natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This approach allows an analysis from a subjective view - that of the public, in contrast to the usually used objective view, whereby policy goals are assumed to reflect public opinion. 
Takav pristup omogućuje analizu sa subjektivnog stajalištastajališta javnosti, za razliku od uobičajenoga objektivnog stajališta, kad se pretpostavlja da ciljevi makroekonomskih politika odražavaju javno mnijenje.
We find that the key macroeconomic variables of inflation, unemployment and GDP (growth) matter for the public's sense of economic well-being in transition countries. 
Rezultati upućuju na sljedeće: inflacija, nezaposlenost i (rast) BDP(a) važni su parametri za ekonomsko zadovoljstvo ljudi u zemljama u tranziciji.
Moreover, improvements in national income lead to both temporary and permanent gains in subjective economic well-being in transition countries. 
Štoviše, porast nacionalnog dohotka vodi privremenim i trajnim poboljšanjima subjektivnoga ekonomskog zadovoljstva.
Habituation effects are present, indicating that individuals become accustomed to an increase in national income, but not all the benefits of this increase dissipate over time. 
Pritom postoji proces navikavanja, što znači da se pojedinci privikavaju na porast nacionalnog dohotka, ali da svi povoljni učinci ne nestaju tijekom vremena.
Furthermore, GDP growth and unemployment are found to be more important than inflation in transition countries. 
Rast BDP-a i nezaposlenost u tranzicijskim su zemljama važniji od inflacije.
This suggests that achieving GDP growth is an important goal of economic policy not only from the point of view of policy-makers but also from that of the public, and that it should be pursued. 
Postizanje rasta BDP-a važan je cilj ekonomske politike, ne samo sa stajališta nositelja ekonomske politike, nego i sa stajališta javnog mišljenja, pa treba ustrajati u postizanju tog cilja.
On the other hand, given that unemployment is more important than inflation for the public's economic well-being, policy-makers in transition countries might need to revise their exclusive focus on inflation. 
Kako je za ekonomsko zadovoljstvo ljudi nezaposlenost važnija od inflacije, nositelji ekonomske politike u zemljama u tranziciji potencijalno bi trebali revidirati svoju pretežitu orijentiranost na inflaciju.
This is to say that more effort should be put into decreasing unemployment (which might have an adverse effect on inflation) rather than into restraining inflation. 
Drugim riječima, više bi truda trebalo biti uloženo u smanjivanje nezaposlenosti (što može imati negativan utjecaj na inflaciju) nego na obuzdavanje inflacije.
Keywords: subjective economic well-being, surveys, transition countries, Croatia, macroeconomic variables 
Ključne riječi: subjektivno ekonomsko zadovoljstvo, ankete, tranzicijske zemlje, Hrvatska, makroekonomske varijable
* Author would like to thank two anonymous referees for useful comments and suggestions. 
* Autorica zahvaljuje anonimnim recenzentima na korisnim sugestijama koje su pridonijele poboljšanju članka.
L. Malešević Perović: Subjective Economic Well-being in Transition Countries: Investigating the Relative 
L. Malešević Perović: Subjektivno ekonomsko zadovoljstvo u tranzicijskim zemljama: istraživanje relativne važnosti makroekonomskih varijabli
It is generally presumed by policy-makers that achieving GDP growth is the ulti 
Nositelji ekonomskih odluka obično pretpostavljaju da je postizanje rasta BDP-a kraj
mate goal of economic policy and that this is what the public values and rewards by reelection. 
nji cilj ekonomske politike i da je to ono što javnost nagrađuje ponovnim izborom.
However, from the public's, rather than policy-makers', standpoint the situation might seem a bit different. 
Gledište javnosti, za razliku od gledišta nositelja ekonomskih odluka, može biti ponešto drugačije.
Namely, why should we presuppose that an increase in GDP increases life-satisfaction? 
Naime, zašto bismo pretpostavili da porast BDP-a ujedno povećava i nečije zadovoljstvo životom?
After all, it is happiness that should be the ultimate goal in life, not increasing GDP! 
Uostalom, sreća bi trebala biti krajnji cilj u životu, a ne rast BDP-a.
It is possible, therefore, that the public might view GDP growth and other key macroeconomic variables, like inflation and unemployment, in a way different from economists or policy-makers. 
Javnost može vidjeti rast BDP-a i drugih ključnih makroekonomskih varijabli, kao što su inflacija i nezaposlenost, na drugačiji način nego ekonomisti ili nositelji ekonomskih odluka.
Naturally, people “dislike” unemployment and inflation, but “like” GDP growth. 
Naravno, ljudi “ne vole” nezaposlenost i inflaciju, a “vole” rast BDP-a.
However, since policy-makers (should) follow policies that try to help the economy and reduce economic “evils”, the question of exactly how much people dislike unemployment and inflation or like GDP growth is of central interest. 
Nositelji ekonomskih odluka trebali bi slijediti politiku koja pokušava pomoći gospodarstvu i smanjiti utjecaj ekonomskih teškoća, pa pitanje koliko točno ljudi ne vole inflaciju i nezaposlenost, odnosno koliko “vole” rast BDP-a, postaje ključno.
Among these three variables, policy-makers often put most weight on (fighting) inflation. 
Među navedenim trima varijablama nositelji ekonomskih odluka najjači naglasak često stavljaju na borbu protiv inflacije.
However, in our opinion it is important to analyse how important these variables really are from the point of view of the public, i.e. from a subjective point of view. 
Osobno držim kako je važno analizirati koliko su te tri varijable važne za javnost, tj. analizirati ih sa subjektivnoga gledišta.
Economists often use objective economic data to describe well-being, for example, real GDP per capita. 
Ekonomisti se često koriste objektivnim ekonomskim podacima kako bi opisali zadovoljstvo, npr. BDP-om po stanovniku.
In this paper, by contrast, we use so-called happiness functions in order to assess well-being subjectively. 
Protivno tomu, u ovom su radu uvedene tzv. funkcije sreće (happiness functions), kako bi se subjektivno ocijenilo to zadovoljstvo.
Our main goal will be to analyse the relative importance of macroeconomic variables with respect to economic well-being. 
Temeljni cilj rada bio je analizirati relativnu važnost makroekonomskih varijabli s obzirom na ekonomsko zadovoljstvo.
This is to say that we want to determine which variable (inflation, unemployment or GDP (growth)) matters more to the public, i.e. to establish the order of importance of these variables in affecting the economic well-being of an individual. 
Nastojali smo odrediti koja je varijabla (inflacija, nezaposlenost ili rast BDP-a) značajnija za javnost i ustanoviti redoslijed važnosti tih varijabli u njihovom utjecaju na ekonomsko zadovoljstvo pojedinca.
To the best of our knowledge, no similar analysis exists for a set of transition countries. 
Koliko je poznato, ne postoji slična analiza za zemlje u tranziciji.
ctions; Section 3 provides a literature review of those happiness studies that either analyse countries in transition or deal with the macroeconomic determinants of happiness; Section 4 explains our choice of macroeconomic variables in the happiness equation, while Section 5 contains our own empirical investigation of the relative importance of key macroeconomic variables for economic well-being in transition countries. 
glavlje 3. pregled je literature o istraživanjima koja analiziraju sreću/zadovoljstvo u zemljama u tranziciji ili onih u kojima se istražuju makroekonomske determinante sreće; poglavlje 4. objašnjava izbor makroekonomskih varijabli u funkcijama sreće, a poglavlje 5. sadržava empirijsku analizu relativne važnosti ključnih makroekonomskih varijabli za ekonomsko zadovoljstvo u tranziciji.
2 Introduction to happiness analysis 
2. Uvod u analizu sreće
In order to assess the importance of macro variables from a subjective point of view 
Kako bi se ocijenila važnost makroekonomskih varijabli sa subjektivnoga gledišta,
we use the happiness analysis. 
koristili smo se metodom analize sreće.
In happiness studies, via surveys, people are asked directly about their subjective well-being. 
U studijama o sreći ljude se, putem anketa, izravno pita o njihovu subjektivnom zadovoljstvu.
The most commonly asked question in these types of surveys is “how satisfied are you with your life taken as a whole?” 
Najčešće pitanje u takvim anketama obično glasi: “Koliko ste zadovoljni svojim životom u cjelini?”
1, with possible answers “very satisfied”, “fairly satisfied”, “not very satisfied”, and “very unsatisfied”2. 
1, a mogući su odgovori “vrlo sam zadovoljan/zadovoljna”, “prilično sam zadovoljan/zadovoljna”, “prilično sam nezadovoljan/nezadovoljna” i “vrlo sam nezadovoljan/nezadovoljna”2.
These answers are then used as the dependent variable in happiness equations. 
Ti se odgovori potom koriste kao zavisna varijabla u jednadžbama sreće.
1 The question might differ slightly depending on the country where it is asked, but the substantive meaning of the question is the same. 
1 Pitanje se može ponešto razlikovati ovisno o tome u kojoj je zemlji anketa provedena, ali osnovni je smisao pitanja isti.
2 Sometimes there are more and sometimes fewer than four possible answers, depending on the survey. 
2 Pokatkad ima više, a pokatkad manje od četiri moguća odgovora, ovisno o anketi.
In terms of econometric analysis, happiness as the dependent variable is analysed against a set of micro and macro factors. 
jedne je strane sreća/zadovoljstvo kao zavisna varijabla, a s druge strane različiti mikrofaktori i makrofaktori utjecaja na tu zavisnu varijablu.
The socio-demographic variables, sometimes referred to as micro variables, usually include gender, age, marital status, employment status, education and the income quartile of the respondent. 
Sociodemografske varijable, koje se katkad nazivaju mikrovarijablama, najčešće obuhvaćaju spol, dob, bračni status, status zaposlenja, obrazovanje te dohodovni kvartil kojemu ispitanik pripada.
Among the macro factors the variables usually included comprise the unemployment rate, inflation, GDP per capita and/or growth, and sometimes unemployment benefits or a measure of income inequality. 
Od makroekonomskih faktora najčešće uključene varijable jesu nezaposlenost, inflacija, BDP po stanovniku i/ili rast te, pokatkad, naknade za nezaposlenost ili neko mjerilo neravnopravnosti dohotka.
The literature on the “economics of happiness” has been steadily growing during the 
Literatura o temi “ekonomije sreće” posljednjih godina kontinuirano raste.
In what follows we make no attempt to survey the vast literature but rather analyse only those papers that analyse countries in transition as well as those that deal with macroeconomic determinants of happiness. 
što slijedi nismo pokušavali istražiti opsežnu literaturu nego analizirati samo one članke koji proučavaju zemlje u tranziciji, kao i one koji proučavaju makroekonomske determinante sreće.
The microeconomic variables used in much of the existing literature are the same and, as noted above, include: gender, marital status, income group, employment status, education and age variables. 
Mikroekonomske varijable korištene u većini postojeće literature jednake su i, kao što je već rečeno, obuhvaćaju spol, dob, bračni status, dohodovni razred, status zaposlenja i obrazovanje.
The impact of macroeconomic variables on happiness is rarely analysed (though most papers do control for country-specific fixed effects) and few papers focus on transition countries. 
Utjecaj makroekonomskih varijabli na sreću rijetko se proučava (iako većina članaka obuhvaća specifičnosti pojedine zemlje putem fiksnih efekata, fixed effects), a samo se nekolicina članaka usredotočuje na zemlje u tranziciji.
Furthermore, among the papers that do include macroeconomic variables, only the minority assesses the relative importance of these variables and, to the best of our knowledge, no such analysis exists for countries in transition. 
Nadalje, od članaka koji obuhvaćaju makroekonomske varijable samo mali broj njih ocjenjuje relativnu važnost tih varijabli, dok slična analiza za zemlje u tranziciji, koliko je poznato, ne postoji.
Therefore, in that sense this paper is distinctive. 
U tom smislu ovaj je rad specifičan.
Hayo and Seifert (2003) analyse subjective economic well-being in Eastern Europe 
Hayo i Seifert (2003) analiziraju subjektivno ekonomsko zadovoljstvo u istočnoj Eu
This means that the dependent variable in the regression is not lifesatisfaction in general, but rather satisfaction with one's economic situation. 
To znači da im zavisna varijabla u regresiji nije zadovoljstvo životom općenito, nego zadovoljstvo ekonomskom situacijom.
This investigation is of special interest for our empirical assessment of welfare in transition countries, including Croatia, since it uses the database and the dependent variable we have chosen for our own empirical analysis (as explained in more detail below). 
Ovaj je rad posebno važan za empirijsku procjenu blagostanja u tranzicijskim zemljama, uključujući Hrvatsku, jer se koristi istom bazom podataka i zavisnom varijablom kojom ćemo se koristiti u ovom istraživanju (kako je detaljnije objašnjeno u daljnjem tekstu).
When subjective economic well-being is regressed against a common set of socio-demographic variables, the findings are similar to those in regressions that use life-satisfaction as the dependent variable. 
Kada subjektivno ekonomsko zadovoljstvo služi kao zavisna varijabla, nasuprot nizu sociodemografskih varijabli, rezultati su slični onima koji se dobiju kada kao zavisna varijabla služi zadovoljstvo životom općenito.
All these variables are found to be significant at conventional levels, and of expected signs. 
kao i onih koje se odnose na gospodarstvo u cjelini, utemeljen na pojedinčevoj procjeni njegove razine zadovoljstva.
wide variables on self-reported satisfaction. 
(četvrti val World Values Survey).
An unexpected finding is that inflation seems to influence life-satisfaction positively. 
Neočekivan je rezultat da inflacija pozitivno utječe na zadovoljstvo životom.
GDP per capita also has a positive impact, whereas the Gini coefficient exerts a negative impact. 
BDP po stanovniku također ima pozitivan utjecaj, a Ginijev koeficijent negativan.
The unemployment variable is not statistically significant. 
Nezaposlenost nije bila statistički signifikantna.
Sanfey and Teksoz, however, stress that the size and statistical significance of the results depends on the specification used (not all of the macro variables are included in the regression at the same time, but rather different combinations are tested). 
Sanfey i Teksoz naglašavaju da veličina i statistička signifikantnost rezultata ovise o korištenoj specifikaciji (nisu sve makrovarijable uključene u regresiju istodobno nego su ispitane različite kombinacije).
Hence, the conclusions drawn about the significance of certain macro variables differ depending on the variables included in the model. 
Dakle, zaključci o signifikantnosti pojedinih makrovarijabli razlikuju se ovisno o tome koje su varijable uključene u model.
Since we are especially interested in assessing the relative importance of macroeco 
Kako nas je posebno zanimala ocjena relativne važnosti makroekonomskih varijabli
nomic variables for well-being, we next present two papers that explicitly compare the importance of inflation and unemployment in their influence on happiness. 
za zadovoljstvo, u daljnjem tekstu predstavljena su dva rada koja eksplicitno uspoređuju važnost inflacije i nezaposlenosti u njihovu utjecaju na sreću.
Di Tella, MacCulloch and Oswald (2001) find that, in twelve European countries 
Di Tella, MacCulloch i Oswald (2001) nalaze da su, u dvanaest europskih zemalja
over the period 1975 to 1991, people would trade-off a 1 percentage point increase in the unemployment rate for a 1.7 percentage point decrease in the inflation rate. 
od 1975. do 1991. ljudi bili voljni prihvatiti (trade-off) porast nezaposlenosti za 1 postotni bod u zamjenu za smanjenje inflacije za 1,7 postotnih bodova.
They then calculate the mean residual for each country and each year and use this as the dependent variable in the second step. 
Zatim izračunavaju srednju vrijednost reziduala za svaku zemlju i svaku godinu posebno, te dobivenu vrijednost uzimaju kao zavisnu varijablu u drugom koraku.
The explanatory variables in the second step are inflation and unemployment. 
Nezavisne su varijable u drugom koraku inflacija i nezaposlenost.
Their finding is that, unlike the “misery index” that attaches equal weight to both inflation and unemployment, the coefficient on inflation is smaller; hence unemployment is more important, given the prevailing unemployment and inflation rates. 
Njihovi rezultati pokazuju da je, za razliku od misery indeksa, koji pridjeljuje jednaku važnost inflaciji i nezaposlenosti, koeficijent koji se odnosi na inflaciju manji, što znači da je, pri danim stopama nezaposlenosti i inflacije, nezaposlenost važnija od inflacije.
Wolfers (2003) investigates the link between happiness and business cycle variati 
Wolfers (2003) istražuje poveznicu između sreće i varijacija nezaposlenosti i inflacije
ons in unemployment and inflation. 
koje se pojavljuju u poslovnim ciklusima.
He uses the Eurobarometer survey for 16 countries in the years 1973-1998. 
Koristi se anketom Eurobarometer za 16 zemalja u razdoblju 1973-1998.
He uses different dependent variables and regresses them on annual measures of inflation and unemployment. 
Uzima različite zavisne varijable i regresira ih na godišnju stopu inflacije i nezaposlenosti.
The dependent variables he uses are: the average levels of happiness in each country-year; the proportion of the population in a country-year who reported being “very satisfied”; the value of an estimated happiness index derived from an ordered probit regression of satisfaction on a full set of interacted country and year fixed effects and, finally, ordered probit regression analysing individual-level data on reported satisfaction. 
Zavisne su mu varijable prosječna razina sreće u svakoj zemlji/ godini, udio populacije u zemlji/godini koja se izjašnjava kao “vrlo zadovoljni”, vrijednost procijenjenog indeksa sreće dobivenoga iz ordered probit regresije (uz primjenu niza interakcijskih fiksnih efekata zemlja/godina) te, naposljetku, ordered probit regresija, kojom analizira pojedinačne podatke o zadovoljstvu.
In each case both inflation and unemployment exert a significant negative impact on the dependent variable. 
U svakom od navedenih primjera inflacija i nezaposlenost signifikantno i negativno utječu na zavisnu varijablu.
L. Malešević Perović: Subjective Economic Well-being in Transition Countries: Investigating the Relative 
Mikroekonomske varijable uobičajeno uključene u jednadžbe sreće relativno su dobro
As noted by Frey and Stutzer (2002a), these variables have proved to be the main determinants of citizens' satisfaction with the government in election and popularity functions. 
Stutzer (2002a), te su se varijable pokazale glavnim determinantama zadovoljstva građana vladom u izbornim anketama i ispitivanjima popularnosti.
They are, furthermore, particularly interesting to study since they can be influenced by economic policy. 
One su osobito zanimljive za proučavanje jer se na njih može utjecati ekonomskom politikom.
well-being, the variable most commonly used is the unemployment rate in the country of interest. 
nog zadovoljstva najčešće korištena varijabla jest nezaposlenost u određenoj (promatranoj) državi.
It affects both the employed and the unemployed. 
Ona utječe na obje skupine: na zaposlene i na nezaposlene.
As noted by Frey and Stutzer (2002), unemployment can affect the happiness of the employed because they may feel bad about the unfortunate fate of those unemployed, may fear that they themselves will become unemployed, or may dislike the increase in their unemployment contributions and taxes. 
Kako primjećuju Frey i Stutzer (2002), nezaposlenost se odražava na sreću zaposlenih, jer se oni mogu osjećati loše zbog nesretne sudbine nezaposlenih, mogu se bojati da će i sami postati nezaposleni ili ne prihvaćaju porast doprinosa i poreza koje plaćaju za nezaposlene.
Increased taxes directly lower the well-being of tax-payers, i.e. those employed. 
Porast poreza izravno smanjuje blagostanje poreznih obveznika, zaposlenika.
The employed take into consideration labour market conditions when assessing their chances of becoming unemployed. 
Zaposleni uzimaju u obzir uvjete na tržištu rada procjenjujući mogućnost gubitka svog zaposlenja.
Green et al. (2000) find that the fear of unemployment is not confined to a small proportion of the population, but that it exists among a considerable number of different workers working in different industries. 
Green et al. (2000) drže kako strah od nezaposlenosti nije ograničen samo na mali dio populacije, nego postoji u zamjetnog broja različitih ljudi koji rade u različitim industrijama.
We theorise that the satisfaction of individuals that have insecure jobs might be reduced because of the fear of potentially losing their job. 
Stoga uvodimo (teorijsku) pretpostavku kako je zadovoljstvo pojedinaca koji imaju nesiguran posao umanjeno strahom od potencijalnoga gubitka posla.
In other words the unemployment rate affects their average level of happiness indirectly; through increasing this fear. 
Drugim riječima, stopa nezaposlenosti utječe na prosječnu razinu sreće neizravno - povećavanjem tog strahovanja.
The main fear of the unemployed, on the other hand, is that of not becoming em 
Nemogućnost pronalaska zaposlenja osnovni je razlog straha nezaposlenih.
Winkelmann and Winkelmann (1998) note that the non-pecuniary effect of unemployment is much larger that the effect that stems from the associated loss of current income. 
mann i Winkelmann (1998) primjećuju kako je nenovčani utjecaj nezaposlenosti mnogo veći od utjecaja koji proizlazi iz odgovarajućega gubitka tekućeg dohotka.
Paul (2001) observes that unemployment, besides reducing income, also degrades human skills and causes social isolation. 
Paul (2001) opaža kako nezaposlenost, osim što smanjuje dohodak, degradira i ljudske vještine i uzrokuje društvenu izolaciju.
All this, as a result, reduces welfare. 
Sve to rezultira smanjenjem blagostanja.
Therefore, we can justifiably assume that unemployment impacts both on the unemployed and the employed. 
Prema tome, možemo opravdano pretpostaviti da nezaposlenost utječe na obje skupine: zaposlene i nezaposlene.
It should be stressed, however, that the official registered unemployment rates in tran 
Valja naglasiti kako službene stope nezaposlenosti u tranzicijskim zemljama zbog ve
sition countries overestimate the true unemployment due to the large and omnipresent unofficial economy. 
like i sveprisutne sive ekonomije precjenjuju stvarnu nezaposlenost.
Furthermore, given the low employment rate, high non-participation and high long-term unemployment in transition countries, the unemployment rate may not be the best proxy for the probability of becoming unemployed or finding employment. 
S obzirom na niske stope zaposlenosti u tim zemljama i visoku dugotrajnu nezaposlenost, stopa nezaposlenosti nije najbolja mjera (proxy) za procjenu vjerojatnosti gubitka ili pronalaska zaposlenja.
For transition countries, however, this is not feasible, since unemployment flows data were collected only in 1996 and 1997 (as part of the Labour Force Survey). 
To, pak, nije izvedivo za zemlje u tranziciji jer su podaci o tokovima zapošljavanja službeno evidentirani samo za 1996. i 1997. godinu (kao dio ankete o radnoj snazi).
Among non-economists in all countries the largest concern with inflation refers to the fact that it lowers people's standard of living. 
Među neekonomistima u svim zemljama najveću zabrinutost izaziva veza inflacije i pada životnog standarda.
Other perceived costs are connected with issues of exploitation, political instability, loss of morale, and damage to national prestige. 
Ostale posljedice koje neekonomisti uočavaju vezane su za pitanja iskorištavanja, političke nestabilnosti, gubitka morala i štetnog djelovanja na nacionalni prestiž.