natgillin/translations-raw huggingface dataset:
54 That question deals with the hypothesis that the name Bud constitutes a simple and indirect indication of geographical source, that is to say, a name in respect of which there is no direct link between a specific quality, reputation or other characteristic of the product and its specific geographical origin, so that it does not come within the scope of Article 2(2)(b) of Regulation No 2081/92 (see Case C-312/98 Warsteiner Brauerei [2000] ECR I-9187, paragraphs 43 and 44), and which, moreover, is not in itself a geographical name but is at least capable of informing the consumer that the product bearing that indication comes from a particular place, region or country (see Case C-3/91 Exportur [1992] ECR I-5529, paragraph 11). 
54 To se pitanje bavi hipotezom da je naziv Bud jednostavna i posredna oznaka zemljopisnog podrijetla, to jest naziv koji nije izravno povezan s određenom kakvoćom, ugledom ili drugom karakteristikom proizvoda i njegovim specifičnim zemljopisnim podrijetlom, tako da nije obuhvaćen područjem primjene članka 2. stavka 2. točke (b) Uredbe br. 2081/92 (vidjeti presudu od 7. studenog 2000., Warsteiner Brauerei, C-312/98, Zb., str. I-9187., t. 43. i 44.) i koji usto sam po sebi nije zemljopisni naziv, ali barem može pružiti podatak potrošaču da proizvod koji nosi tu oznaku dolazi iz određenog mjesta, regije ili države (vidjeti presudu od 10. studenog 1992., Exportur, C-3/91, Zb., str. I-5529., t. 11.).
─ Regulation No 2081/92 
– Uredba br. 2081/92
55 Budvar submits that Bud is an abbreviation of the name of the town of Budweis ─ the Czech name for which is České Budějovice ─, which is the place of origin of its beer, and thus includes a geographical reference which establishes a relationship with the brewing tradition of that town and reflects, in particular, the worldwide reputation of beer from Budweis, which is attributable to its excellent quality. 
55 Budvar tvrdi da je Bud kratica imena grada Budweis – čije ime na češkom glasi České Budějovice – koji je mjesto podrijetla njegova piva te da stoga sadržava zemljopisno upućivanje kojim se uspostavlja odnos s pivarskom tradicijom tog grada i koje posebno odražava svjetski ugled piva iz Budweisa koji se može pripisati njegovoj izvrsnoj kakvoći.
56 According to Budvar, the name Bud ─ which is protected in Austria under the bilateral convention ─ is therefore a qualified geographical indication or designation of origin, that is to say, an indication or a designation which is eligible for registration under Regulation No 2081/92. 
56 Prema tvrdnji Budvara, naziv Bud – koji je u Austriji zaštićen bilateralnom konvencijom – stoga je kvalificirana oznaka zemljopisnog podrijetla ili oznaka izvornosti, odnosno oznaka ili naziv koji ispunjavaju uvjete za registraciju iz Uredbe br. 2081/92.
57 Budvar submits that it is clear from the Court's case-law ( Warsteiner Brauerei , paragraph 47) that Regulation No 2081/92 does not preclude a national system of protection, similar to that established by the bilateral convention, of a qualified geographical indication or designation of origin such as Bud. 
57 Budvar ističe da iz sudske prakse Suda (gore navedena presuda Warsteiner Brauerei, t. 47.) proizlazi da nacionalni sustav zaštite kvalificirane oznake zemljopisnog podrijetla ili oznake izvornosti kao što je Bud, sličan sustavu koji je uspostavljen bilateralnom konvencijom nije protivan Uredbi br. 2081/92.
58 In addition, Budvar submits that if the name Bud, as protected under the bilateral convention, is merely a simple indication of geographic source ─ that is, an indication of geographic source in respect of which there is no link between the characteristics of the product and its geographical source ─, the judgment in Warsteiner Brauerei , in particular paragraph 54, a fortiori indicates that Regulation No 2081/92 does not preclude the application of that national protection, since such indications are clearly beyond the scope of that regulation. 
58 Osim toga, Budvar ističe da ako je naziv Bud, kako je zaštićen bilateralnom konvencijom, tek jednostavna oznaka zemljopisnog podrijetla – to jest, oznaka zemljopisnog podrijetla koja nije povezana s karakteristikama proizvoda i njegovim zemljopisnim podrijetlom –, presuda u predmetu Warsteiner Brauerei, posebno točka 54., naznačuje a fortiori da primjena te nacionalne zaštite nije protivna Uredbi br. 2081/92, jer su takve oznake očigledno izvan područja primjene te uredbe.
59 According to Budvar, Regulation No 2081/92 governs only Community protection of the designations to which it refers. It follows that the national court's distinction between simple indications of geographic source and qualified indications is of no relevance when considering the purely national protection accorded by the bilateral convention. In the light of the judgment in Warsteiner Brauerei , in particular paragraphs 43 and 44, that conclusion holds true even where there is no risk of consumers being misled. 
59 Prema tvrdnji Budvara, Uredbom br. 2081/92 zaštita oznaka koje su u njoj navedene uređuje se samo na razini Zajednice. Iz toga slijedi da razlika između jednostavnih oznaka zemljopisnog podrijetla i kvalificiranih oznaka, koju utvrđuje nacionalni sud, nije relevantna kada se razmatra isključivo nacionalna zaštita koja se pruža bilateralnom konvencijom. S obzirom na prethodno navedenu presudu u predmetu Warsteiner Brauerei, posebno t. 43. i 44., taj je zaključak primjenjiv čak i kad nema rizika zavaravanja potrošača.
60 Ammersin claims that Warsteiner Brauerei does not provide any answer to the question underlying the dispute in the main proceedings, namely the question whether the absolute protection which Regulation No 2081/92 reserves to qualified geographic indications and designations of origin can be granted at the level of the Member States, in parallel to the system established by that regulation. 
60 Ammersin ističe da presuda Warsteiner Brauerei ne pruža odgovor na pitanje na kojem se temelji spor iz glavnog postupka, a ono glasi može li se apsolutna zaštita, koja je prema Uredbi br. 2081/92 rezervirana za kvalificirane oznake zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti, dodijeliti na razini država članica usporedno sa sustavom koji je uspostavljen navedenom uredbom.
61 That question must be answered in the negative since it is clear from the object, intention and scheme of Regulation No 2081/92 that that regulation is exhaustive to the extent that it grants absolute protection. Ammersin submits, first, that the regulation subjects the protection of a name to strict conditions, according to which the name must be the name of a place and there must be a direct link between the quality of the product concerned and the place where it originates (Article 2(2) of Regulation No 2081/92), and, second, that that protection is granted only after a compulsory notification, verification and registration procedure involving, in particular, a detailed assessment of compliance with the product specifications (Article 4 et seq. of that regulation). 
61 Odgovor na to pitanje treba biti niječan jer je iz predmeta, svrhe i strukture Uredbe br. 2081/92 jasno da je ta uredba iscrpna do te mjere da se njome pruža apsolutna zaštita. Ammersin navodi, prvo, da se tom uredbom zaštita naziva podvrgava strogim uvjetima prema kojima naziv mora biti naziv mjesta te mora postojati izravna veza između kakvoće dotičnog proizvoda i mjesta iz kojeg on potječe (članak 2. stavak 2. Uredbe br. 2081/92), a kao drugo, da se zaštita dodjeljuje samo nakon obveznog postupka prijave, verifikacije i registracije koji posebno uključuje detaljnu ocjenu usklađenosti sa specifikacijama proizvoda (članak 4. i naredni članci te uredbe).
62 According to Ammersin, it follows that Regulation No 2081/92 precludes national systems of protection from granting absolute protection to geographical indications and designations of origin where it is not ensured that those indications and designations also meet the strict requirements laid down by that regulation. 
62 Prema tvrdnji Ammersina iz toga proizlazi da su Uredbi br. 2081/92 protivni nacionalni sustavi zaštite koji dodjeljuju apsolutnu zaštitu oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti ako nije osigurano da te oznake udovoljavaju i strogim zahtjevima propisanim tom uredbom.
63 That interpretation is lent support by Article 17 of Regulation No 2081/92, from which it follows that national systems of protection of qualified indications of geographical source, including those founded on bilateral conventions, may be maintained beyond the six-month period provided for in that provision only if they have been notified to the Commission within that period. 
63 Takvo je tumačenje utemeljeno na članku 17. Uredbe br. 2081/92, iz kojeg proizlazi da nacionalni sustavi zaštite kvalificiranih oznaka zemljopisnog podrijetla, uključujući sustave utemeljene na bilateralnim konvencijama, mogu ostati na snazi dulje od šestomjesečnog razdoblja predviđenog tom odredbom samo ako se u tom roku prijave Komisiji.
64 The indications of source protected under the bilateral convention, in particular the name Bud, were not however notified to the Commission within that period, which, for the Republic of Austria, expired on 30 June 1999. They can thus no longer enjoy protection. 
64 Oznake izvora zaštićene bilateralnom konvencijom, osobito naziv Bud, nisu, međutim, bile prijavljene Komisiji u tom roku, koji je za Republiku Austriju istekao 30. lipnja 1999. Stoga više ne mogu uživati zaštitu.
65 The Austrian Government argues that if one starts from the assumption that the name at issue in the main proceedings is merely a simple indication of geographical source, it follows from the case-law of the Court that the protection accorded under the bilateral convention is compatible with Regulation No 2081/92. 
65 Austrijska vlada tvrdi da ako se pođe od pretpostavke da je naziv koji je predmet u glavnom postupku tek jednostavna oznaka zemljopisnog podrijetla, iz sudske prakse Suda proizlazi da je zaštita koja se pruža bilateralnom konvencijom u skladu s Uredbom br. 2081/92.
66 That Government further submits that it is likewise clear from the case-law of the Court that Regulation No 2081/92 also does not preclude the application of national rules protecting names which are eligible for registration under that regulation. 
66 Ta vlada nadalje tvrdi da iz sudske prakse Suda jednako tako proizlazi da primjena nacionalnih pravila kojima se štite nazivi koji ispunjavaju uvjete za registraciju iz te uredbe nije protivna Uredbi br. 2081/92.
67 The German Government submits that if the case concerns a simple indication of geographical source, then protection of the name Bud, as provided for in the bilateral convention, is compatible with Regulation No 2081/92 because that regulation applies only to qualified indications of geographical source, that is, indications which are intrinsically linked to the characteristics or the quality of the product in question. 
67 Njemačka vlada tvrdi da je, ako se predmet odnosi na jednostavnu oznaku zemljopisnog podrijetla, zaštita naziva Bud kako je predviđena bilateralnom konvencijom u skladu s Uredbom br. 2081/92 zato što se ta uredba primjenjuje samo na kvalificirane oznake zemljopisnog podrijetla, to jest oznake koje su bitno povezane s karakteristikama ili kakvoćom predmetnog proizvoda.
68 On the other hand, if the case in the main proceedings concerns a qualified indication of source, that Government considers that it is necessary to bear in mind the fact that Regulation No 2081/92 provides only for the registration of indications of source from Member States (see Article 5(4) and (5) of that regulation). It is clear from the recitals in its preamble that the regulation is based on the premiss that the system it establishes will be supplemented by cooperation with non-member countries. However, at present there is no agreement between the European Union and the Czech Republic. 
68 S druge strane, ako se predmet u glavnom postupku odnosi na kvalificiranu oznaku podrijetla, ta vlada smatra da je potrebno imati na umu činjenicu da se Uredbom br. 2081/92 predviđa samo registracija oznaka podrijetla iz država članica (vidjeti članak 5. stavak 4. i stavak 5. te uredbe). Iz uvodnih izjava Uredbe proizlazi da se ona temelji na premisi da će se sustav koji se njome uspostavlja dopunjavati u suradnji s trećim zemljama. Trenutačno, međutim, ne postoji sporazum između Europske unije i Češke Republike.
69 Therefore, no objections can be raised to the protection accorded under the bilateral convention, provided that, in terms of their content, the qualified indications of source referred to therein meet the requirements of Regulation No 2081/92. 
69 Stoga se ne mogu uložiti prigovori u pogledu zaštite koja se pruža bilateralnom konvencijom ako u njoj navedene kvalificirane oznake izvora po svojem sadržaju udovoljavaju uvjetima Uredbe br. 2081/92.
70 The French Government submits that Article 12(1) of Regulation No 2081/92 authorises the maintenance of international agreements concluded prior to the entry into force of that regulation. 
70 Francuska vlada ističe da se člankom 12. stavkom 1. Uredbe br. 2081/92 odobrava daljnje važenje međunarodnih sporazuma zaključenih prije stupanja te uredbe na snagu.
71 It is thus beyond doubt that the protection accorded by the bilateral convention to the name Bud cannot be incompatible with Regulation No 2081/92, particularly since that name has been classified as a protected designation of origin inter alia in the framework of the Lisbon Agreement for the Protection of Appellations of Origin and their International Registration of 31 October 1958, and was registered as such by the World Intellectual Property Organisation in 1975. 
71 Stoga nema dvojbe da zaštita koja se bilateralnom konvencijom pruža nazivu Bud ne može biti neusklađena s Uredbom br. 2081/92, posebno s obzirom na činjenicu da je taj naziv svrstan među zaštićene oznake podrijetla od 31. listopada 1958., između ostalog u okviru Lisabonskog ugovora za zaštitu oznaka podrijetla i njihovu međunarodnu registraciju, te da ga je 1975. godine tako registrirala Svjetska organizacija za intelektualno vlasništvo.
72 The Commission submits that it is clear from the case-law that Regulation No 2081/92 does not preclude a bilateral convention from according, possibly in conjunction with other national legal provisions, absolute protection, that is, irrespective of whether there is any use creating a risk of consumers being misled, to a geographical indication such as the one at issue in the main proceedings where there is no link between the characteristics of the product concerned and its geographical source. 
72 Komisija ističe da iz sudske prakse proizlazi da pružanje apsolutne zaštite na temelju bilateralne konvencije, eventualno zajedno s drugim nacionalnim zakonskim odredbama, to jest bez obzira na to dolazi li do uporabe kojom nastaje rizik zavaravanja potrošača, oznaci zemljopisnog podrijetla kao što je ona koja je predmet u glavnom postupku, ako ne postoji veza između karakteristika predmetnog proizvoda i njegova zemljopisnog podrijetla, nije protivno Uredbi br. 2081/92.
73 The Court has already held that there is nothing in Regulation No 2081/92 to imply that simple indications of geographical source cannot be protected under the national legislation of a Member State (see Warsteiner Brauerei , paragraph 45). 
73 Sud je već presudio da ni iz jedne odredbe Uredbe br. 2081/92 ne proizlazi da se jednostavne oznake zemljopisnog podrijetla ne mogu zaštititi nacionalnim zakonodavstvom države članice (vidjeti presudu Warsteiner Brauerei, t. 45.).
"74 The aim of Regulation No 2081/92 is to ensure uniform protection within the Community of the geographical designations which it covers; it introduced a requirement of Community registration in respect of those designations so that they could enjoy protection in every Member State, whereas the national protection which a Member State accords to geographical designations that do not meet the conditions for registration under Regulation No 2081/92 is governed by the national law of that Member State and is confined to its territory (see Warsteiner Brauerei , paragraph 50)." 
"74 Cilj Uredbe br. 2081/92 jest oznakama zemljopisnog podrijetla na koje se odnosi osigurati ujednačenu zaštitu unutar Zajednice; njome je uvedena obveza da te oznake budu registrirane u Zajednici kako bi mogle uživati zaštitu u svakoj državi članici, dok se nacionalna zaštita koju država članica pruža oznakama zemljopisnog podrijetla koje ne udovoljavaju uvjetima za registraciju iz Uredbe br. 2081/92 uređuje nacionalnim pravom te države članice i ograničena je na njezino područje (vidjeti presudu Warsteiner Brauerei, t. 50.)."
75 No doubt is cast on that interpretation by the fact that the national system of protection of indications of geographical source at issue in the main proceedings provides for absolute protection, that is to say, irrespective of whether there is any risk of consumers being misled. 
75 Činjenica da se nacionalnim sustavom zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla koja je predmet u glavnom postupku pruža apsolutna zaštita, neovisno o tome postoji li rizik zavaravanja potrošača, ne dovodi u pitanje to tumačenje.
76 The scope of Regulation No 2081/92 is not determined by reference to such factors, but depends essentially on the nature of the designation, in that it covers only designations of products for which there is a specific link between their characteristics and their geographic origin, and by the fact that the protection conferred extends to the Community. 
76 Područje primjene Uredbe br. 2081/92 nije određeno u funkciji takve okolnosti, nego u biti ovisi o prirodi oznake, i to na način da obuhvaća samo oznake proizvoda kod kojih postoji određena veza između njihovih karakteristika i zemljopisnog podrijetla, i o činjenici da se pružena zaštita proteže na Zajednicu.
77 It is common ground that, for the purposes of the hypothesis to which the first question refers, the name at issue in the main proceedings is not a designation which comes within the scope of Regulation No 2081/92. Moreover, the protection which it enjoys under the bilateral instruments at issue is limited to Austrian territory. 
77 Za potrebe hipoteze iz prvog pitanja, neosporno je da naziv koji je predmet u glavnom postupku nije oznaka obuhvaćena područjem primjene Uredbe br. 2081/92. Osim toga, zaštita koju taj naziv uživa na temelju bilateralnih sporazuma ograničena je na austrijsko državno područje.
78 In the light of the foregoing, the answer to the first question, in so far as it concerns Regulation No 2081/92, must be that that regulation does not preclude the application of a provision of a bilateral agreement between a Member State and a non-member country under which a simple and indirect indication of geographical origin from that non-member country is accorded protection in the importing Member State, whether or not there is any risk of consumers being misled, and the import of a product lawfully marketed in another Member State may be prevented. 
78 S obzirom na gore navedeno, na prvo pitanje, u mjeri u kojoj se odnosi na Uredbu br. 2081/92, valja odgovoriti da primjena odredbe bilateralnog sporazuma između države članice i treće zemlje kojom se jednostavnoj i posrednoj oznaci zemljopisnog podrijetla iz te treće zemlje pruža zaštita u državi članici uvoza bez obzira na to postoji li rizik zavaravanja potrošača te kojom se može spriječiti uvoz proizvoda koji je zakonito stavljen na tržište u drugoj državi članici nije protivna toj uredbi.
─ Articles 28 EC and 30 EC 
– Članci 28. UEZ-a i 30. UEZ-a
79 As a preliminary point, Budvar submits that the case at issue in the main proceedings concerns only direct imports to Austria from a non-member country, namely the United States, and thus does not involve a barrier to intra-Community trade. Hence, it has no bearing on the internal market and does not come within the scope of Article 28 EC. 
79 Budvar uvodno navodi da se predmet glavnog postupka odnosi samo na izravni uvoz u Austriju iz treće zemlje, odnosno Sjedinjenih Američkih Država, te da stoga ne uključuje prepreku za trgovinu između država članica. Stoga ne utječe na unutarnje tržište i ne ulazi u područje primjene članka 28. UEZ-a.
80 In addition, Budvar asserts that, according to the case-law of the Court, Articles 28 EC and 30 EC do not preclude the application of rules, laid down in an international agreement between Member States, on the protection of indications of source and designations of origin, provided that at, or after, the date on which that agreement comes into force the protected names have not become generic in the State of origin. 
80 Osim toga, Budvar tvrdi da, u skladu sa sudskom praksom Suda, primjena pravila, utvrđenih međunarodnim sporazumom između država članica, o zaštiti oznaka podrijetla i oznaka izvornosti, pod uvjetom da na datum stupanja tog sporazuma na snagu, ili nakon toga datuma, zaštićeni nazivi nisu postali generički u državi podrijetla nije protivna člancima 28. UEZ-a i 30. UEZ-a.
81 According to Budvar, that case-law applies a fortiori to a situation which, as in the main proceedings, concerns an agreement between a Member State and a non-member country according such protection, especially as it is indisputable ─ in particular since it is expressly stated in Article 6 of the bilateral convention ─ that the designation Bud is not, and has never been, a generic term. 
81 Prema tvrdnji Budvara, sudska se praksa a fortiori primjenjuje na situaciju koja se, kao što je slučaj u glavnome postupku, odnosi na sporazum između države članice i treće zemlje kojim se pruža takva zaštita, naročito zato što je neosporno – posebice jer se to izričito navodi u članku 6. bilateralne konvencije – da oznaka Bud niti jest niti je ikada bila generički izraz.
82 Ammersin submits that it does not follow from the Court's case-law that absolute protection of a name such as Bud is justified under Article 30 EC. Only simple indications of geographical source ─ essentially, place-names ─ with a strong reputation, which constitute for producers established in the places to which they refer an essential means of attracting custom, are justified. The designation Bud is not the name of a place, nor does it have a reputation among consumers. 
82 Ammersin navodi da iz sudske prakse Suda ne proizlazi da je apsolutna zaštita naziva kao što je Bud opravdana člankom 30. UEZ-a. Opravdane su samo jednostavne oznake zemljopisnog podrijetla – prije svega, nazivi mjesta – s velikim ugledom, koji za proizvođače sa sjedištem u mjestima na koja se odnose predstavljaju osnovno sredstvo privlačenja kupaca. Oznaka Bud nije naziv mjesta niti ima ugled među potrošačima.
83 Ammersin also submits that protection of the name Bud likewise cannot be justified under Article 28 EC, that is to say, by an overriding reason in the general interest, such as consumer protection or fairness in commercial transactions. Those objectives can be adequately attained by granting protection against the risk of consumers being misled. In those circumstances, absolute protection is clearly disproportionate. 
83 Ammersin također tvrdi da se zaštita naziva Bud ne može opravdati ni člankom 28. UEZ-a, to jest važnim razlogom u općem interesu, kao što je zaštita potrošača ili poštena trgovina. Ti se ciljevi mogu na odgovarajući način postići pružanjem zaštite od rizika zavaravanja potrošača. U tim je okolnostima apsolutna zaštita očigledno neproporcionalna.
84 The Austrian Government submits that according to the settled case-law of the Court, Article 28 EC does not preclude restrictions on imports and exports where those restrictions are justified on the grounds of protection of industrial and commercial property within the meaning of Article 30 EC, to the extent that such restrictions are necessary to safeguard the rights which constitute the specific subject-matter of that property. 
84 Austrijska vlada ističe da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom Suda, ograničenja uvoza i izvoza, ako su ta ograničenja opravdana zaštitom industrijskog i trgovačkog vlasništva u smislu članka 30. UEZ-a u toj mjeri da su potrebna za zaštitu prava koja predstavljaju točno određen predmet tog vlasništva, nisu protivna članku 28. UEZ-a.