natgillin/translations-raw huggingface dataset:
52 By its fifth question the referring court seeks essentially to know whether there is any transfer [of data] to a third country within the meaning of Article 25 of Directive 95/46 where an individual in a Member State loads personal data onto an internet page which is stored on an internet site on which the page can be consulted and which is hosted by a natural or legal person ( the hosting provider) who is established in that State or in another Member State, thereby making those data accessible to anyone who connects to the internet, including people in a third country. 
52 Svojim petim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li to „prijenos [podataka] trećoj zemlji" u smislu članka 25. Direktive 95/46 kada pojedinac u državi članici učita osobne podatke na internetsku stranicu koja je pohranjena na web-mjestu na kojem je moguće pogledati dotičnu internetsku stranicu čiji je pružatelj usluge hostinga fizička ili pravna osoba (dalje u tekstu: pružatelj usluge hostinga) s nastanom u toj državi ili drugoj državi članici, čime podaci postaju dostupni svakoj osobi koja se spoji na internet, uključujući osobe u trećoj zemlji.
The referring court also asks whether the reply to that question would be the same if no one from the third country had in fact accessed the data or if the server where the page was stored was physically in a third country. 
Sud koji je uputio zahtjev također pita bi li odgovor na to pitanje bio isti da nitko iz treće zemlje zapravo nije pristupio podacima ili da se poslužitelj na kojem je internetska stranica pohranjena fizički nalazi u trećoj zemlji.
53 The Commission and the Swedish Government consider that the loading, using a computer, of personal data onto an internet page, so that they become accessible to nationals of third countries, constitutes a transfer of data to third countries within the meaning of Directive 95/46. 
53 Komisija i švedska vlada smatraju da učitavanje osobnih podataka na internetsku stranicu pomoću računala na način da postaju dostupni državljanima trećih zemalja jest prijenos podataka trećim zemljama u smislu Direktive 95/46.
The answer would be the same if no one from the third country had in fact accessed the data or if the server where it was stored was physically in a third country. 
Odgovor na to pitanje bio bi isti da nitko iz treće zemlje zapravo nije pristupio podacima ili da se poslužitelj na kojem su podaci pohranjeni fizički nalazi u trećoj zemlji.
54 The Netherlands Government points out that the term transfer is not defined by Directive 95/46. 
54 Nizozemska vlada podsjeća da pojam „prijenos" nije definiran Direktivom 95/46.
It takes the view, first, that that term must be understood to refer to the act of intentionally transferring personal data from the territory of a Member State to a third country and, second, that no distinction can be made between the different ways in which data are made accessible to third parties. 
Ona smatra da, kao prvo, dotični pojam treba tumačiti na način da se odnosi na namjerni prijenos osobnih podataka s državnog područja jedne države članice trećoj zemlji i, kao drugo, da nije moguće razlikovati različite načine na koje podaci postaju dostupni trećima.
It concludes that loading personal data onto an internet page using a computer cannot be considered to be a transfer of personal data to a third country within the meaning of Article 25 of Directive 95/46. 
Iz toga ona zaključuje da se učitavanje osobnih podataka na internetsku stranicu pomoću računala ne može smatrati prijenosom osobnih podataka trećoj zemlji u smislu članka 25. Direktive 95/46.
55 The United Kingdom Government submits that Article 25 of Directive 95/46 concerns the transfer of data to third countries and not their accessibility from third countries. 
55 Vlada Ujedinjene Kraljevine ističe da se članak 25. Direktive 95/46 odnosi na prijenos podataka trećim zemljama, a ne na njihovu dostupnost iz trećih zemalja.
The term transfer connotes the transmission of personal data from one place and person to another place and person. 
Pojam „prijenos" podrazumijeva prijenos osobnih podataka iz jednog mjesta i od jedne osobe na drugo mjesto i drugoj osobi.
It is only in the event of such a transfer that Article 25 of Directive 95/46 requires Member States to ensure an adequate level of protection of personal data in a third country. 
Isključivo u slučaju takvog prijenosa propisano je člankom 25. Direktive 95/46 da države članice osiguravaju odgovarajuću razinu zaštite osobnih podataka u trećoj zemlji.
56 Directive 95/46 does not define the expression transfer to a third country in Article 25 or any other provision, including Article 2. 
56 Direktiva 95/46 ne definira izraz „prijenos trećim zemljama" ni u svojem članku 25. ni u ijednoj drugoj odredbi, uključujući članak 2.
57 In order to determine whether loading personal data onto an internet page constitutes a transfer of those data to a third country within the meaning of Article 25 of Directive 95/46 merely because it makes them accessible to people in a third country, it is necessary to take account both of the technical nature of the operations thus carried out and of the purpose and structure of Chapter IV of that directive where Article 25 appears. 
57 Kako bi se utvrdilo je li učitavanje osobnih podataka na internetsku stranicu „prijenos" tih podataka trećoj zemlji u smislu članka 25. Direktive 95/46 isključivo zato što time postaju dostupni osobama u trećoj zemlji, valja uzeti u obzir, s jedne strane, tehničku prirodu tako provedenih radnji i, s druge strane, svrhu i strukturu poglavlja IV. te direktive u kojem se nalazi članak 25.
58 Information on the internet can be consulted by an indefinite number of people living in many places at almost any time. 
58 Informacije na internetu u svakom su trenutku dostupne neograničenom broju osoba koje se nalaze na mnogobrojnim mjestima u svijetu.
The ubiquitous nature of that information is a result inter alia of the fact that the technical means used in connection with the internet are relatively simple and becoming less and less expensive. 
Sveprisutnost tih informacija posljedica je, između ostalog, činjenice da su tehnička sredstva koja se upotrebljavaju u okviru interneta relativno jednostavna i sve jeftinija.
59 Under the procedures for use of the internet available to individuals like Mrs Lindqvist during the 1990s, the author of a page intended for publication on the internet transmits the data making up that page to his hosting provider. 
59 Prema modalitetu uporabe interneta koji je pojedincima poput B. Lindqvist bio dostupan tijekom 90-tih godina, autor stranice koji treba na internetu objaviti podatke koji čine sastavni dio internetske stranice prenosi pružatelju usluge udomljavanja web-sadržaja [dalje u tekstu: pružatelj usluge hostinga].
That provider manages the computer infrastructure needed to store those data and connect the server hosting the site to the internet. 
Pružatelj usluge hostinga upravlja računalnom infrastrukturom koja je potrebna za pohranu tih podataka i povezivanje poslužitelja web-mjesta s internetom.
That allows the subsequent transmission of those data to anyone who connects to the internet and seeks access to it. 
To omogućava daljnji prijenos tih podataka bilo kojoj osobi koja se spoji na internet i zatraži pristup podacima.
The computers which constitute that infrastructure may be located, and indeed often are located, in one or more countries other than that where the hosting provider is established, without its clients being aware or being in a position to be aware of it. 
Računala koja su dio te infrastrukture mogu se nalaziti, a često se i nalaze, u jednoj ili više zemalja koje nisu mjesto nastana pružatelja usluge hostinga, a da njegovi klijenti toga nisu ili ne mogu biti svjesni.
60 It appears from the court file that, in order to obtain the information appearing on the internet pages on which Mrs Lindqvist had included information about her colleagues, an internet user would not only have to connect to the internet but also personally carry out the necessary actions to consult those pages. 
60 Iz sudskog spisa proizlazi da bi korisnik interneta, ako želi dobiti informacije koje se nalaze na internetskim stranicama na koje je B. Lindqvist učitala informacije o svojim kolegama trebao ne samo spojiti se na internet, već također osobno izvršiti radnje potrebne za pristup tim stranicama.
In other words, Mrs Lindqvist's internet pages did not contain the technical means to send that information automatically to people who did not intentionally seek access to those pages. 
Drugim riječima, internetske stranice B. Lindqvist nisu sadržavale tehnička sredstva za automatsko slanje informacija osobama koje nisu namjerno zatražile pristup tim stranicama.
61 It follows that, in circumstances such as those in the case in the main proceedings, personal data which appear on the computer of a person in a third country, coming from a person who has loaded them onto an internet site, were not directly transferred between those two people but through the computer infrastructure of the hosting provider where the page is stored. 
61 Iz toga proizlazi, u okolnostima kao što su one u predmetu iz glavnog postupka, da osobni podaci koji se pojavljuju na računalu osobe u trećoj zemlji, a koji dolaze od osobe koja ih je učitala na internetsku stranicu, nisu bili izravno preneseni između te dvije osobe, već kroz računalnu infrastrukturu pružatelja usluge hostinga kod kojeg je stranica pohranjena.
62 It is in that light that it must be examined whether the Community legislature intended, for the purposes of the application of Chapter IV of Directive 95/46, to include within the expression transfer [of data] to a third country within the meaning of Article 25 of that directive activities such as those carried out by Mrs Lindqvist. 
62 U tom svjetlu valja ispitati je li zakonodavac Zajednice, za potrebe primjene poglavlja IV. Direktive 95/46, imao namjeru u izraz „prijenos [podataka] trećoj zemlji", u smislu članka 25. te direktive, uključiti aktivnosti kao što su one koje obavlja B. Lindqvist.
It must be stressed that the fifth question asked by the referring court concerns only those activities and not those carried out by the hosting providers. 
Valja naglasiti da se peto pitanje koje je postavio sud koji je uputio zahtjev odnosi samo na spomenute aktivnosti, a ne na aktivnosti koje obavljaju pružatelji usluge hostinga.
63 Chapter IV of Directive 95/46, in which Article 25 appears, sets up a special regime, with specific rules, intended to allow the Member States to monitor transfers of personal data to third countries. 
63 Poglavljem IV. Direktive 95/46, u kojem se nalazi članak 25., predviđen je poseban režim s posebnim pravilima koji ima za cilj omogućiti državama članicama nadzor prijenosa osobnih podataka trećim zemljama.
That Chapter sets up a complementary regime to the general regime set up by Chapter II of that directive concerning the lawfulness of processing of personal data. 
Tim poglavljem uspostavlja se i dopunski režim uz opći režim predviđen poglavljem II. te direktive o zakonitosti obrade osobnih podataka.
64 The objective of Chapter IV is defined in the 56th to 60th recitals in the preamble to Directive 95/46, which state inter alia that, although the protection of individuals guaranteed in the Community by that Directive does not stand in the way of transfers of personal data to third countries which ensure an adequate level of protection, the adequacy of such protection must be assessed in the light of all the circumstances surrounding the transfer operation or set of transfer operations. 
64 Cilj poglavlja IV. definiran je od pedesetšeste do šezdesete uvodne izjave Direktive 95/46, koje, između ostalog, navode da, iako zaštita pojedinaca zajamčena u Zajednici tom direktivom ne priječi prijenos osobnih podataka trećim zemljama koje osiguravaju odgovarajuću razinu zaštite, odgovarajuća razina zaštite koju pruža treća zemlja procjenjuje se ovisno o svim okolnostima oko prijenosa ili skupa postupaka prijenosa.
Where a third country does not ensure an adequate level of protection the transfer of personal data to that country must be prohibited. 
Kada treća zemlja ne osigurava odgovarajuću razinu zaštite, prijenos osobnih podataka u tu zemlju mora se zabraniti.
65 For its part, Article 25 of Directive 95/46 imposes a series of obligations on Member States and on the Commission for the purposes of monitoring transfers of personal data to third countries in the light of the level of protection afforded to such data in each of those countries. 
65 Člankom 25. Direktive 95/46 predviđen je niz obveza država članica i Komisije za potrebe nadzora prijenosa osobnih podataka trećim zemljama ovisno o razini zaštite koja je takvim podacima osigurana u svakoj od tih zemalja.
66 In particular, Article 25(4) of Directive 95/46 provides that, where the Commission finds that a third country does not ensure an adequate level of protection, Member States are to take the measures necessary to prevent any transfer of personal data to the third country in question. 
66 Člankom 25. stavkom 4. Direktive 95/46 predviđeno je posebno da, u slučaju kada Komisija utvrdi da treća zemlja ne osigurava odgovarajuću razinu zaštite, države članice poduzimaju mjere potrebne za sprečavanje bilo kakvog prijenosa podataka iste vrste toj trećoj zemlji.
67 Chapter IV of Directive 95/46 contains no provision concerning use of the internet. 
67 Poglavlje IV. Direktive 95/46 ne sadržava nijednu odredbu o uporabi interneta.
In particular, it does not lay down criteria for deciding whether operations carried out by hosting providers should be deemed to occur in the place of establishment of the service or at its business address or in the place where the computer or computers constituting the service's infrastructure are located. 
U poglavlju IV. posebno nisu predviđeni kriteriji prema kojima se može odrediti treba li smatrati da se postupci koje izvršavaju pružatelji usluga hostinga pružaju u mjestu nastana pružatelja usluge ili na njegovoj poslovnoj adresi ili u mjestu na kojem se nalazi računalo odnosno računala koja čine informatičku infrastrukturu pružatelja usluga.
68 Given, first, the state of development of the internet at the time Directive 95/46 was drawn up and, second, the absence, in Chapter IV, of criteria applicable to use of the internet, one cannot presume that the Community legislature intended the expression transfer [of data] to a third country to cover the loading, by an individual in Mrs Lindqvist's position, of data onto an internet page, even if those data are thereby made accessible to persons in third countries with the technical means to access them. 
68 S obzirom na, kao prvo, stupanj razvoja interneta u trenutku sastavljanja Direktive 95/46 te, kao drugo, to da u poglavlju IV. nema kriterija primjenjivih na uporabu interneta, ne može se pretpostaviti da je zakonodavac Zajednice zamislio da pojam „prijenos [podataka] trećoj zemlji" u budućnosti obuhvati učitavanje podataka na internetsku stranicu, koje obavlja pojedinac u situaciji u kojoj se nalazi B. Lindqvist, iako ti podaci na taj način postaju dostupni osobama u trećim zemljama koje imaju tehnička sredstva da im pristupe.
69 If Article 25 of Directive 95/46 were interpreted to mean that there is transfer [of data] to a third country every time that personal data are loaded onto an internet page, that transfer would necessarily be a transfer to all the third countries where there are the technical means needed to access the internet. 
69 Ako bismo članak 25. Direktive 95/46 tumačili na način da do „prijenosa [podataka] u treću zemlju" dolazi svaki put kada se osobni podaci učitavaju na internetsku stranicu, takav prijenos bi nužno bio prijenos u sve treće zemlje u kojima postoje tehnička sredstva potrebna za pristup internetu.
The special regime provided for by Chapter IV of the directive would thus necessarily become a regime of general application, as regards operations on the internet. 
Poseban režim predviđen poglavljem IV. te direktive na taj bi način postao režim opće primjene u odnosu na radnje na internetu. Dakle, čim bi Komisija utvrdila na temelju članka 25. stavka 4.
Thus, if the Commission found, pursuant to Article 25(4) of Directive 95/46, that even one third country did not ensure adequate protection, the Member States would be obliged to prevent any personal data being placed on the internet. 
Direktive 95/ 46 da ima ijedna treća zemlja koja ne osigurava odgovarajuću zaštitu, države članice morale bi spriječiti svako stavljanje osobnih podataka na internet.
70 Accordingly, it must be concluded that Article 25 of Directive 95/46 is to be interpreted as meaning that operations such as those carried out by Mrs Lindqvist do not as such constitute a transfer [of data] to a third country. 
70 U tim uvjetima valja zaključiti da članak 25. Direktive 95/46 treba tumačiti na način da radnje kao što su one koje je provela B. Lindqvist same po sebi nisu „prijenos [podataka] trećoj zemlji".
It is thus unnecessary to investigate whether an individual from a third country has accessed the internet page concerned or whether the server of that hosting service is physically in a third country. 
Iz tog je razloga nepotrebno ispitati je li pojedinac iz treće zemlje pristupio dotičnoj internetskoj stranici ili nalazi li se poslužitelj tog pružatelja usluge hostinga fizički u trećoj zemlji.
71 The reply to the fifth question must therefore be that there is no transfer [of data] to a third country within the meaning of Article 25 of Directive 95/46 where an individual in a Member State loads personal data onto an internet page which is stored with his hosting provider which is established in that State or in another Member State, thereby making those data accessible to anyone who connects to the internet, including people in a third country. 
71 Na peto pitanje stoga valja odgovoriti da kada pojedinac u državi članici učitava osobne podatke na internetsku stranicu koja je pohranjena kod njegovog pružatelja usluge hostinga koji ima nastan u toj državi ili drugoj državi članici, čime podaci postaju dostupni svakoj osobi koja se spoji na internet, uključujući osobe u trećoj zemlji, to nije „prijenos [podataka] trećoj zemlji" u smislu članka 25. Direktive 95/46.
The sixth question 
Šesto pitanje
72 By its sixth question the referring court seeks to know whether the provisions of Directive 95/46, in a case such as that in the main proceedings, bring about a restriction which conflicts with the general principles of freedom of expression or other freedoms and rights, which are applicable within the European Union and are enshrined in inter alia Article 10 of the ECHR. 
72 Svojim šestim pitanjem sud koji je uputio zahtjev pita dovode li odredbe Direktive 95/46, u slučaju kao što je onaj u glavnom postupku, do ograničenja koje je u sukobu protivno općim načelima slobode izražavanja ili drugim slobodama i pravima primjenjivima unutar Europske unije i sadržanima, između ostalog, u članku 10. EKLJP-a.
73 Citing inter alia Case C-274/99 P Connolly v Commission [2001] ECR I-1611, Mrs Lindqvist submits that Directive 95/46 and the PUL, in so far as they lay down requirements of prior consent and prior notification of a supervisory authority and a principle of prohibiting processing of personal data of a sensitive nature, are contrary to the general principle of freedom of expression enshrined in Community law. 
73 Pozivajući se osobito na presudu od 6. ožujka 2001., Connolly/Komisija (C-274/99 P, Zb., str. I-1611.), B. Lindqvist ističe da su Direktiva 95/46 i PUL, u dijelu u kojem utvrđuju zahtjeve vezane za prethodnu suglasnost i prethodno priopćenje nadzornom tijelu i načelo zabrane obrade osobnih podataka osjetljive prirode, protivni općem načelu slobode izražavanja koje je dio prava Zajednice.
More particularly, she argues that the definition of processing of personal data wholly or partly by automatic means does not fulfil the criteria of predictability and accuracy. 
Ona tvrdi posebno da definicija „u cijelosti ili djelomično automatske obrade osobnih podataka" ne ispunjava uvjete predvidivosti i preciznosti.
74 She argues further that merely mentioning a natural person by name, revealing their telephone details and working conditions and giving information about their state of health and hobbies, information which is in the public domain, well-known or trivial, does not constitute a significant breach of the right to respect for private life. 
74 Ona dalje ističe da sâmo spominjanje fizičke osobe po imenu te otkrivanje njezinog broja telefona i radnih uvjeta, kao i davanje informacija o njezinom zdravlju i hobijima, koje informacije su u javnoj domeni, dobro poznate ili trivijalne, ne čini značajno kršenje prava na poštovanje privatnog života.
Mrs Lindqvist considers that, in any event, the constraints imposed by Directive 95/46 are disproportionate to the objective of protecting the reputation and private life of others. 
B. Lindqvist smatra da su u svakom slučaju ograničenja koja nameće Direktiva 95/46 neproporcionalna cilju zaštite ugleda i privatnog života drugih.
75 The Swedish Government considers that Directive 95/46 allows the interests at stake to be weighed against each other and freedom of expression and protection of private life to be thereby safeguarded. 
75 Švedska vlada smatra da Direktiva 95/46 omogućuje uravnoteženje dotičnih interesa te na taj način zaštitu slobode izražavanja te zaštitu privatnog života.
It adds that only the national court can assess, in the light of the facts of each individual case, whether the restriction on the exercise of the right to freedom of expression entailed by the application of the rules on the protection of the rights of others is proportionate. 
Dodaje da samo nacionalni sudac može ocijeniti, na temelju činjeničnog stanja u svakom pojedinom slučaju, je li ograničenje ostvarivanja prava na slobodu izražavanja koje proizlazi iz primjene pravila o zaštiti prava drugih proporcionalno.
76 The Netherlands Government points out that both freedom of expression and the right to respect for private life are among the general principles of law for which the Court ensures respect and that the ECHR does not establish any hierarchy between the various fundamental rights. 
76 Nizozemska vlada podsjeća da su sloboda izražavanja i pravo na poštovanje privatnog života među općim načelima prava za koja Sud osigurava poštovanje te da se EKLJP-om ne utvrđuje hijerarhija između različitih temeljnih prava.
It therefore considers that the national court must endeavour to balance the various fundamental rights at issue by taking account of the circumstances of the individual case. 
Zbog toga smatra da nacionalni sud mora nastojati uskladiti različita temeljna prava na način da uzme u obzir okolnosti svakog pojedinačnog slučaja.
77 The United Kingdom Government points out that its proposed reply to the fifth question, set out in paragraph 55 of this judgment, is wholly in accordance with fundamental rights and avoids any disproportionate restriction on freedom of expression. 
77 Vlada Ujedinjene Kraljevine napominje da je njezin prijedlog odgovora na peto pitanje iz točke 55. ove presude u cijelosti u skladu s temeljnim pravima te da izbjegava neproporcionalno ograničavanje slobode izražavanja.
It adds that it is difficult to justify an interpretation which would mean that the publication of personal data in a particular form, that is to say, on an internet page, is subject to far greater restrictions than those applicable to publication in other forms, such as on paper. 
Ona dodaje da je teško opravdati tumačenje koje bi značilo da objava osobnih podataka u određenom obliku odnosno na internetskoj stranici podliježe daleko većim ograničenjima od onih koja se primjenjuju na objavu u drugim oblicima, npr. na papiru.