natgillin/translations-raw huggingface dataset:
22 With regard to a measure adopted by a Member State such as the measure at issue in the main proceedings requiring television operators to earmark 5% of their operating revenue for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television, the documents before the Court do not contain any indication that such a measure constitutes, in practice, a restriction on one of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty. 
22 Što se tiče mjere države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom se od nakladnika televizije zahtijeva da namijene 5 % svojih poslovnih prihoda predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova, spis dostavljen Sudu ne sadržava niti jedan dokaz da bi takva mjera, u praksi, predstavljala ograničenje jedne od temeljnih sloboda zajamčenih Ugovorom.
23 Moreover, it should be noted that it is clear from a reading of recital 7 in conjunction with recital 45 in the preamble to Directive 97/36 that the main objective of that directive is to create a legal framework for the free movement of services, mention being made at the same time, inter alia, of `supporting audiovisual production in Europe', which can be achieved through, inter alia, `the obligation to contribute substantially to investment in European production'. 
23 Konačno, valja istaknuti da iz zajedničkog tumačenja uvodne izjave 7. i 45. Direktive 97/36 proizlazi da je njezin glavni cilj uspostava pravnog okvira za slobodno kretanje usluga, posebno navodeći istovremeno cilj „potpore europskoj audiovizualnoj produkciji", koji se, među ostalim, može postići „obvezom znatnog doprinosa financiranju Europske produkcije".
24 By contrast, with regard to a measure such as that at issue in the main proceedings, in so far as it relates to the obligation to reserve for the production of films of which the original language is one of the official languages of the Member State in question 60% of the 5% of operating revenue reserved for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television, such a measure constitutes, as the Advocate General points out in points 78 to 87 of her Opinion, a restriction on several fundamental freedoms, that is to say on the freedom to provide services, freedom of establishment, the free movement of capital and freedom of movement for workers. 
24 Suprotno tome, što se tiče mjere kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, u mjeri u kojoj se odnosi na obvezu da se za djela, čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika dotične države članice, namijeni 60 % od 5 % poslovnih prihoda namijenjenih predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova, takva mjera predstavlja, kako ističe nezavisna odvjetnica u točkama 78. do 87. svojeg mišljenja, ograničenje nekoliko temeljnih sloboda, a to su slobodno pružanje usluga, sloboda poslovnog nastana, slobodno kretanje kapitala i slobodno kretanje radnika.
25 However, such a restriction on the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty may be justified only where it serves overriding reasons relating to the general interest, is suitable for securing the attainment of the objective which it pursues and does not go beyond what is necessary in order to attain it (Case C-250/06 United Pan-Europe Communications Belgium and Others [2007] ECR I-11135, paragraph 39 and the case-law cited). 
25 Međutim, takvo ograničenje temeljnih sloboda zajamčenih Ugovorom može se opravdati samo važnim razlozima u općem interesu, ako je prikladno za osiguranje ostvarenja cilja kojem teži i ako ne prekoračuje ono što je nužno za njegovo postizanje (presuda od 13. prosinca 2007., United Pan-Europe Communications Belgium i dr., C-250/06, Zb., str. I-11135., t. 39. i navedena sudska praksa).
26 According to the Spanish Government, the measure at issue in the main proceedings has a cultural basis, namely the defence of Spanish multilingualism. 
26 Španjolska vlada smatra da se mjera o kojoj je riječ u glavnom postupku temelji na kulturalnim razlozima radi zaštite španjolske višejezičnosti.
27 In that regard, the Court has already accepted that the objective, pursued by a Member State, of defending and promoting one or several of its official languages constitutes an overriding reason in the public interest (see, to that effect, Case C-379/87 Groener [1989] ECR 3967, paragraph 19, and United Pan-Europe Communications Belgium and Others, paragraph 43). 
27 U tom pogledu valja podsjetiti da je Sud već potvrdio da cilj države članice o zaštiti i promicanju jednog ili više njezinih službenih jezika predstavlja važan razlog u općem interesu (vidjeti u tom smislu presude od 28. studenoga 1989., Groener, C-379/87, Zb., str. 3967., t. 19., kao i ranije navedenu United Pan-Europe Communications Belgium i dr., t. 43.).
28 As the Advocate General points out in point 91 of her Opinion, such an aim has also been recognised as being legitimate by the Community legislature, as shown by the 26th recital in the preamble to Directive 89/552 and recital 44 in the preamble to Directive 97/36. 
28 Kao što ističe nezavisna odvjetnica u točki 91. svojeg mišljenja, legitimnost takvog cilja potvrđuje i zakonodavac Zajednice, kao što je vidljivo iz uvodne izjave 26. Direktive 89/552 i uvodne izjave 44. Direktive 97/36.
29 A measure taken by a Member State such as the measure at issue in the main proceedings, in so far as it introduces an obligation to invest in cinematographic films and films made for television the original language of which is one of the official languages of that Member State, appears appropriate to ensure that such an objective is achieved. 
29 Mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, u mjeri u kojoj određuje obvezu financiranja kinematografskih i televizijskih filmova čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika te države članice, čini se prikladnom za ostvarenje takvog cilja.
30 In addition, it does not appear, in the circumstances of the action in the main proceedings, that such a measure goes beyond what is necessary to achieve that objective. 
30 Isto tako se ne čini da u okolnostima u glavnom postupku takva mjera prekoračuje ono što je nužno za postizanje navedenog cilja.
31 By requiring television operators to reserve for works whose original language is one of the official languages of the Member State concerned 60% of the 5% of operating revenue reserved for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television, a measure taken by a Member State such as the member at issue in the main proceedings affects, in the final analysis, 3% of the operating revenue of those operators. 
31 Namećući nakladnicima televizije obvezu da za djela čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika dotične države članice namijene 60 % od 5 % poslovnih prihoda namijenjenih predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova, mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, odnosi se u konačnici na 3 % poslovnih prihoda tih nakladnika.
The documents submitted to the Court do not contain any material which might lead to the conclusion that such a percentage is disproportionate in relation to the objective pursued. 
Spis dostavljen Sudu ne sadrži nijedan dokaz na temelju kojeg bi se moglo zaključiti da je takav postotak nerazmjeran u odnosu na cilj čijem se ostvarenju teži.
32 Furthermore, contrary to the submissions of the Commission of the European Communities, a measure taken by a Member State such as the measure at issue in the main proceedings does not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by reason of the mere fact that it does not lay down criteria which would allow the works concerned to be classified as `cultural productions'. 
32 Nadalje, suprotno tvrdnjama Komisije Europskih zajednica mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, ne prekoračuje ono što je nužno za postizanje postavljenog cilja, iz jednostavnog razloga što ne utvrđuje kriterije kojima bi dotična djela mogla biti klasificirana kao „kulturne produkcije".
33 Since language and culture are intrinsically linked, as pointed out by, inter alia, the Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions, adopted at the General Conference of UNESCO in Paris on 20 October 2005 and approved on behalf of the Community by Council Decision 2006/515/EC of 18 May 2006 (OJ 2006 L 201, p. 15), which states in paragraph 14 of its preamble that `linguistic diversity is a fundamental element of cultural diversity', the view cannot be taken that the objective pursued by a Member State of defending and promoting one or several of its official languages must of necessity be accompanied by other cultural criteria in order for it to justify a restriction on one of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty. 
33 S obzirom da su jezik i kultura bitno povezani, kako to među ostalim naglašava Konvencija o zaštiti i promicanju raznolikosti kulturnih izričaja, usvojena na Općoj konferenciji Unesco-a održanoj 20. listopada 2005. u Parizu i odobrena u ime Zajednice Odlukom Vijeća 2006/515/EZ od 18. svibnja 2006. (SL L 201, str. 15.), koja u alineji 14. svojeg uvodnog dijela navodi da „je jezična raznolikost temeljni element kulturne raznolikosti", nije moguće smatrati da cilj, kojem teži država članica, o zaštiti i promicanju jednog ili više njezinih službenih jezika, mora nužno biti popraćen drugim kulturnim kriterijima kako bi mogao opravdati ograničenje jedne od temeljnih sloboda zajamčenih Ugovorom.
Indeed, in the present proceedings, the Commission has been unable to state precisely what those criteria should actually be. 
Naposljetku, Komisija nije mogla u okviru ovog postupka jasno navesti koji bi ti kriteriji konkretno trebali biti.
34 Nor does a measure taken by a Member State such as the measure at issue in the main proceedings go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by reason of the mere fact that the beneficiaries of the financing concerned are mostly cinema production undertakings in that Member State. 
34 Mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, ne prekoračuje ono što je nužno za postizanje postavljenog cilja, iz jednostavnog razloga što su korisnici dotičnog financiranja većinom produkcijska kinematografska poduzeća sa sjedištem u toj državi članici.
35 As the Advocate General pointed out in point 110 of her Opinion, the criterion used in respect of such a measure is linguistic. 
35 Kako ističe nezavisna odvjetnica u točki 110. svojeg mišljenja, kriterij koji se koristi u pogledu takve mjere je jezični kriterij.
36 The fact that such a criterion may constitute an advantage for cinema production undertakings which work in the language covered by that criterion and which, accordingly, may in practice mostly comprise undertakings established in the Member State of which the language constitutes an official language appears inherent to the objective pursued. 
36 Činjenica da takav kriterij može predstavljati prednost za produkcijska kinematografska poduzeća, čija su djela na jeziku obuhvaćenom navedenim kriterijem i koja zato u praksi većinom potječu iz države članice gdje je taj jezik službeni, čini se svojstvenom postavljenom cilju.
Such a situation cannot, of itself, constitute proof of the disproportionate nature of the measure at issue in the main proceedings without rendering nugatory the recognition, as an overriding reason in the public interest, of the objective pursued by a Member State of defending and promoting one or several of its official languages. 
Takva situacija ne može sama po sebi biti dokaz nesrazmjerne naravi mjere o kojoj je riječ u glavnom postupku, a da se priznavanje da je cilj države članice o zaštiti i promicanju jednog ili više njezinih službenih jezika kao važnog razloga u općem interesu ne učini bespredmetnim.
37 With regard to Article 12 EC, of which an interpretation is also requested by the referring court and which enshrines the general principle of non-discrimination on grounds of nationality, it must be recalled that that provision applies independently only to situations governed by Community law for which the Treaty lays down no specific rules of non-discrimination (see Case C-40/05 Lyyski [2007] ECR I-99, paragraph 33 and the case-law cited). 
37 Na kraju valja podsjetiti, u pogledu članka 12. UEZ-a čije je tumačenje sud koji je uputio zahtjev također zatražio i u kojem je utvrđeno opće načelo zabrane diskriminacije na temelju državljanstva, da se odredba samostalno primjenjuje samo na situacije koje uređuje pravo Zajednice za koje Ugovor ne predviđa posebno pravilo zabrane diskriminacije (presuda od 11. siječnja 2007., Lyyski, C-40/05, Zb., str. I-99., t. 33. i navedena sudska praksa).
38 However, in relation to the freedom of movement for workers, the right of establishment, the freedom to provide services and the free movement of capital, the principle of non-discrimination was implemented by Articles 39(2) EC, 43 EC, 49 EC and 56 EC respectively (see, with regard to Article 39(2) EC, Lyyski, paragraph 34; with regard to Article 49 EC, Case C-289/02 AMOK [2003] ECR I-15059, paragraph 26; and, with regard to Articles 43 EC and 56 EC, Case C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze and Others [2006] ECR I-289, paragraph 99). 
38 Načelo zabrane diskriminacije u područjima slobodnog kretanja radnika, prava poslovnog nastana, slobodnog pružanja usluga i slobodnog kretanja kapitala provedeno je člankom 39. stavkom 2. UEZ-a, člancima 43. UEZ-a, 49. UEZ-a i 56. UEZ-a (vidjeti u pogledu članka 39. stavka 2. UEZ-a, ranije navedenu presudu Lyyski, t. 34.; u pogledu članka 49. UEZ-a, presudu od 11. prosinca 2003., AMOK, C-289/02, Zb., str. I-15059., t. 26., a u pogledu članaka 43. UEZ-a i 56. UEZ-a, presudu od 10. siječnja 2006., Cassa di Risparmio di Firenze i dr., C-222/04, Zb., str. I-289., t. 99.).
39 Since it follows from the foregoing that a measure taken by a Member State such as that at issue in the main proceedings does not appear contrary to those provisions of the Treaty, it cannot be considered contrary to Article 12 EC either. 
39 S obzirom da iz navedenog proizlazi da mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, nije protivnom navedenim odredbama Ugovora, ne može se niti smatrati protivnom članku 12. UEZ-a.
40 Consequently, the answer to the first and second questions is that the Directive and, more particularly, Article 3 thereof and Article 12 EC must be interpreted as meaning that they do not preclude a measure adopted by a Member State such as the measure at issue in the main proceedings which requires television operators to earmark 5% of their operating revenue for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television and, more specifically, to reserve 60% of that 5% for the production of works of which the original language is one of the official languages of that Member State. 
40 Stoga na prvo i drugo pitanje valja odgovoriti da Direktivu, a posebno njezin članak 3. i članak 12. UEZ-a treba tumačiti tako da im nije protivna mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom se od nakladnika televizije zahtijeva da namijene 5 % svojih poslovnih prihoda predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova i da osobito namijene 60 % od tih 5 % za djela čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika te države članice.
41 By its third question, the referring court asks essentially whether Article 87 EC is to be interpreted as meaning that a measure adopted by a Member State, such as the measure at issue in the main proceedings, requiring television operators to earmark 5% of their operating revenue for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television and, more specifically, to reserve 60% of that 5% for the production of works of which the original language is one of the official languages of that Member State constitutes State aid in favour of the cinematographic industry of that Member State. 
41 Svojim trećim pitanjem, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 87. UEZ-a tumačiti tako da mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom se od nakladnika televizije zahtijeva da 5 % svojih poslovnih prihoda namijene predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova i da osobito namijene 60 % od tih 5 % za djela čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika te države članice, predstavlja državnu potporu u korist kinematografske industrije te države članice.
42 It should be recalled that, in accordance with settled case-law, classification as aid requires all the conditions set out in Article 87 EC to be fulfilled, that is to say, first, there must be intervention by the State or through State resources, second, the intervention must be liable to affect trade between Member States, third, it must confer an advantage on the recipient and, fourth, it must distort or threaten to distort competition (Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747, paragraphs 74 and 75 and the case-law cited). 
42 Valja podsjetiti da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, za kvalifikaciju državnom potporom moraju biti ispunjeni svi uvjeti iz članka 87. UEZ-a , tj. da prvo, mora postojati intervencija države ili intervencija putem državnih sredstava; drugo, takva intervencija treba utjecati na trgovinu između država članica; treće, svojem korisniku treba omogućiti prednost i četvrto, treba narušiti ili prijetiti da će narušiti tržišno natjecanje (presuda od 24. srpnja 2003., Altmark Trans i Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, Zb., str. I-7747., t. 74. i 75. i navedena sudska praksa).
43 More particularly, it is clear from the case-law of the Court that only advantages granted directly or indirectly through State resources are to be considered aid within the meaning of Article 87(1) EC. 
43 Iz sudske prakse Suda posebno proizlazi da se samo prednosti dodijeljene direktno ili indirektno putem državnih sredstava smatraju potporama u smislu članka 87. stavka 1. UEZ-a.
The distinction made in that provision between aid granted by a Member State and aid granted through State resources does not signify that all advantages granted by a State, whether financed through State resources or not, constitute aid, but is intended merely to bring within that definition both advantages which are granted directly by the State and those granted by a public or private body designated or established by the State (Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, paragraph 58 and the case-law cited). 
Razlikovanje između „potpora koje dodjeljuju države" i potpora dodijeljenih „iz državnih sredstava" u toj odredbi ne znači da sve prednosti koje dodjeljuje država predstavljaju potpore, bilo da su financirane iz državnih sredstava ili ne, već je njegova namjena uključiti u taj pojam prednosti koje direktno dodjeljuje država, kao i one koje se dodjeljuju posredstvom javnog ili privatnog tijela koje imenuje ili osniva ta država (presuda od 13. ožujka 2001., PreussenElektra, C-379/98, Zb., str. I-2099., t. 58. i navedena sudska praksa).
44 It is not apparent that the advantage given by way of a measure adopted by a Member State, such as that at issue in the main proceedings, to the cinematographic industry of a Member State constitutes an advantage granted directly by the State or by a public or private body designated or established by the State. 
44 Prednost koja se daje putem mjere države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kinematografskoj industriji te države članice ne predstavlja prednost koju dodjeljuje država direktno ili posredstvom javnog ili privatnog tijela koje imenuje ili osniva ta država.
45 Such an advantage is the result of general legislation requiring television operators, whether public or private, to earmark a percentage of their operating revenue for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television. 
45 Takva prednost proizlazi iz općih propisa kojima se nakladnicima televizije, bilo javnim ili privatnim, nameće obveza da određeni dio svojih poslovnih prihoda namijene predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova.
46 Furthermore, since a measure adopted by a Member State, such as the measure at issue in the main proceedings, applies to public television operators, it does not appear that the advantage in question is dependent on the control exercised by the public authorities over such operators (see, by analogy, Joined Cases 67/85, 68/85 and 70/85 Kwekerij van der Kooy and Others v Commission [1988] ECR 219, paragraph 37). 
46 Osim toga, s obzirom da se mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, primjenjuje na javne nakladnike televizije, dotična prednost nije ovisna o nadzoru javnih tijela nad takvim nakladnicima ili o direktivama koje ta tijela daju takvim nakladnicima (vidjeti analogijom presudu od 2. veljače 1988., Kwekerij van der Kooy i dr./Komisija, 67/85, 68/85 i 70/85, Zb., str. 219., t. 37.).
47 Consequently, the answer to the third question is that Article 87 EC must be interpreted as meaning that a measure adopted by a Member State, such as the measure at issue in the main proceedings, requiring television operators to earmark 5% of their operating revenue for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television and, more specifically, to reserve 60% of that 5% for the production of works of which the original language is one of the official languages of that Member State does not constitute State aid in favour of the cinematographic industry of that Member State. 
47 Stoga na treće pitanje valja odgovoriti da članak 87. UEZ-a treba tumačiti tako da mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom se od nakladnika televizije zahtijeva da namijene 5 % svojih poslovnih prihoda predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova i da osobito namijene 60 % od tih 5 % za djela čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika te države članice, ne predstavlja državnu potporu u korist kinematografske industrije te države članice.
1. Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities, as amended by Directive 97/36/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997, and, more particularly, Article 3 thereof and Article 12 EC must be interpreted as meaning that they do not preclude a measure adopted by a Member State such as the measure at issue in the main proceedings which requires television operators to earmark 5% of their operating revenue for the pre-funding of European cinematographic films and films made for television and, more specifically, to reserve 60% of that 5% for the production of works of which the original language is one of the official languages of that Member State. 
1. Direktivu Vijeća 89/552/EEZ od 3. listopada 1989. o usklađivanju određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama u vezi s obavljanjem djelatnosti televizijskoga emitiranja, kako je izmijenjena Direktivom Europskoga parlamenta i Vijeća 97/36/EZ od 30. lipnja 1997., a posebno njezin članak 3. kao i članak 12. UEZ-a treba tumačiti tako da im nije protivna mjera države članice, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, kojom se od nakladnika televizije zahtijeva da namijene 5 % svojih poslovnih prihoda predfinanciranju europskih kinematografskih i televizijskih filmova i da osobito namijene 60 % od tih 5 % za djela čiji je izvorni jezik jedan od službenih jezika te države članice.