deficit platne bilance do kraja 2003. godine i tijekom 2004. godine.
Data for the third quarter of 2003 and current projections for the full year indicate that adjustment is already underway (see Section 3), so it remains to be seen whether it will be sustained. 
Prethodni podaci za treće tromjesečje 2003. godine i tekuće projekcije za cijelu godinu pokazuju da je prilagodba već u tijeku (v. treći dio teksta), pa treba vidjeti u kojem će se opsegu ona nastaviti.
To gain further insight into the question of growth sustainability, Figure 2 decomposes domestic demand growth. 
Kako bi se moglo bolje proniknuti u pitanje održivosti ekonomskog rasta, na slici 2. prikazani su izvori rasta domaće potražnje.
One can easily notice changes in the composition of growth between the period 1995-2000 and the period since 2001. 
Mogu se jasno primijetiti promjene u izvorima rasta u razdoblju 1995-2000. te u razdoblju nakon 2001. godine.
Thus, while the role of personal consumption as a source of growth has been on average more or less constant, government consumption has played a significantly smaller role as a source of growth since 2001. 
Dok je uloga osobne potrošnje kao izvora rasta u prosjeku ostala manje-više nepromijenjena, uloga javne potrošnje u poticanju rasta značajno se smanjila nakon 2001. godine.
Another positive development has been a strong revival of investment since 2001, in particular after negative contributions to GDP growth in 1999 and 2000. 
Druga pozitivna promjena jest snažan oporavak investicija nakon 2001. godine, posebno nakon negativnog doprinosa rastu BDP-a 1999. i 2000. godine.
Changes in GDP shares of aggregate demand components also suggest that the pattern of growth may have become more sustainable in the past few years. 
Promjene udjela komponenti agregatne potražnje u BDP-u također upućuju na zaključak da je ekonomski rast u proteklih nekoliko godina postao održiviji.
Figure 3 (left panel) indicates that the rising share of private consumption since 2000 reflects a recovery from a trough in 1999. 
Slika 3. (lijevi dio) pokazuje da povećanje udjela osobne potrošnje u BDP-u nakon 2000. godine odražava oporavak nakon velikog pada tog udjela između 1997. i 1999. godine.
In fact, the share of private consumption in the first half of 2003 (about 61% of GDP) was lower than in 1995 (64% of GDP). 
Zapravo, udio osobne potrošnje u prvoj polovici 2003. godine (oko 61% BDP-a) bio je niži negoli 1995. godine (64% BDP-a).
By comparison, the average share of private consumption in GDP for a sample of the 23 largest emerging market economies during 1980-2002 was 73% (in the Czech Republic, Hungary and Poland, from 71-75%). 
Za usporedbu, prosječni udio osobne potrošnje u BDP-u u 23 najveće zemlje s tržištima u nastajanju tijekom 1980-2002. godine bio je 73% (u Češkoj, Mađarskoj i Poljskoj 71-75%).
Thus, rather than being excessive, one could argue that private consumption in Croatia has yet to catch up with a level that can be considered normal at this stage of economic development. 
Dakle, može se tvrditi da osobna potrošnja tek treba dosegnuti razinu koja je normalna za stupanj ekonomskog razvoja na kojemu se Hrvatska trenutačno nalazi.
Figure 3 also makes clear the decline in the share of government consumption (from 28% of GDP in 1999 to 22% since 2002), and the sharp increase in the share of investment.ii 
Slika 3. također jasno pokazuje da je nakon 1999. godine naglo pao udio javne potrošnje u BDP-u, te da je udio investicija znatno porastao.
Changes in the structure of investment have also been encouraging. 
Promjene u strukturi investicija također su ohrabrujuće.
Between 1996 and 2001, the share of private investment rose from 72% to 77% of the total, while that of public investment fell from 28% to 23%. 
Između 1996. i 2001. godine udio privatnih investicija u ukupnima povećao se sa 72 na 77%, dok je udio javnih investicija pao.
Furthermore, the share of equipment rose, indicating a shift to a more growth-oriented structure of investment (Figure 4). 
Nadalje, povećao se udio opreme, a pao udio građevinskih objekata u ukupnim investicijama, što upućuje na zaokret prema strukturi investicija koja u dugom roku osigurava brži rast produktivnosti (sl.
Thus, Croatia also has to catch up - rather than slow down - as regards the rate of investment. 
Dakle, može se očekivati da će se tijekom daljnjeg razvoja stopa investiranja u Hrvatskoj povećati a ne smanjiti.
A final point to note is that Croatia's exports of services have become larger than its exports of goods since 2001. 
U vezi s vanjskim sektorom treba naglasiti da je nakon 2001. godine izvoz usluga u Hrvatskoj postao veći od izvoza dobara.
Thus, focusing on merchandise exports, which have stagnated at about $4.5 billion per year since 1995, ignores the other, much more dynamic half of Croatia's total exports - that of services. 
Dakle, analize koje se bave samo izvozom roba, koji od 1995. godine stagnira na oko 4,5 milijardi dolara godišnje, zanemaruju mnogo dinamičniju komponentu ukupnog hrvatskog izvoza, a to su usluge.
And when exports of services are taken into account, the share of exports of goods and services in GDP has increased significantly in recent years, rising from under 40% of GDP in 1998 to 46% in 2002. 
A kada se uzmu u obzir i usluge, očito je da udio izvoza dobara i usluga u BDP-u značajno raste posljednjih godina, tj. sa 40% BDP-a u 1998. godini na 46% u 2002. godini.
Since Croatia's exports are highly correlated with imports, the share of imports has also increased, but by less than the share of exports. 
Kako je hrvatski izvoz snažno koreliran s uvozom, porastao je i udio ukupnog uvoza, no manje od udjela ukupnog izvoza.
In summary, recent macroeconomic performance points to several signs of healthier growth since 2000. 
Zaključno, novija makroekonomska kretanja pokazuju nekoliko naznaka zdravijeg rasta nakon 2000. godine.
In particular, there has been an improvement in the structure of domestic demand. 
Posebno valja istaknuti poboljšanje strukture domaće potražnje.
If these trends are sustained, growth will have firmly shifted towards a healthier pattern. 
Ako se ti trendovi nastave, struktura ekonomskog rasta trajno će se poboljšati.
This growth pattern is fairly typical of emerging market economies and has been also observed in successful EU accession countries over the past few years. 
Takva su kretanja tipična za nove tržišne privrede, a postoje i u zemljama koje se pridružuju EU.
Changing views on export-oriented growth 
Treba li Hrvatskoj strategija rasta zasnovana na izvozu?
Despite indications that growth trends in Croatia are on the whole becoming sounder, it is worth asking whether growth could be accelerated through greater reliance on exports in the medium term. 
Usprkos naznakama da se ekonomski rast u Hrvatskoj posljednjih godina temelji na zdravijim osnovama, valja se upitati može li se on većim oslanjanjem na izvoz u srednjem roku ubrzati.
This question is also relevant in other Central and East European countries. 
To je pitanje važno i za ostale zemlje u središnjoj i istočnoj Europi.
With relatively low inflation, stronger growth and improving prospects of EU accession, a key challenge has become the need to develop a policy environment that will facilitate faster catching up with EU countries. 
Uz relativno nisku inflaciju, snažniji rast i skoro pristupanje EU, glavni izazov za ekonomsku politiku postala je potreba da se razvije gospodarsko i institucionalno okruženje koje će olakšati brže dostizanje zemalja EU-a.
Since some of the fastest growing economies since the 1960s have been the Asian countries, which have sustained high growth rates of exports, there has been considerable interest in their export-led growth strategy. 
S tim u vezi, veliko su zanimanje pobudila iskustva azijskih izvozno orijentiranih privreda poput Japana, Južne Koreje, Malezije, Singapura, Tajlanda i Tajvana, koje su u proteklih 40 godina zabilježile visoke stope ekonomskog rasta.
Medina-Smith (2001) reviewed for the United Nations Conference on Trade and Development (UNCTAD) 42 empirical studies on exports and growth published since the late 1960s. 
On zaključuje kako najnoviji ekonometrijski rezultati ne podržavaju tezu da izvoz dovodi do rasta, kao što su mnogi ekonomisti donedavno vjerovali, a što su prijašnje empirijske studije i potkrepljivale.
He concluded that recent econometric evidence does not support the view that exports cause growth, as many economists maintained until recently and as early studies suggested. 
Na primjer, za japanski su ekonomski uspjeh nakon Drugoga svjetskog rata bili mnogo značajniji unutarnji čimbenici - posebno snažna domaća konkurencija - od vanjske razmjene (Boltho,1996).
For instance, internal forces - in particular strong domestic competition - have been more important for Japan's economic success in the post-World War II period than external trade (Boltho, 1996). 
• Korisne pouke azijskog iskustva koje se mogu primijeniti na zemlje kandidatkinje za pristupanje EU nisu one o subvencijama izvoznim industrijama, što se obično - nažalost, sasvim pogrešno - ističe u javnim raspravama o izvozu i rastu.
• Useful lessons from the Asian experience that are applicable to EU accession countries are not the ones usually emphasised in public discussions about exports and growth - subsidies to export industries. 
Zapravo, korisna su iskustva prije zdravorazumska i “dosadna”: važnost zdrave makroekonomske politike i snažne domaće konkurencije, otvoren trgovinski režim i javna potpora razvoju trgovinske infrastrukture.
Rather, the useful lessons are fairly commonsense and “boring”: the importance of sound macroeconomic policies and strong domestic competition; an outward oriented trade regime; and public support for the development of trade infrastructure (export financing and insurance, market research, dissemination of information about foreign market opportunities, training and education in export-related skills and technology transfer) (Kokko, 2003). 
Posljednje se, na primjer, ogleda u mogućnosti izvoznika da normalno financiraju proizvodnju, u postojanju instrumenata za osiguranje od rizika povezanih s izvozom, u istraživanju tržišta za potrebe malih i srednje velikih poduzeća, u širenju informacija o mogućnostima na inozemnim tržištima te u osposobljavanju i obrazovanju stručnjaka za izvozne djelatnosti i za prihvaćanje transfera tehnologije (Kokko, 2003).
• Rather than being an example to follow, heavy intervention is the single most important negative lesson of the Asian experience. 
• Snažna državna intervencija u izvoznom sektoru nipošto nije primjer koji treba slijediti već je najvažnija negativna pouka koju treba naučiti iz azijskog iskustva.
Selective large-scale export promotion schemes have been very costly in terms of growth and efficiency. 
Programi selektivnog poticanja izvoza velikih razmjera bili su vrlo skupi za ukupni ekonomski rast i efikasnost privrede.
Such schemes have often been interpreted as a signal that market prices and short-term nominal profits do not matter in heavily supported industries. 
Uprave poduzeća u subvencioniranim industrijama često su tumačile te programe kao znak da tržišne cijene i kratkoročni nominalni profiti nisu važni.
The moral hazard involved has contributed to too much risky investment, resulting in excess supply and downward pressure on prices. 
Moralni hazard povezan s takvim tumačenjima doveo je do preriskantnih investicija, što je rezultiralo viškom ponude i pritiskom na snižavanje cijena.
• Finally, it is worth noting that, since the Asian crisis of 1997-98, the Asian emerging economies themselves have started to move away from reliance on exports to domestic demand as a more stable source of growth in the long term. 
• Važno je također naglasiti da su se nakon azijske krize iz 1997-1998. godine nove tržišne privrede u Aziji prestale oslanjati na izvoz i počele se okretati domaćoj potražnji kao mnogo stabilnijem dugoročnom izvoru rasta.
One reason has been that, by expanding capacity in export industries and neglecting non-tradable sectors, these countries have become overly dependent on external demand and began to suffer from inefficiencies in the domestic markets. 
Jedan od razloga tom zaokretu jest činjenica da su širenjem kapaciteta izvoznih industrija i zanemarivanjem sektora koji proizvode za domaće tržište te zemlje postale previše ovisne o inozemnoj potražnji i počele su osjećati negativne posljedice neefikasnosti na domaćem tržištu.
The crisis has also exposed some weaknesses of the export-oriented model that had been long ignored, such as the tolerance of financial repression and of opaque governance (Asian Development Bank, 1998). 
Kriza je također iznijela na vidjelo neke slabosti izvozno usmjerenog modela koje su dugo bile zanemarivane, poput toleriranja financijske represije i netransparentnog poslovnog upravljanja (Asian Development Bank, 1998).
What are the implications of these findings for the current debate on exports and growth in Croatia? 
Koje su implikacije ovih nalaza na tekuću raspravu o izvozu i rastu u Hrvatskoj?
First, even though the benefits and applicability of an export-oriented growth strategy seem to be more limited than previously thought, one should not jump to the conclusion that the observed pattern of growth in Croatia is satisfactory. 
Prvo, iako se čini da su koristi i primjenjivost izvozno usmjerene strategije rasta mnogo manje nego što se donedavno smatralo, ne treba brzati sa zaključkom da je matrica rasta uspostavljena posljednjih desetak godina u Hrvatskoj zadovoljavajuća.
As noted above, domestic demand and net exports have been fairly volatile. 
Kao što je već navedeno, promjene domaće potražnje i neto izvoza u Hrvatskoj vrlo su nagle i velike.
Such pronounced cyclicality, although a feature of the great majority of emerging market economies, does not provide assurance that rapid growth in any particular year will be sustained over a longer period. 
Tako naglašena cikličnost, iako je oznaka većine zemalja s tržištima u nastajanju, ne garantira da će brzi rast ostvaren u jednoj godini biti održan u duljem razdoblju.