natgillin/translations-raw huggingface dataset:
54 As regards, third, the general principle of non-discrimination or equal treatment, Ryanair claims that the obligation laid down in Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004 to provide care in a situation such as that as issue in the main proceedings imposes obligations on air carriers which, in circumstances similar to those at issue in the main proceedings, do not fall upon other modes of transport governed by Regulation (EC) No 1371/2007 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2007 on rail passengers' rights and obligations (OJ 2007 L 315, p. 14), Regulation (EU) No 1177/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 concerning the rights of passengers when travelling by sea and inland waterway and amending Regulation (EC) No 2006/2004 (OJ 2010 L 334, p. 1) and Regulation (EU) No 181/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 concerning the rights of passengers in bus and coach transport and amending Regulation (EC) No 2006/2004 (OJ 2011 L 55, p. 1), even though passengers stranded by widespread and prolonged disruption of transport find themselves in an identical situation whatever their mode of transport. 
54 Treće, što se tiče općeg načela nediskriminacije ili jednakog postupanja, Ryanair tvrdi da obveza pružanja skrbi utvrđena u članku 5. stavku 1. točki (b) i članku 9. Uredbe br. 261/2004 u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku nameće zračnim prijevoznicima obveze kojima, u okolnostima sličnim onima o kojima je riječ u glavnom postupku, ne podliježu druge vrste prijevoza uređene Uredbom (EZ) br. 1371/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o pravima i obvezama putnika u željezničkom prometu (SL L 315, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 10., str. 143.), Uredbom (EU) br. 1177/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o pravima putnika kada putuju morem ili unutarnjim plovnim putovima i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 (SL L 334, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 13., str. 142.) i Uredbom (EU) br. 181/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o pravima putnika u autobusnom prijevozu i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 (SL L 55, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 12., str. 237.), iako su putnici koji se nađu u opsežnom i dugotrajnom prekidu prijevoza u identičnoj situaciji bez obzira na njihov način prijevoza.
55 In that respect, it should be noted that the Court has already held in IATA and ELFAA, paragraphs 93 to 99, that Articles 5 to 7 of Regulation No 261/2004 do not infringe the principle of equal treatment. 
55 U tom smislu valja napomenuti da je Sud već ocijenio u gore navedenoj presudi IATA i ELFAA, t. od 93. do 99., da članci od 5. do 7. Uredbe br. 261/2004 ne krše načelo jednakog postupanja.
56 The situation of undertakings operating in the different transport sectors is not comparable since the different modes of transport, having regard to the manner in which they operate, the conditions governing their accessibility and the distribution of their networks, are not interchangeable as regards the conditions of their use (IATA and ELFAA, paragraph 96). 
56 Položaj poduzetnika koji posluju u svakomu od tih različitih sektora prijevoza nije usporediv, budući da različite vrste prijevoza, uzimajući u obzir osobito načine na koje se odvijaju, uvjete njihove dostupnosti i razmještaja njihovih mreža, nisu međusobno zamjenjive u pogledu uvjeta njihova korištenja (gore navedena presuda IATA i ELFAA, t. 96.).
57 In those circumstances, the European Union legislature was able to establish rules providing for a level of customer protection that varied according to the transport sector concerned. 
57 U tim je okolnostima zakonodavac Unije mogao uspostaviti pravila koja predviđaju različitu razinu zaštite potrošača ovisno o predmetnom sektoru prijevoza.
58 It follows that Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004 do not infringe the principle of non-discrimination. 
58 Iz toga proizlazi da članak 5. stavak 1. točka (b) i članak 9. Uredbe br. 261/2004 ne krše načelo nediskriminacije.
59 As regards, fourth, Articles 16 and 17 of the Charter, guaranteeing freedom to conduct a business and the right to property respectively, Ryanair claims that the obligation to provide care to passengers imposed on air carriers in circumstances such as those at issue in the main proceedings has the effect of depriving air carriers of part of the fruits of their labour and of their investments. 
59 Četvrto, što se tiče članaka 16. i 17. Povelje, kojima se jamči sloboda poduzetništva odnosno pravo vlasništva, Ryanair tvrdi da obveza pružanja skrbi putnicima nametnuta zračnim prijevoznicima u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, ima učinak uskraćivanja zračnim prijevoznicima dijela plodova njihovog rada i njihovih ulaganja.
60 In that regard, it must be noted, first, that freedom to conduct a business and the right to property are not absolute rights but must be considered in relation to their social function (see, to that effect, Case C-544/10 Deutsches Weintor [2012] ECR, paragraph 54 and the case-law cited). 
60 U vezi s tim valja napomenuti, prvo, da sloboda poduzetništva i pravo vlasništva nisu apsolutni prerogativi, nego se moraju razmatrati s obzirom na njihovu funkciju u društvu (vidjeti u tom smislu presudu od 6. rujna 2012., Deutsches Weintor, C-544/10, t. 54. i navedenu sudsku praksu).
61 Next, Article 52(1) of the Charter accepts that limitations may be imposed on the exercise of rights enshrined by it as long as the limitations are provided for by law, respect the essence of those rights and freedoms, and, subject to the principle of proportionality, are necessary and genuinely meet objectives of general interest recognised by the European Union or the need to protect the rights and freedoms of others. 
61 Naime, članak 52. stavak 1. Povelje priznaje ograničenja pri ostvarivanju tih prava samo ako su ograničenja predviđena zakonom, poštuju bit tih prava te ako su - u skladu s načelom proporcionalnosti - potrebna i ako doista odgovaraju ciljevima od općeg interesa koje priznaje Unija ili potrebi zaštite prava i sloboda drugih osoba.
62 Lastly, when several rights protected by the European Union legal order clash, such an assessment must be carried out in accordance with the need to reconcile the requirements of the protection of those various rights and striking a fair balance between them (see, to that effect, Case C-275/06 Promusicae [2008] ECR I-271, paragraphs 65 and 66, and Deutsches Weintor, paragraph 47). 
62 Konačno, kada je u sukobu nekoliko prava koje štiti pravni poredak Unije, takva se procjena mora izvesti u skladu s potrebom usklađivanja zahtjeva zaštite tih različitih prava, postižući pravednu ravnotežu među njima (vidjeti u tom smislu presudu od 29. siječnja 2008., Promusicae, C-275/06, Zb., str. I-271., t. 65. i 66., i gore navedenu presudu Deutsches Weintor, t. 47.).
63 In this case, the referring court mentions Articles 16 and 17 of the Charter. 
63 U ovom predmetu sud koji je uputio zahtjev spominje članke 16. i 17.
However, it is also necessary to take account of Article 38 thereof which, like Article 169 TFEU, seeks to ensure a high level of protection for consumers, including air passengers, in European Union policies. 
Povelje. Međutim, treba također uzeti u obzir njezin članak 38. kojim se, kao i člankom 169. UFEU-a, želi u politikama Europske unije osigurati visoka razina zaštite za potrošače, uključujući putnike u zračnom prometu.
As has been noted in paragraph 31 of this judgment, protection of those passengers is among the principal aims of Regulation No 261/2004. 
Kako je navedeno u točki 31. ove presude, zaštita tih putnika je među glavnim ciljevima Uredbe br. 261/2004.
64 It follows from paragraphs 45 to 49 of this judgment relating to the principle of proportionality that Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004, as interpreted in paragraph 43 of this judgment, must be considered to comply with the requirement intended to reconcile the various fundamental rights involved and strike a fair balance between them. 
64 Iz točaka 45. do 49. ove presude koje se odnose na načelo proporcionalnosti proizlazi da treba smatrati da su članak 5. stavak 1. točka (b) i članak 9. Uredbe br. 261/2004, kako se tumače u točki 43. ove presude, u skladu sa zahtjevom usklađivanja različitih uključenih osnovnih prava i postizanja pravedne ravnoteže između njih.
65 Therefore, those provisions do not breach Articles 16 and 17 of the Charter. 
65 Stoga ove odredbe ne krše članke 16. i 17. Povelje.
66 Consequently, the answer to the fourth and fifth questions is that Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004 must be interpreted as meaning that, in the event of cancellation of a flight due to `extraordinary circumstances' of a duration such as that in the main proceedings, the obligation to provide care to air passengers laid down in those provisions must be complied with, and the validity of those provisions is not affected. 
66 Prema tome, na četvrto i peto pitanje valja odgovoriti da članak 5. stavak 1. točka (b) i članak 9. Uredbe br. 261/2004 treba tumačiti tako da se u slučaju otkazivanja leta radi „izvanrednih okolnosti" u trajanju poput onog u glavnom postupku, obveza pružanja skrbi putnicima utvrđena u tim odredbama mora ispuniti, bez utjecaja na valjanost tih odredaba.
However, an air passenger may only obtain, by way of compensation for the failure of the air carrier to comply with its obligation referred to in Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004 to provide care, reimbursement of the amounts which, in the light of the specific circumstances of each case, proved necessary, appropriate and reasonable to make up for the shortcomings of the air carrier in the provision of care to that passenger, a matter which is for the national court to assess. 
Međutim, putnik u zračnom prometu može, putem odštete zbog toga što zračni prijevoznik nije ispunio svoju obvezu pružanja skrbi iz članka 5. stavka 1. točke (b) i članka 9. Uredbe br. 261/2004, dobiti samo nadoknadu iznosa za koje se s obzirom na specifične okolnosti svakog slučaja dokaže da su potrebni, primjereni i razumni u smislu nadoknade propusta zračnog prijevoznika u pružanju skrbi tim putnicima, što je na nacionalnom sudu da utvrdi.
On those grounds, the Court (Third Chamber) hereby rules: 
Slijedom navedenog, Sud (treće vijeće) odlučuje:
1. Article 5 of Regulation (EC) No 261/2004 of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights, and repealing Regulation (EEC) No 295/91, must be interpreted as meaning that circumstances such as the closure of part of European airspace as a result of the eruption of the Eyjafjallajökull volcano constitute `extraordinary circumstances' within the meaning of that regulation which do not release air carriers from their obligation laid down in Articles 5(1)(b) and 9 of the regulation to provide care. 
1. Članak 5. Uredbe (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91, treba tumačiti tako da znači da okolnosti, kao što je zatvaranje dijela europskog zračnog prostora radi erupcije vulkana Eyjafjallajökull, predstavljaju „izvanredne okolnosti" u smislu te Uredbe koje ne oslobađaju zračne prijevoznike od njihove obveze pružanja skrbi utvrđene u članku 5. stavku 1. točki (b) i članku 9. navedene uredbe.
2. Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004 must be interpreted as meaning that, in the event of cancellation of a flight due to `extraordinary circumstances' of a duration such as that in the main proceedings, the obligation to provide care to air passengers laid down in those provisions must be complied with, and the validity of those provisions is not affected. 
2. Članak 5. stavak 1. točka (b) i članak 9. Uredbe br. 261/2004 treba tumačiti tako da znače da se u slučaju otkazivanja leta zbog „izvanrednih okolnosti" u trajanju poput onog u glavnom postupku obveza pružanja skrbi putnicima utvrđena u tim odredbama mora ispuniti, bez utjecaja na valjanost tih odredaba.
However, an air passenger may only obtain, by way of compensation for the failure of the air carrier to comply with its obligation referred to in Articles 5(1)(b) and 9 of Regulation No 261/2004 to provide care, reimbursement of the amounts which, in the light of the specific circumstances of each case, proved necessary, appropriate and reasonable to make up for the shortcomings of the air carrier in the provision of care to that passenger, a matter which is for the national court to assess. 
Međutim, zrakoplovni putnik može, putem odštete radi toga što zračni prijevoznik nije ispunio svoju obvezu pružanja skrbi iz članka 5. stavka 1. točke (b) i članka 9. Uredbe br. 261/2004, dobiti samo nadoknadu iznosa za koje se s obzirom na specifične okolnosti svakog slučaja dokaže da su potrebni, primjereni i razumni u smislu nadoknade propusta zračnog prijevoznika u pružanju skrbi tim putnicima, što je na nacionalnom sudu da utvrdi.
6 November 2012 
6. studenoga 2012.
‛Representation of the European Union before national courts -- Articles 282 EC and 335 TFEU -- Claim for damages in respect of loss caused to the European Union by a cartel -- Article 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union -- Right to fair hearing -- Right of access to a tribunal -- Equality of arms -- Article 16 of Regulation No 1/2003' 
„Zastupanje Europske unije pred nacionalnim sudovima - Članci 282. UEZ-a i 335. UFEU-a - Zahtjev za naknadu štete koja je Uniji prouzročena zabranjenim sporazumom - Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Pravo na pošteno suđenje - Pravo na pristup pravosuđu - Jednakost oružja - Članak 16. Uredbe br. 1/2003"
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 267 TFEU from the Rechtbank van koophandel te Brussel (Belgium), made by decision of 18 April 2011, received at the Court on 28 April 2011, in the proceedings 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio Rechtbank van koophandel te Brussel (Belgija), odlukom od 18. travnja 2011., koju je Sud zaprimio 28. travnja 2011., u postupku
Europese Gemeenschap 
Europese Gemeenschap
v Otis NV, 
protiv Otis NV,
General Technic-Otis Sàrl, 
General Technic-Otis Sàrl,
Kone Belgium NV, 
Kone Belgium NV,
Kone Luxembourg Sàrl, 
Kone Luxembourg Sàrl,
Schindler NV, 
Schindler NV,
Schindler Sàrl, 
Schindler Sàrl,
ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, 
ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV,
ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl, 
ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl,
composed of V. Skouris, President, K. Lenaerts, Vice-President, A. Tizzano, R. Silva de Lapuerta, L. Bay Larsen, A. Rosas, E. Jarašiūnas, Presidents of Chambers, E. Levits, A. Ó Caoimh, J.-C. Bonichot, A. Arabadjiev (Rapporteur), A. Prechal and C.G. Fernlund, Judges, 
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, K. Lenaerts, potpredsjednik, A. Tizzano, R. Silva de Lapuerta, L. Bay Larsen, A. Rosas, E. Jarašiūnas, predsjednici vijeća, E. Levits, A. Ó Caoimh, J.-C. Bonichot, A. Arabadjiev (izvjestitelj), A. Prechal i C. G. Fernlund, suci,
Advocate General: P. Cruz Villalón, 
nezavisni odvjetnik: P. Cruz Villalón,
Otis NV, by H. Speyart, S. Brijs and G. Borremans, advocaten, 
za Otis NV, H. Speyart, S. Brijs i G. Borremans, advocaten,
Kone Belgium NV, by D. Paemen, avocat, D. Vermeiren, advocaat, and T. Vinje, Solicitor, 
za Kone Belgium NV, D. Paemen, avocat, D. Vermeiren, advocaat, i T. Vinje, Solicitor,
Schindler NV, by P. Wytinck, advocaat, 
za Schindler NV, P. Wytinck, advocaat,
ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, by O. Brouwer, N. Lorjé and A. Pliego Selie, advocaten, 
za ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, O. Brouwer, N. Lorjé i A. Pliego Selie, advocaten,
the European Commission, by H. Krämer and C. ten Dam, acting as Agents, 
za Europsku komisiju, H. Krämer i C. ten Dam, u svojstvu agenata,
the Council of the European Union, by B. Driessen, acting as Agent, 
za Vijeće Europske unije, B. Driessen, u svojstvu agenta,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 282 EC, 335 TFEU and 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union (`the Charter') and of Articles 103 and 104 of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (OJ 2002 L 248, p. 1), as amended by Council Regulation (EC, Euratom) No 1995/2006 of 13 December 2006 (OJ 2006 L 390, p. 1; `the Financial Regulation'). 
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članaka 282. UEZ-a, 335. UFEU-a i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (dalje u tekstu: Povelja) i članaka 103. i 104. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi primjenjivoj na opći proračun Europskih zajednica (SL L 248, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 145.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1995/2006 od 13. prosinca 2006. (SL L 390, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 1., str. 267.) (dalje u tekstu: Financijska uredba).
2 The reference has been made in proceedings between (i) the Europese Gemeenschap (European Community), represented by the European Commission, and (ii) Otis NV, Kone Belgium NV, Schindler NV, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler Sàrl and ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl, manufacturers of elevators and escalators, concerning an action for damages in respect of loss sustained as a result of an infringement by those companies of Article 81 EC. 
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između Europese Gemeenschap (Europska zajednica), koju zastupa Europska komisija, i društava Otis NV, Kone Belgium NV, Schindler NV, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler Sàrl i ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl, proizvođača dizala i pokretnih stepenica, o tužbi za naknadu štete pretrpljene zbog povrede članka 81. UEZ-a koju su počinila navedena društva.
The Treaties 
Ugovori
3 Article 282 EC provided: 
3 Članak 282. UEZ-a određivao je:
`In each of the Member States, the Community shall enjoy the most extensive legal capacity accorded to legal persons under their laws; it may, in particular, acquire or dispose of movable and immovable property and may be a party to legal proceedings. 
„U svakoj državi članici Zajednica uživa najširu pravnu sposobnost koja se priznaje pravnim osobama na temelju njihova nacionalnog prava; ona osobito može stjecati pokretnine i nekretnine ili njima raspolagati te biti stranka u sudskom postupku.
To this end, the Community shall be represented by the Commission.' 
U tu svrhu Zajednicu zastupa Komisija."
4 On 1 December 2009, upon entry into force of the FEU Treaty, Article 282 EC was replaced by Article 335 TFEU, which is worded as follows: 
4. Dana 1. prosinca 2009., nakon stupanja na snagu UFEU-a, članak 282. UEZ-a zamijenjen je člankom 335. UFEU-a, koji glasi:
`In each of the Member States, the Union shall enjoy the most extensive legal capacity accorded to legal persons under their laws; it may, in particular, acquire or dispose of movable and immovable property and may be a party to legal proceedings. 
„Unija u svakoj državi članici uživa najširu pravnu sposobnost koja se priznaje pravnim osobama na temelju njihova nacionalnog prava; ona osobito može stjecati pokretnine i nekretnine ili njima raspolagati te biti stranka u sudskom postupku.
To this end, the Union shall be represented by the Commission. 
U tu svrhu Uniju zastupa Komisija.
However, the Union shall be represented by each of the institutions, by virtue of their administrative autonomy, in matters relating to their respective operation.' 
Međutim, u pitanjima povezanima s djelovanjem pojedinih institucija, Uniju zastupa svaka institucija na temelju svoje administrativne autonomije."
5 Article 339 TFEU provides: 
5 Članak 339. UFEU-a određuje:
`The members of the institutions of the Union, the members of committees and the officials and other servants of the Union shall be required, even after their duties have ceased, not to disclose information of the kind covered by the obligation of professional secrecy, in particular information about undertakings, their business relations or their cost components.' 
„Članovi institucija Unije, članovi odbora te dužnosnici i ostali službenici Unije ne smiju, čak ni nakon prestanka njihove dužnosti, otkrivati one podatke koji su obuhvaćeni obvezom čuvanja profesionalne tajne, a osobito podatke o poduzećima, njihovim poslovnim odnosima ili troškovima."
6 Article 47 TEU is worded as follows: 
6 Članak 47. UEZ-a glasi:
`The Union shall have legal personality.' 
„Unija ima pravnu osobnost."
7 Recital 37 in the preamble to Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty (OJ 2003 L 1, p. 1) states: 
7 Uvodna izjava 37. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165.) glasi:
`This Regulation respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the [Charter]. 
„Ova Uredba poštuje temeljna prava i sukladna je načelima koja su naročito priznata [Poveljom].
Accordingly, this Regulation should be interpreted and applied with respect to those rights and principles.' 
U skladu s navedenim, ova Uredba treba se tumačiti i primjenjivati uzimajući u obzir i ta prava i načela."
8 Article 16 of Regulation No 1/2003, entitled `Uniform application of Community competition law' provides in paragraph 1: 
8 Članak 16. Uredbe br. 1/2003, pod naslovom „Jedinstvena primjena prava tržišnog natjecanja Zajednice" u stavku 1. propisuje:
`When national courts rule on agreements, decisions or practices under Article 81 [EC] or Article 82 [EC] which are already the subject of a Commission decision, they cannot take decisions running counter to the decision adopted by the Commission. 
„Kada nacionalni sudovi odlučuju o sporazumima, odlukama ili postupanjima iz članka 81. [UEZ-a] ili članka 82. [UEZ-a] koji su već bili predmetom odluke Komisije, nacionalni sudovi ne mogu donositi odluke suprotne odluci koju je donijela Komisija.
They must also avoid giving decisions which would conflict with a decision contemplated by the Commission in proceedings it has initiated. 
Također, nacionali sudovi moraju izbjegavati donošenje odluka koje bi bile u suprotnosti s odlukom koju razmatra Komisija u postupku koji je pokrenula.
To that effect, the national court may assess whether it is necessary to stay its proceedings. 
U tu svrhu, nacionalni sud može procijeniti je li svrsishodno nastaviti s postupkom pred nacionalnim sudom.
This obligation is without prejudice to the rights and obligations under Article 234 [EC].' 
Ova obveza ne dovodi u pitanje prava i obaveze iz članka 234. [UEZ-a]."
9 Article 28 of that regulation, entitled `Professional secrecy', provides: 
9 U skladu s člankom 28. spomenute uredbe, pod naslovom „Poslovna tajna":
`1. Without prejudice to Articles 12 and 15, information collected pursuant to Articles 17 to 22 shall be used only for the purpose for which it was acquired. 
„1. Ne dovodeći u pitanje članke 12. i 15., informacije sakupljene na temelju članaka 17. do 22., smiju se koristiti samo u svrhu zbog koje su prikupljene.