natgillin/translations-raw huggingface dataset:
46 The Court has also stressed that it is important for the referring court to set out the precise reasons why it was unsure as to the interpretation of Community law and why it considered it necessary to refer questions to the Court for a preliminary ruling. The Court has thus ruled that it is essential that the referring court provide at the very least some explanation of the reasons for the choice of the Community provisions which it requires to be interpreted and of the link it establishes between those provisions and the national legislation applicable to the dispute (see, inter alia, the order in Viacom, cited above, paragraph 16, and the judgment in Case C-318/00 Bacardi-Martini and Cellier des Dauphins [2003] ECR I-905, paragraph 43). 
46 Sud je također naglasio da je važno da nacionalni sudac navede jasne razloge koji su ga naveli na to da postavi pitanje o tumačenju prava Zajednice i objasni zašto je smatrao nužnim upućivanje prethodnih pitanja Sudu. Prema tome, Sud je presudio da je nužno da nacionalni sudac minimalno obrazloži razloge zbog kojih je izabrao odredbe prava Zajednice čije tumačenje zahtijeva i povezanost između tih odredaba i nacionalnog zakonodavstva mjerodavnog za spor (vidjeti osobito gore navedeno rješenje Viacom, t. 16., i presudu od 21. siječnja 2003., Bacardi-Martini i Cellier des Dauphins, C-318/00, Zb., str. I-905., t. 43.).
"47 One of the reasons for those requirements is that the information provided in orders for reference must not only be such as to enable the Court to reply usefully but must also enable the Governments of the Member States and other interested parties to submit observations pursuant to Article 23 of the Statute of the Court of Justice (orders in Case C-422/98 Colonia Versicherung and Others [1999] ECR I-1279, paragraph 5, and in Viacom, paragraph 14; judgment in Keller, cited above, paragraph 30)." 
47 Jedan od razloga za te zahtjeve jest da podaci dostavljeni u zahtjevima za prethodnu odluku ne služe samo tome da omoguće Sudu da pruži korisne odgovore, već i da omoguće vladama država članica kao i drugim zainteresiranim osobama podnošenje očitovanja u skladu s člankom 23. Statuta Suda (rješenje od 2. ožujka 1999., Colonia Versicherung i dr., C-422/98, Zb., str. I-1279., t. 5., gore navedeno rješenje Viacom, t. 14., i gore navedena presuda Keller, t. 30.).
48 In the case in the main proceedings, the Rechtbank ’s-Gravenhage, ruling in an application for interim relief, indicated the factual and legal context of the questions which it referred. It set out, concisely but adequately, the reasons which led it to refer those questions. 
48 Sud koji je uputio zahtjev i koji je odlučivao o zahtjevu za privremenu pravnu zaštitu u glavnom je postupku obrazložio činjenični i pravni okvir pitanja koja je postavio. Sažeto, ali u dovoljnoj mjeri opisao je razloge zbog kojih je postavio ta pitanja.
49 Furthermore, it must be pointed out that the Rechtbank ’s-Gravenhage made reference to the questions submitted by the United Kingdom court concerning the same subject. The Parliament, Council and Commission could not have failed to identify Case C-453/03, in which each of those institutions had just submitted observations at the moment when the decision to refer underlying Case C-194/04 was notified to them. There are consequently no grounds on which those institutions can argue that it was impossible for them to submit observations in full knowledge of the facts. 
49 Osim toga, valja naglasiti da taj sud upućuje na pitanja koja je sud Ujedinjene Kraljevine postavio u vezi s jednakim predmetom. Parlament, Vijeće i Komisija nisu mogli previdjeti predmet C-453/03, u kojem je svaka od tih institucija podnijela očitovanja upravo u trenutku kada im je bila dostavljena odluka kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku u predmetu C-194/04. Stoga te institucije neutemeljeno tvrde da nisu mogle podnijeti očitovanja uz potpuno poznavanje činjenica.
50 Finally, with regard to the second question, this cannot be regarded as being hypothetical on the ground that the claimant in the main proceedings in any event requested a national court to suspend application of the Community measure. It is clear from the observations submitted by that claimant that it is challenging the refusal of the competent minister to repeal the national legislation transposing Directive 2002/2 and the need to request a court to suspend application of that legislation, and that it also makes reference to the associated costs and to the harm occasioned thereby to the individual concerned. The question thus does not appear to be manifestly bereft of relevance within the context of the dispute in the main proceedings. 
50 Naposljetku, drugo pitanje ne može se smatrati hipotetskim zbog toga što je tužitelj u glavnom postupku od nacionalnog suda u svakom slučaju zahtijevao da suspendira primjenu akta Zajednice. Iz očitovanja koja je podnio taj tužitelj proizlazi da on osporava odbijanje nadležnog ministra da izvan snage stavi nacionalni propis kojim se prenosi Direktiva 2002/2 i potrebu da se od suda traži suspenzija primjene tog propisa, zatim utvrđuje povezane troškove i štetu uzrokovanu dotičnom pojedincu. Stoga u kontekstu glavnog postupka to pitanje nije očito irelevantno.
53 As the Council has stated in its observations and argued at the hearing, if the contested measure had not directly had the objective of safeguarding public health, it could have come under Article 37 EC, which also confers competence on the Community legislature. Review of the legal basis of Directive 2002/2 does, however, remain relevant for the purpose of verifying whether the procedure for the adoption of that directive was vitiated by any irregularity (see, in this connection, Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, paragraph 111). 
53 Kako je Vijeće pojasnilo u svojim očitovanjima i tvrdilo na raspravi, kada izravan cilj osporavane mjere ne bi bila zašita javnog zdravlja, mogao bi se primijeniti članak 37. UEZ-a, kojim se također dodjeljuje nadležnost zakonodavcu Zajednice. Međutim, preispitivanje pravne osnove Direktive 2002/2 i dalje je relevantno kako bi se provjerilo je li postupak donošenja te direktive zahvaćen nepravilnostima (vidjeti u tom smislu presudu od 10. prosinca 2002., British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, C-491/01, Zb., str. I-11453, t. 111.).
54 According to settled case-law, in the context of the organisation of the powers of the European Community the choice of the legal basis for a measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review. Those factors include in particular the aim and content of the measure (see, in particular, Case C-269/97 Commission v Council [2000] ECR I-2257, paragraph 43, Case C-36/98 Spain v Council [2001] ECR I-779, paragraph 58, and British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, cited above, paragraph 93). 
54 Prema ustaljenoj praksi, izbor pravne osnove akta Europske zajednice mora se temeljiti na objektivnim elementima koji podliježu sudskoj kontroli. Među tim elementima su cilj i sadržaj tog akta (vidjeti osobito presude od 4. travnja 2000., Komisija/Vijeće, C-269/97, Zb., str. I-2257., t. 43., i od 30. siječnja 2001., Španjolska/Vijeće, C-36/98, Zb., str. I-779., t. 58., te gore navedenu presudu British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 93.).
56 The third and fourth recitals in the preamble to Directive 2002/2 set out the position in law with regard to the indication of feed materials for animal feedingstuffs as it existed prior to the adoption of that directive and the need for more detailed information, as evidenced by the BSE and dioxin crises. According to the fifth recital in the preamble to Directive 2002/2, detailed quantitative information may help to ensure that potentially contaminated feed materials can be traced to specific batches, which will be beneficial to public health. 
56 Trećom i četvrtom uvodnom izjavom Direktive 2002/2 utvrđena je pravna situacija u području navođenja sastojaka hrane za životinje koja je postojala prije donošenja te direktive i potreba za detaljnijim informacijama koja je uočena u krizama povezanima s BSE-om i dioksinom. U skladu s petom uvodnom izjavom Direktive 2002/2, detaljnim informacijama o količini može se doprinijeti osiguravanju mogućnosti praćenja potencijalno kontaminiranih krmiva do specifičnih šarži, što će biti korisno za javno zdravlje.
58 Contrary to what has been stated by the Consiglio di Stato in its referral decisions underlying Cases C-11/04 and C-12/04, plant-based feedingstuffs may present health risks that are comparable to those found in feedingstuffs of animal origin. Fratelli Martini and the institutions which have submitted observations in those cases referred correctly to the problems posed by aflatoxin B1, which is a carcinogenic, genotoxic toxin produced by certain types of fungus present on cereals and nuts, to the 1999 dioxin crisis, which had an impact on the manufacture of compound feedingstuffs in Belgium, and to cases of contamination of cereals by herbicides and the presence, in waste water used for the production of animal feedingstuffs, of a hormone used in the manufacture of human contraceptives. 
58 Suprotno onome što tvrdi Consiglio di Stato u svojim odlukama kojima upućuje zahtjev za prethodnu odluku u predmetima C-11/04 i C-12/04, hrana za životinje biljnog podrijetla može predstavljati rizik za zdravlje koji je usporediv s rizikom povezanim s hranom za životinje životinjskog podrijetla. Fratelli Martini i institucije koje su podnijele očitovanja u tim predmetima pravilno su uputili na probleme uzrokovane aflatoksinom B1, genotoksičnim kancerogenim otrovom koji proizvodi određene vrste gljivica prisutne u žitaricama i orašastim plodovima, na krizu iz 1999. povezanu s dioksinom, kojom su bili pogođeni proizvođači krmnih smjesa u Belgiji, na slučajeve kontaminacije žitarica herbicidima i na prisutnost hormona koji se upotrebljava u proizvodnji humanih kontracepcijskih sredstava u otpadnim vodama koje se upotrebljavaju za proizvodnju hrane za životinje.
59 As the Agent of the Danish Government stated at the hearing, it appears that the indication of the percentages of the components of a product allows for targeted examination in the event of contamination and makes it possible rapidly to remove suspect feedingstuffs from the market. According to the Danish Government, the indication of a high percentage of biological maize contained in a feedingstuff administered by a farmer to cattle allowed the Danish authorities, in 2004, to identify that component as being the likely source of a high level of aflatoxin B1 present in the milk produced by that farmer and intended for human consumption. This made it possible to withdraw immediately the contaminated product, without any need to await the result of laboratory analyses. 
59 Kao što je na raspravi naveo agent danske vlade, čini se da se navođenjem postotaka sastojaka proizvoda omogućuje ciljano ispitivanje u slučaju kontaminacije i brzo povlačenje sumnjive hrane za životinje s tržišta. Prema mišljenju danske vlade, navođenjem povećanog postotka biološkog kukuruza sadržanog u hrani za životinje koju uzgajivač daje stoci danskoj je vladi 2004. bila omogućena identifikacija tog sastojka kao vjerojatnog izvora povećane razine aflatoksina B1 prisutnog u mlijeku namijenjenom prehrani ljudi, koje je proizveo taj uzgajivač. Time je bilo omogućeno povlačenje kontaminiranog proizvoda bez odlaganja i bez potrebe za čekanjem na rezultate laboratorijskih analiza.
"63 It is settled case-law that the principle of equal treatment requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified (Arnold André, cited above, paragraph 68; Swedish Match, cited above, paragraph 70; and Joined Cases C-154/04 and C-155/04 Alliance for Natural Health and Others [2005] ECR I-0000, paragraph 115)." 
63 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, načelo jednakog postupanja zahtijeva da se u usporedivim situacijama ne postupa na različit način i da se u različitim situacijama ne postupa na jednak način, osim ako je takvo postupanje objektivno opravdano (gore navedene presude Arnold André, t. 68., i Swedish Match, t. 70., te presuda od 12. srpnja 2005. Alliance for Natural Health i dr., C-154/04 i C-155/04, Zb., str. I-6451., t. 115.).
64 The objective pursued by Directive 2002/2 is the protection of public health. Such an objective may justify a difference in treatment, particularly when one bears in mind the obligation under Article 152(1) EC to ensure a high level of human health protection in the definition and implementation of all Community policies and activities. 
64 Cilj koji se želi ostvariti Direktivom 2002/2 jest zaštita javnog zdravlja. Takvim se ciljem može opravdati različito postupanje, osobito ako se na umu ima obveza iz članka 152. stavka 1. UEZ-a da se u utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Zajednice osigurava visok stupanj zaštite zdravlja ljudi.
65 Furthermore, as the Council has quite correctly stressed, even though one might be able to demonstrate that equally restrictive measures may also be justified in areas in which such measures have not yet been taken, such as that of foodstuffs intended for human consumption, that does not constitute a sufficient reason for taking the view that the measures adopted within the area which is the subject of the Community measures in issue are not lawful on the ground of their discriminatory character. If that were not so, this would have the effect of bringing the level of public health protection down to that of the existing legislation which provides the least protection. 
65 Osim toga, kako je Vijeće točno naglasilo, čak i ako bi se moglo dokazati da su jednako restriktivne mjere možda opravdane i u područjima u kojima takve mjere još nisu poduzete, kao što je područje hrane namijenjene prehrani ljudi, to nije dovoljan razlog na temelju kojeg se može utvrditi da su mjere donesene u području na koje se primjenjuju dotične mjere Zajednice nezakonite zbog njihove diskriminirajuće naravi. U protivnom bi njihov učinak bio smanjenje razine zaštite javnog zdravlja na razinu postojećeg propisa kojim je predviđena minimalna zaštita.
67 By heading (c) of the question referred in Case C-453/03, Question 2 in both Case C-11/04 and Case C-12/04, and Question 1(c) in Case C-194/04, the respective referring courts are essentially asking whether the provisions of Article 1(1)(b) and 1(4) of Directive 2002/2 infringe the principle of proportionality. In this context, the Consiglio di Stato also asks the Court whether there may be an infringement of the precautionary principle in that those provisions were adopted without a risk analysis based on scientific studies having been carried out. 
67 Točkom (c) pitanja u predmetu C-453/03, drugim pitanjem u predmetima C-11/04 i C-12/04 te prvim pitanjem točkom (c) u predmetu C-194/04 sudovi koji su uputili zahtjev u biti pitaju krši li se odredbama članka 1. stavka 1. točke (b) i članka 1. stavka 4. Direktive 2002/2 načelo proporcionalnosti. U tom kontekstu Consiglio di Stato pita Sud i o mogućoj povredi načela opreznosti jer su te odredbe bile donesene bez provođenja analize rizika na temelju znanstvenih studija.
69 With regard to judicial review of the conditions referred to in the previous paragraph, it should be noted that the Community legislature must be allowed a broad discretion in an area such as that in issue in the present case, which involves political, economic and social choices on its part, and in which it is called on to undertake complex assessments. Consequently, the legality of a measure adopted in that area can be affected only if the measure is manifestly inappropriate having regard to the objective which the competent institutions are seeking to pursue (see, in this regard, Arnold André, paragraph 46, Swedish Match, paragraph 48, and Alliance for Hatural Health and Others, cited above, paragraph 52). 
69 U pogledu sudskog nadzora uvjeta iz prethodne točke, valja podsjetiti da se zakonodavcu Zajednice mora dati široka diskrecijska ovlast u području kao što je ono o kojem je riječ u ovom predmetu, na temelju koje se od njega zahtijevaju političke, gospodarske i socijalne odluke te provedba složenih procjena. Slijedom navedenog, samo očitom neprikladnošću neke mjere donesene u tom području s obzirom na cilj koji nadležne institucije nastoje ostvariti može se ugroziti zakonitost takve mjere (vidjeti u tom smislu gore navedene presude Arnold André, t. 46., Swedish Match, t. 48., i Alliance for Natural Health i dr., t. 52.).
71 They rely in this regard on the other provisions of Directive 79/373, as amended by Directive 2002/2, in particular Article 5(5)(d), which requires the batch reference number to be indicated, and Article 12, which requires manufacturers to make available to the competent national authorities any document concerning the composition of feedingstuffs. According to the claimants in the main proceedings, those two obligations, the need for which they do not dispute, make it possible to ensure traceability of those feedingstuffs while at the same time respecting the economic interests of manufacturers, since those authorities are bound by an obligation of confidentiality and may use the information received only for the purpose of safeguarding public health. 
71 U tom se pogledu pozivaju na druge odredbe Direktive 79/373, kako je izmijenjena Direktivom 2002/2, a posebno na članak 5. stavak 5. točku (d), kojim se zahtijeva navođenje referentnog broja šarže, i na članak 12., kojim se od proizvođača zahtijeva da nadležnim nacionalnim tijelima na raspolaganje stave sve dokumente o sastavu hrane za životinje. Prema mišljenju tužiteljâ u glavnom postupku, tim dvjema obvezama, čiju potrebu ne osporavaju, omogućuje se osiguravanje sljedivosti te hrane za životinje uz istodobno poštovanje gospodarskih interesa proizvođača jer ta tijela imaju obvezu povjerljivosti i mogu se služiti dobivenim informacijama samo u svrhu zaštite javnog zdravlja.
72 With regard to the content of animal feedingstuffs, the claimants in the main proceedings cite Council Directive 70/524/EEC of 23 November 1970 concerning additives in feedingstuffs (OJ, English Special Edition 1970 (III), p. 840) and Council Directive 1999/29/EC of 22 April 1999 on the undesirable substances and products in animal nutrition (OJ 1999 L 115, p. 32). At the date of the hearing, the latter directive had been amended and recast by Directive 2002/32/EC of the European Parliament and of the Council of 7 May 2002 on undesirable substances in animal feed (OJ 2002 L 140, p. 10). 
72 U pogledu sadržaja hrane za životinje, navedeni tužitelji navode Direktivu Vijeća 70/524/EEZ od 23. studenoga 1970. o dodacima u hrani za životinje (SL L 270, str. 1.) i Direktivu Vijeća 1999/29/EZ od 22. travnja 1999. o nepoželjnim tvarima i proizvodima u prehrani životinja (SL L 115. str. 32.). Na dan rasprave potonja je direktiva izmijenjena i preinačena Direktivom 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. svibnja 2002. o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje (SL L 140, str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 31., str. 166.).
73 Finally, the claimants in the main proceedings cite Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety (OJ 2002 L 31, p. 1), which was adopted on the same day as Directive 2002/2 and which, they argue, constitutes the new framework legislation in regard to food safety. Article 18 of that regulation requires traceability, inter alia, of any substance liable to be incorporated into animal feed, and Article 20 of that regulation provides for procedures for withdrawing from the market foodstuffs which may be regarded as not satisfying animal feed safety requirements. 
73 Naposljetku, tužitelji u glavnom postupku navode Uredbu (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL L 31, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.), koja je donesena istog dana kao i Direktiva 2002/2 i koja prema njihovom mišljenju čini novi pravni okvir u području sigurnosti hrane. Člankom 18. te uredbe predviđena je sljedivost osobito svih tvari namijenjenih za upotrebu u hrani za životinje, a člankom 20. te uredbe predviđeni su postupci za povlačenje s tržišta hrane za koju se može smatrati da nije u skladu sa zahtjevima sigurnosti hrane za životinje.
75 The Parliament also invokes an objective of transparency. It refers to the loss of credibility of the competent authorities as a result of the BSE crisis, which can be offset only by a policy of transparency. This factor, it submits, ought to be taken into consideration for the purpose of assessing the proportionality of a measure intended simply to allow breeders to decide on the feedingstuff for their livestock. It is in particular for that reason that it is not sufficient for manufacturers to inform the competent health authorities of the exact composition of feedingstuffs. 
75 Parlament se poziva i na cilj transparentnosti. Upućuje na gubitak vjerodostojnosti nadležnih tijela kao posljedicu krize povezane s BSE-om, koji se može neutralizirati samo politikom transparentnosti. Navodi da taj element treba uzeti u obzir kako bi se ocijenila proporcionalnost mjere čiji cilj nije ništa drugo nego omogućiti uzgajivačima da odlučuju o prehrani svoje stoke. Osobito zato nije dovoljno da proizvođači obavješćuju nadležna zdravstvena tijela o točnom sastavu hrane za životinje.
76 As has been pointed out in paragraphs 59 and 60 of the present judgment, the obligation to indicate the percentages of the ingredients of a feedingstuff is a measure which is liable to contribute to the objective of safeguarding animal and human health. It makes it possible to identify the ingredients of a feedingstuff that are suspected of having been contaminated without awaiting the results of laboratory analyses and to withdraw that feedingstuff rapidly from use. 
76 Kao što je istaknuto u točkama 59. i 60. ove presude, obveza navođenja postotaka sastojaka hrane za životinje mjera je kojom se može doprinijeti cilju zaštite zdravlja životinja i ljudi. Njome se omogućuje identifikacija sastojaka hrane za životinje za koje se sumnja da su kontaminirani bez potrebe za čekanjem na rezultate laboratorijskih analiza i brzo povlačenje te hrane za životinje iz upotrebe.
77 In view of the requirement under Article 1(3) of Directive 2002/2 that the batch reference number of the product be indicated, that measure does not appear to be redundant. That indication makes it possible to establish the traceability of the batch of compound feedingstuffs, but not directly that of its ingredients. Furthermore, the investigation into traceability may require a certain period of time, whereas a situation involving the risk of a food crisis calls for a rapid reaction. 
77 S obzirom na zahtjev navođenja referentnog broja šarže proizvoda iz članka 1. stavka 3. Direktive 2002/2, ta mjera ne bi bila suvišna. Tim se navođenjem omogućuje uspostavljanje sljedivosti šarže krmnih smjesa, ali ne i izravno sljedivost njezinih sastojaka. Osim toga, za istragu sljedivosti može biti potrebno određeno vrijeme, dok se u situaciji koja uključuje rizik krize u sektoru hrane traži brza reakcija.