natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even after this practice was abandoned in the 1980s and families had to turn to the banks for housing loans, conditions for obtaining loans were comparatively benign. 
No i u 1980-im godinama, kada je takva praksa napuštena, a obitelji su se za stambene kredite morale obratiti bankama, uvjeti za dobivanje tih kredita bili su relativno blagi.
Since then, with the exception of public sector housing schemes mentioned above, housing loans have been provided at essentially market terms. 
Od tada, osim dva navedena sustava javne stambene politike, stambeni se krediti dodjeljuju uz tržišne uvjete.
In summary, there is some evidence that increased demand for secondary homes by non-residents may have already led to an increase in house and land prices on the Adriatic. 
Zaključno, postoje određeni dokazi da je povećana potražnja nerezidenata za kućama za odmor već dovela do povećanja cijena kuća i građevnog zemljišta na Jadranu.
The future effect will depend on the speed with which the property market is opened up; capacity constraints and competition in the construction industry; the speed with which legal impediments to property sales are removed; and developments in household incomes, housing finance and other factors influencing the affordability of housing. 
Budući će učinak ovisiti o brzini otvaranja tržišta nekretnina, ograničenosti kapaciteta i stupnju konkurentnosti u građevnoj industriji, brzini uklanjanja zakonskih prepreka u prometu nekretninama, rastu dohotka stanovništva, dostupnosti stambenih kredita i ostalim čimbenicima koji utječu na dostupnost stanova.
In general, however, given the supply rigidities, one could expect that a measured approach to the opening of the real estate market to non-residents would allow for a more orderly adjustment than a rapid removal of restrictions. 
No općenito se može očekivati da bi postupno otvaranje tržišta nekretnina nerezidentima pridonijelo urednijoj prilagodbi negoli naglo uklanjanje restrikcija.
IMPACT OF EUROPEAN UNION ACCESSION ON CROATIA'S TOURISM INDUSTRY 
UTJECAJ PRISTUPANJA EUROPSKOJ UNIJI NA HRVATSKI TURIZAM
As with the real estate market, the lack of rigorous economic analysis and adequate statistical data on tourism make it difficult to assess even the size and economic potential of this industry, let alone its dynamics in the context of Croatia's accession to the EU. 
Kao i za tržište nekretnina, nedostatak rigorozne ekonomske analize i potrebnih statističkih podataka otežava stvaranje prave slike o veličini i ekonomskom potencijalu turizma, te o njegovu daljnjem razvoju u kontekstu pristupanja EU.
One of the few analytical studies available is a report by the World Travel and Tourism Council (2004), which uses the methodology of tourism satellite accounts (TSA), developed by the OECD and the World Tourism Organization in the 1990s.xxxix This methodology aims at identifying more precisely different industries supplying the tourism output, and thus offers policy makers better insights into economic and other effects of tourism (see Annex). 
Jedna od rijetkih novijih analitičkih studija jest izvješće Svjetskog savjeta za putovanja i turizam (World Travel and Tourism Council, 2004), koje se koristi metodologijom turističke satelitske bilance (TSB), razvijenom tijekom 1990-ih godina u OECD-u i Svjetskoj organizaciji za turizam.xl Cilj te metodologije jest preciznije utvrditi različite industrije koje se pojavljuju u ulozi dobavljača za turizam, te tako nositeljima ekonomske politike pružiti bolju sliku ekonomskog i drugih učinaka turizma (vidjeti dodatak).
In terms of national accounts, travel and tourism contribute 44% of total exports, absorb 19% of total imports; and account for 11% of personal consumption and 11% of capital investment. 
U izrazu nacionalnih računa turizam čini 44% ukupnog izvoza, koristi 19% ukupnog uvoza, te čini 11% osobne potrošnje i 11% kapitalnih investicija.
In international comparison, Croatia ranks 22nd among more than 160 countries in terms of the share of travel and tourism in GDP (well ahead of Austria, Greece, Italy, Switzerland and new member states from central Europe); 16th in terms of the share of travel and tourism in total employment (behind Turkey, but well ahead of the countries mentioned above); and 13th in terms of the share of travel and tourism exports in total exports. 
Prema udjelu turizma u BDP-u, Hrvatska se unutar međunarodnih usporedbi nalazi na 22. mjestu od više od 160 zemalja (daleko ispred Austrije, Grčke, Italije, Švicarske i novih zemalja članica iz središnje Europe); prema udjelu turizma u ukupnoj zaposlenosti na 16. je mjestu (iza Turske, ali bitno ispred već spomenutih zemalja), a prema udjelu turizma u ukupnom izvozu na 13. je mjestu.
However, in terms of government expenditure on tourism, Croatia lags far behind: national and local government agencies in Austria, the Czech Republic, Greece, Hungary, Italy and Switzerland spend between 3,5% and 7,5% of their total expenditure on tourism-related services, compared with just 1% in Croatia. 
No prema udjelu državnih rashoda za turizam Hrvatska znatno zaostaje: državne agencije na nacionalnoj i lokalnoj razini u Austriji, Češkoj, Grčkoj, Mađarskoj, Italiji i Švicarskoj troše između 3,5 i 7,5% svojih ukupnih rashoda za usluge vezane uz turizam, dok je u Hrvatskoj taj iznos jedva 1%.
The report sees strong growth prospects for Croatia's travel and tourism industry, which is projected to expand by nearly 7% per annum over the next ten years, much faster than either EU or world-wide demand for tourism. 
Te usporedbe i indikacije da inicijative lokalne države (npr. promocija agroturizma u Istri) mogu proširiti spektar ponuđenih usluga, povećati potrošnju turista i možda produžiti turističku sezonu upućuju na zaključak da su državni rashodi za turizam u Hrvatskoj preniski.
The question that arises against this background is to what extent the expected increase in investment in Croatian real estate by residents of the EU might change the outlook for and the character of travel and tourism industry over the medium term. 
U izvješću Svjetskog savjeta za putovanja i turizam predviđa se rast turizma u Hrvatskoj po stopi od gotovo 7% godišnje u razdoblju od sljedećih deset godina, što je znatno više od stope rasta turizma u EU i od svjetske potražnje turističkih usluga.
To address these issues, it is necessary first to consider the main features of tourism in Croatia. 
Da bi se mogli naznačiti odgovori na ta pitanja, najprije je potrebno razmotriti osnovne značajke hrvatskog turizma.
As it turns out, Croatian tourism is in many respects very similar to tourism in other southern European countries, so useful lessons can be learned by referring to the experience of these countries. 
Osnovna značajka turizma u Hrvatskoj, kao i u drugim zemljama južne Europe, jest da se oslanja na međunarodni masovni turizam.
The first point to note is that tourism in Croatia, as in other southern European countries, is dominated by international mass tourism. 
Glavni cilj masovnog turizma jest odmor na plaži uz korištenje prirodnih resursa (obale, klime) i resursa koje je stvorilo lokalno stanovništvo (restorana, hotela i sl.).
This social image of tourism and the lack of product differentiation imply a high degree of substitutability among different Mediterranean resorts. 
Ona nude slična iskustva - sunce i more svugdje postoje i više-manje su isti - pa razna odredišta mogu međusobno konkurirati gotovo isključivo cijenom usluga.xlii
The second characteristic of mass tourism is its extreme vulnerability to developments over which the industry itself has little control. 
Drugo obilježje masovnog turizma jest njegova velika osjetljivost na vanjska zbivanja koja se ne mogu kontrolirati.
One example is tourism's high elasticity in relation to incomes.xliii Given that tourist activity does not, in the main, meet a vital need, tourist behaviour is highly volatile and subject to psychological and social influences, personal sensitivities, fashion, and short term reactions. 
Primjer toga je visoka dohodovna elastičnost turizma.xliv Kako turistička aktivnost u svojoj osnovi ne znači zadovoljavanje vitalnih potreba, to je ponašanje turista vrlo promjenjivo i podložno subjektivnim i društvenim utjecajima, osobnim osjećajima, modi i kratkoročnim reakcijama.
If the image of just one link in the chain is affected, then the whole tourism industry suffers consequences. 
Ako je narušena samo jedna slika u tom lancu, trpi cijela turistička industrija.
The most obvious manifestation of this sensitivity is the impact of political uncertainty or the security situation of tourist arrivals in a given country or region. 
Najočitiji je primjer te osjetljivosti utjecaj koji politička nesigurnost i sigurnosna situacija imaju na dolazak turista u određenu zemlju ili područje.
Croatia's experience during the 1990s is a clear case in point. 
Poznat je primjer Hrvatske tijekom 1990-ih godina.
However, the issue is present worldwide, especially since the terrorist attacks of 11 September 2001.xliv 
No taj je problem općeprisutan, posebno nakon terorističkih napada 11. rujna 2001. godine.xlv
The tourism practiced in Croatia and other southern European countries is also characterised by a potentially high level of systemic risk on the supply side. 
Turizam u Hrvatskoj, kao i u drugim zemljama južne Europe, također obilježava i visok sistemski rizik na strani ponude.
While this has provided an important opportunity for social and economic mobility for lower income households, most of which used to be engaged in agriculture, the ease of entry into the tourism market may threaten the longer-term competitiveness of established tourist areas as new resorts develop. 
Iako je to obilježje turizma pridonijelo većoj društvenoj i ekonomskoj mobilnosti domaćinstava s nižim dohocima (koja su prethodno bila pretežito angažirana u poljoprivredi), jednostavnost ulaska na turističko tržište može s pojavom novih turističkih odredišta ugroziti konkurentnost već postojećih.
Moreover, it may threaten the competitiveness of existing resorts through overdevelopment and devastation of the landscape. 
Štoviše, konkurentnost postojećih turističkih mjesta može se također ugroziti prevelikom izgradnjom i uništavanjem okoliša.
This problem has been particularly pronounced in Croatia, where weaknesses of spatial planning and local administration, misplaced government incentives, and failure to control clandestine (“wild”) construction have forced the authorities to take drastic measures to prevent overbuilding and protect the public coastal domain (see Box 3). 
Taj je problem posebno naglašen u Hrvatskoj, gdje su nepridržavanje prostornih planova, slabosti lokalne uprave, pogrešni državni poticaji i nesposobnost lokalnih vlasti da kontroliraju “divlju” gradnju tijekom 2004. godine prisilili vlasti na poduzimanje drastičnih mjera za sprečavanje prekomjerne izgradnje i zaštitu obalnog područja (vidjeti okvir 3).
Clandestine construction has been a longstanding issue in southern European countries (see Mullins, 1991) and has recently become a major issue in Croatia. 
Bespravna izgradnja dugogodišnji je problem u zemljama južne Europe (vidjeti Mullins, 1991), a odnedavno je postala i velik problem u Hrvatskoj.
The proximate causes of clandestine construction are deficiencies of spatial planning and local administration, and the failure of the authorities to enforce building regulations.xlv But the ultimate cause is more likely to be the lack of clearly defined property rights. 
Neposredni su uzroci bespravne izgradnje slabosti u lokalnoj administraciji, činjenica da se graditelji odnosno vlasnici nekretnina ne pridržavaju prostornih planova te nesposobnost vlasti da provodi građevinske propise.xlvi No temeljni je uzrok nepostojanje jasno utvrđenih vlasničkih prava.
This problem was highlighted by de Soto (2000) in his seminal study on establishing capitalism in developing countries. 
Taj je problem naglasio de Soto (2000) u istraživanju o funkcioniranju kapitalizma u zemljama u razvoju.
To illustrate the problem, de Soto tried to open a small garment factory in Peru. 
Da bi ilustrirao problem, de Soto je pokušao otvoriti malu tekstilnu tvornicu u Peruu.
De Soto concluded that developing and former socialist countries' principal problem in fostering private sector development was how to provide easy access to legal mechanisms such as property titles for land, houses and other assets that indigenous entrepreneurs own de facto but not de jure. 
De Soto je zaključio da je u zemljama u razvoju i bivšim socijalističkim zemljama glavni problem u promicanju privatnog sektora kako osigurati jednostavan pristup pravnim mehanizmima kao što su vlasnička prava na zemlju, kuće i ostalu imovinu, koju domaći poduzetnici posjeduju de facto, ali ne de iure.
Without property titles, people have no transferable rights of ownership with which to establish and operate their businesses. 
Bez vlasničkih papira poduzetnici ne posjeduju prenosiva prava vlasništva na osnovi kojih mogu pokrenuti i voditi svoja poduzeća.
In the case of Croatia, these problems have manifested themselves in long delays in obtaining clean property titles and building permits. 
U Hrvatskoj se ti problemi očituju u dugom čekanju na dobivanje čistih vlasničkih isprava i građevnih dozvola.
For instance, Croatian courts have accumulated some 400,000 unresolved cases of property claims.xlvii There have also been many clear violations of regulations on spatial planning and construction, which captured domestic news headlines and prompted the authorities to take determined measures, including the demolition of illegally constructed dwellings.xlviii But misplaced incentives are also partly to blame. 
Drugi primjer su kašnjenja u sudskim postupcima: sudovi su u Hrvatskoj nagomilali oko 400.000 neriješenih predmeta vezanih uz vlasničke isprave.xlvii Bilo je također mnogo jasnih povreda propisa o prostornom planiranju i izgradnji, koje su tijekom 2004. godine plijenile pažnju medija i prisilile vlasti da poduzmu odlučne mjere, uključivši i rušenje bespravno sagrađenih kuća.xlviii No krivi su i pogrešni poticaji.
Until recently, the government subsidised loans for start-up businesses in tourism with the aim for promoting self-employment. 
Donedavno je država subvencionirala kredite za pokretanje posla u turizmu s ciljem da potakne samozapošljavanje.
However, most loans were used for construction of tourist apartments, often without building permits.xlix 
No većina kredita bila je korištena za gradnju apartmana, često bez građevne dozvole.xlix
To prevent further infringement of the coastline, the government passed in September 2004 Regulation on the protection of the coastal public domain (Government of Croatia, 2004). 
Da bi spriječila daljnju devastaciju obale, hrvatska je Vlada u rujnu 2004. godine donijela Uredbu o uređenju i zaštiti zaštićenog obalnog područja mora (Vlada RH, 2004).
It prohibits the construction of new houses and tourist apartments within 70 meters of the coastline. 
Na primjer, uredbom se zabranjuje izgradnja novih kuća i turističkih apartmana u pojasu od 70 metara od obale.
Except for infrastructure facilities, new construction within 100 meters of the coastline will be allowed only in the case of hotels and restaurants in specially designated areas. 
Osim infrastrukturnih objekata, nova će izgradnja biti odobrena u pojasu unutar 100 metara od obale samo za hotele i restorane u posebno određenim područjima.
The regulation also restricts other construction in settlements where the majority of the population is local as well as in tourist resorts. 
Uredba također ograničava ostalu izgradnju u mjestima gdje živi većinom lokalno stanovništvo, kao i u turističkim mjestima.
In particular, 95% of hotel and restaurant accommodation capacity in Croatia is located on the Adriatic Coast and islands, and over 60% of overnight stays are recorded in July and August. 
Tako je 95% hotela i restorana u Hrvatskoj smješteno na jadranskoj obali, a više od 60% noćenja ostvari se u samo dva mjeseca u godini, tj. u srpnju i kolovozu.
A further notable development has been a pronounced tendency towards self-provisioning. 
Sljedeće obilježje turizma u Hrvatskoj i zemljama južne Europe jest naglašena sklonost tzv. samoopskrbi.
It has been most visible in the accommodation sector and has started with the growth of second home ownership of local residents. 
Ta je tendencija najvidljivija u izgradnji velikog broja kuća za odmor.
The growth of “weekend homes” in Croatia and other southern European countries is also a broader economic and social phenomenon. 
No porast broja vikendica u Hrvatskoj i ostalim zemljama južne Europe također odražava širi društveno-ekonomski fenomen.
In the former Yugoslavia it was partly a consequence of scarcity of other goods and services on the market on which to spend income on the one hand, and the basically free provision of services such as housing, education and health care on the other. 
U bivšoj Jugoslaviji stanovništvo je ulagalo u vikendice djelomično zbog neraznolikosti roba i usluga na tržištu na koje bi se mogao potrošiti novac, a djelomično zato što su usluge poput stanovanja, obrazovanja, zdravstva i sl. bile više-manje besplatne.
At the same time, the widespread distribution of second homes across social classes and geographical locations reflects the persistence of ruralurban ties, with first generation urban dwellers inheriting homes in the countryside. 
Rašireno posjedovanje kuća za odmor u svim društvenih slojevima i zemljopisnim lokacijama također odražava i snažne veze između sela i gradova jer je prva generacija stanovnika gradova nasljeđivala kuće na selu.
Moreover, owning a weekend home in a coastal resort is a widely held aspiration and status symbol in all social classes, a part of the mythology of what constitutes social progress (Williams, 2001). 
Posjedovanje kuće za odmor na obali je, osim toga, i statusni simbol i čini dio mita o društvenom napretku (Williams, 2001).
With enlargement of the EU to Portugal and Spain and the removal of restrictions on the movement of capital in the Union in the 1990s, there has also been a marked increase in second home ownership of foreign residents. 
S proširenjem EU na Portugal i Španjolsku i ukidanjem restrikcija na kretanje kapitala u 1990-im godinama, u EU je naglo porastao interes za posjedovanjem kuća za odmor u stranim zemljama.
For instance, in Spain there are an estimated 2 million second homes, one million of which are owned by foreigners (ibid., 2001). 
Na primjer, ocjenjuje se da u Španjolskoj ima oko 2 milijuna kuća za odmor, od kojih milijun posjeduju stranci (Williams, 2001).
However, if the experience of other southern European countries can be a guide, one should not expect a significant increase in direct foreign ownership of tourist facilities other than second homes.li The reason is that foreign companies are mainly interested in facilities they can differentiate through branding and location, such as hotels aimed at business travellers or exclusive resorts. 
No ako iskustvo drugih zemalja južne Europe može poslužiti kao primjer, osim u kuće za odmor ne treba očekivati i snažan porast inozemnih ulaganja u ostale nekretnine u turizmuT Razlog tome je da su inozemna turistička poduzeća pri ulaganju u nekretnine uglavnom zainteresirana za objekte koje mogu učiniti prepoznatljivima u smislu branda i lokacije, kao što su hoteli namijenjeni poslovnim ljudima ili pak ekskluzivna ljetovališta.
On the other hand, the tourism product being sold by Croatia (sun, sea, etc.) is largely indifferent to branding and location, so the emphasis is almost entirely on the value for money of the total holiday package. 
Usto, turistički proizvod koji prodaje Hrvatska (sunce i more) uvelike je neovisan o brandu i lokaciji, tako da se strana turistička poduzeća gotovo isključivo zanimaju za cijenu po kojoj mogu ponuditi paketaranžmane na određenoj lokaciji.
This situation is not likely to change with the growth of foreign ownership of vacation homes. 
Ta se situacija vjerojatno neće izmijeniti s porastom broja kuća za odmor u vlasništvu stranaca.
What are the major potential costs and benefits of increased foreign ownership of summer vacation homes for Croatian tourism? 
Koje su potencijalne koristi i troškovi za hrvatski turizam od povećanog broja kuća za odmor u vlasništvu rezidenata EU?
As noted above, the main potential cost is that of overdevelopment. 
Kao što je već navedeno, glavni potencijalni trošak je pretjerana izgradnja.
Since this can result in the devastation of the coastal environment, which is one of the key attractions for tourists visiting Croatia, it would result in a loss of competitiveness for the tourism industry. 
Kako pretjerana izgradnja može dovesti do devastacije obale, koja je jedna od glavnih hrvatskih turističkih atrakcija, povećanje broja kuća za odmor moglo bi u konačnici dovesti do smanjivanja konkurentnosti hrvatskog turizma.
The recent strengthening of building regulations in coastal areas and the reasoned expectation that EU residents will respect these and other regulations (unlike many domestic developers in the past), provide some assurance that Croatia, unlike many coastal areas of Spain for instance, will avoid the overbuilding scenario. 
Pooštravanje građevinskih propisa u obalnom području u rujnu 2004. godine, te razumno očekivanje da će državljani EU poštovati te i ostale propise (za razliku od mnogih domaćih poduzetnika) daju nadu da će Hrvatska - za razliku od, primjerice, mnogih obalnih područja Španjolske - uspjeti izbjeći pretjeranu izgradnju.
However, the authorities, in particular at the local level, should avoid complacency on this crucial issue, as weaknesses in the enforcement of building regulations have a long history in Croatia. 
S obzirom na dugogodišnje slabosti u primjeni građevinskih propisa, vlasti, posebno one na lokalnoj razini, trebaju u tom ključnom pitanju biti vrlo odlučne.
Other potential costs for tourism are few and largely unrelated to foreign ownership of vacation homes. 
Ostali potencijalni troškovi za turizam malobrojni su i uglavnom nisu vezani uz inozemno vlasništvo kuća za odmor.
Croatia's tourism will in all likelihood continue to face the same challenges that it grapples with today: how to encourage greater market and product diversification; invest more in effective marketing and promotion; develop the human capital and technologies required for growth; create a more stable and predictable regulatory environment; match public and private infrastructure to customer demand; and promote responsibility in natural, social and cultural environments. 
Hrvatski će turizam i dalje biti izložen istim teškoćama s kojima se bori i danas: kako potaknuti veću diversifikaciju tržišta i proizvoda, kako više investirati u efikasnu promociju i marketing, kako razviti ljudski kapital i tehnologije potrebne za rast, kako stvoriti stabilno i predvidivo regulativno okruženje, kako prilagoditi javnu i privatnu infrastrukturu potražnji potrošača te razviti odgovornost u očuvanju prirodnog, društvenog i kulturnog okruženja.
It is unlikely that widespread foreign ownership of secondary residences will add to this long list of problems, the solutions for which are by and large well known but are difficult to implement because of the lack of co-ordination among different public and private sector bodies and weaknesses in local administration. 
Malo je vjerojatno da će rašireno inozemno vlasništvo kuća za odmor produljiti tu podugačku listu problema za koje se rješenja vrlo dobro znaju, ali se teško provode zbog manjka koordinacije između različitih javnih i privatnih tijela i slabosti lokalnih vlasti.
On the other hand, increased foreign ownership of secondary residences could have a number of potentially significant benefits for tourism and local communities. 
S druge strane, povećan broj kuća za odmor u inozemnom vlasništvu mogao bi imati niz potencijalno značajnih koristi za turizam i lokalne zajednice.