natgillin/translations-raw huggingface dataset:
31 Consequently, as is apparent from Case T-325/01 DaimlerChrysler v Commission [2005] ECR II-3319, paragraph 218, and Joined Cases T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 and T-136/02 Bolloré v Commission [2007] ECR II-947, paragraph 132, and, to a certain extent, Stora Kopparbergs Bergslags v Commission, the Commission cannot be exempted from determining, in every case, whether that parent company actually exercised management power over its subsidiary and whether the latter carried out the instructions given. 
31 Slijedom toga, kao što proizlazi iz presuda od 15. rujna 2005., DaimlerChrysler/Komisija (T-325/01, Zb., str. II-3319., t. 218.) i od 26. travnja 2007., Bolloré/Komisija (T-109/02, T-118/02, T-122/02, T-125/02, T-126/02, T-128/02, T-129/02, T-132/02 i T-136/02, Zb., str. II-947., t. 132.), kao i u određenoj mjeri iz gore navedene presude Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija, Komisija ne može biti izuzeta od obveze da u svakom predmetu utvrđuje je li to matično društvo stvarno izvršavalo upravljačke ovlasti nad svojim društvom kćeri te je li društvo kći slijedilo dane naputke.
32 In the Commission's view, that argument runs contrary to the settled case-law. 
32 Stajalište je Komisije da je taj argument u suprotnosti s ustaljenom sudskom praksom.
In AEG-Telefunken v Commission, Stora Kopparbergs Bergslags v Commission, and Akzo Nobel and Others v Commission, the Court confirmed that there is a presumption that a subsidiary which is wholly owned by its parent company follows a policy laid down by the same bodies as, under its statutes, determine the parent company's policy. 
U gore navedenim presudama AEG-Telefunken/Komisija, Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija i Akzo Nobel i dr./Komisija, Sud je potvrdio postojanje pretpostavke da društvo kći u kojem matično društvo ima 100 % udjela slijedi politiku koju su utvrdila ista tijela koja, sukladno statutu društva, donose politiku matičnog društva.
That makes it possible to attribute to the parent company the liability for an infringement committed by its subsidiary even if there is no evidence that the parent company was actually involved in the facts constituting the infringement committed. 
To omogućuje da se matičnom društvu pripiše odgovornost za povredu koju je počinilo njegovo društvo kći, čak i ako nema dokaza da je matično društvo uistinu bilo uključeno u okolnosti koji su sastavni elementi počinjene povrede.
33 Contrary to what the appellants claim, reliance on such a presumption does not presuppose a reversal of the burden of proof, but solely serves to establish the level of proof required to be able to attribute to the parent company liability for the collusive activity in which its subsidiary is involved. 
33 Suprotno tvrdnjama žalitelja, oslanjanje na takvu pretpostavku ne iziskuje prebacivanje tereta dokazivanja, već samo služi utvrđivanju standarda dokazivanja koji je potreban da bi se matičnom društvu pripisala odgovornost za zabranjene radnje u koje se upustilo njegovo društvo kći.
34 It should be noted, at the outset, that, according to settled case-law, the concept of an undertaking covers any entity engaged in an economic activity, regardless of its legal status and the way in which it is financed (see, inter alia, Joined Cases C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P to C-208/02 P and C-213/02 P Dansk Rørindustriand Others v Commission [2005] ECR I-5425, paragraph 112; Case C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze and Others [2006] ECR I-289, paragraph 107; and Case C-205/03 P FENIN v Commission [2006] ECR I-6295, paragraph 25). 
34 Najprije valja napomenuti da sukladno ustaljenoj sudskoj praksi pojam poduzetnika obuhvaća svaki subjekt koji se bavi gospodarskom djelatnošću, neovisno o pravnom statusu tog subjekta i načinu njegova financiranja (vidjeti osobito presude od 28. lipnja 2005., Dansk Rørindustri i dr./Komisija, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P do C-208/02 P i C-213/02 P, Zb., str. I-5425., t. 112; od 10. siječnja 2006., Cassa di Risparmio di Firenze i dr., C-222/04, Zb., str. I-289., t. 107. i od 11. srpnja 2006., FENIN/Komisija, C-205/03 P, Zb., str. I-6295., t. 25.).
35 The Court has also stated that, in the same context, the term `undertaking' must be understood as designating an economic unit even if in law that economic unit consists of several persons, natural or legal (Case C-217/05 Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio [2006] ECR I-11987, paragraph 40; Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 55; and Case C-407/08 P Knauf Gips v Commission [2010] ECR I-0000, paragraph 64). 
35 Sud je također pojasnio kako valja razumjeti da pojam „poduzetnika" stavljen u taj kontekst treba biti shvaćen tako da određuje gospodarsku jedinicu čak i kada je s pravne točke gledišta ta gospodarska jedinica sastavljena od više fizičkih ili pravnih osoba (presuda od 14. prosinca 2006., Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, C-217/05, Zb., str. I-11987., t. 40.; gore navedena presuda Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 55., kao i presuda od 1. srpnja 2010., Knauf Gips/Komisija, C-407/08 P, str. I-6375., t. 64.).
36 When such an economic entity infringes the competition rules, it falls, according to the principle of personal responsibility, to that entity to answer for that infringement (Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 56 and the case-law cited). 
36 Ako jedno takvo gospodarsko tijelo povrijedi pravila tržišnog natjecanja, ono je, prema načelu osobne odgovornosti, dužno snositi odgovornost za tu povredu (gore navedena presuda Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 56. i navedena sudska praksa).
37 As regards the question whether, in those circumstances, a legal person who is not the perpetrator of the infringement may none the less be penalised, it is apparent from the settled case-law that the conduct of a subsidiary may be imputed to the parent company in particular when, although having a separate legal personality, that subsidiary does not decide independently upon its own conduct on the market, but carries out, in all material respects, the instructions given to it by the parent company, having regard in particular to the economic, organisational and legal links which tie those two legal entities (Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 58 and the case-law cited). 
37 U odnosu na pitanje može li u tim okolnostima pravna osoba koja nije počinila povredu ipak biti kažnjena, iz ustaljene sudske prakse proizlazi da se postupanje društva kćeri može pripisati [matičnom društvu] osobito kada to društvo kći, iako ima zasebnu pravnu osobnost ne donosi samostalne odluke o svom ponašanju na tržištu nego uglavnom provodi upute koje je dobilo od [matičnog društva], uzimajući u obzir gospodarske, organizacijske i pravne veze između tih dvaju pravnih subjekata (gore navedena presuda Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 58. i navedena sudska praksa).
38 In such a situation, since the parent company and its subsidiary form a single economic unit and therefore form a single undertaking for the purposes of Article 81 EC, the Commission may address a decision imposing fines on the parent company, without having to establish the personal involvement of the latter in the infringement (see, to that effect, Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 59). 
38 U takvoj situaciji, budući da [matično društvo] i društvo kći tvore jedinstvenog poduzetnika u smislu članka 81. UEZ-a, Komisija može odluku kojom se određuju novčane kazne uputiti [matičnom društvu] a da nije potrebno utvrditi njezinu osobnu umiješanost u povredu (u tom smislu vidjeti gore navedenu presudu Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 59.).
39 In that regard, the Court has stated that, in the specific case where a parent company has a 100% shareholding in a subsidiary which has infringed the competition rules of the European Union, first, the parent company can exercise a decisive influence over the conduct of the subsidiary and, second, there is a rebuttable presumption that the parent company does in fact exercise such a decisive influence (see Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 60 and the case-law cited). 
39 U tom je smislu Sud naveo kako u posebnom slučaju kada je [matično društvo] 100 %-tni vlasnik kapitala društva kćeri koje je počinilo povredu pravila tržišnog natjecanja Unije, s jedne strana, ono ima mogućnost izvršavati odlučujući utjecaj na ponašanje tog društva kćeri, a s druge strane, postoji oboriva pretpostavka da to [matično društvo]stvarno izvršava odlučujući utjecaj na ponašanje društva kćeri (vidjeti gore navedenu presudu Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 60. i navedenu sudsku praksu).
40 In those circumstances, it is sufficient for the Commission to prove that the subsidiary is wholly owned by the parent company in order to assume that the parent exercises a decisive influence over the commercial policy of the subsidiary. 
40 U tim je okolnostima za ispunjenje pretpostavke da [matično društvo] izvršava odlučujući utjecaj na poslovnu politiku društva kćeri, dovoljno da Komisija dokaže da je [matično društvo] u cijelosti vlasnik kapitala društva kćeri.
The Commission will then be able to regard the parent company as jointly and severally liable for the payment of the fine imposed on its subsidiary, unless the parent company, which has the burden of rebutting that presumption, adduces sufficient evidence to show that its subsidiary acts independently on the market (see Stora Kopparbergs Bergslags v Commission, paragraph 29, and Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 61). 
Komisija slijedom toga može [matično društvo] smatrati solidarno odgovornim za plaćanje novčane kazne izrečene njezinom društvu kćeri, osim ako to [matično društvo], na kojem je teret obaranja te pretpostavke, ne podnese dokaze koji su dostatni za dokazivanje da njezino društvo kći djeluje na tržištu samostalno (vidjeti gore navedene presude Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija, t. 29. i Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 61.).
41 Thus, contrary to the appellants' claims, the General Court rightly held in paragraph 60 of the judgment under appeal that, whilst it is true that at paragraphs 28 and 29 of Stora Kopparbergs Bergslags v Commission the Court of Justice referred, not only to the fact that the parent company owned 100% of the capital of the subsidiary, but also to other circumstances, such as the fact that it was not disputed that the parent company exercised influence over the commercial policy of its subsidiary or that both companies were jointly represented during the administrative procedure, the fact remains that those circumstances were mentioned by the Court of Justice for the sole purpose of identifying all the information on which the General Court had based its reasoning in that case and not to make the application of the presumption mentioned above subject to the production of additional indicia relating to the actual exercise of influence by the parent company over its subsidiary (see, to that effect, Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 62). 
41 Dakle, suprotno navodima žalitelja, Opći sud je u točki 60. pobijane presude ispravno smatrao da, iako stoji da se u točkama 28. i 29. gore navedene presude Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija Sud pozvao ne samo na činjenicu kako matično društvo posjeduje 100 % kapitala društva kćeri, već i na druge okolnosti, kao što je činjenica da nije osporavano izvršavanje utjecaja matičnog društva nad poslovnom politikom svojeg društva kćeri odnosno da su oba društva zajednički zastupana tijekom upravnog postupka, ostaje činjenica da je te okolnosti Sud spomenuo s ciljem utvrđivanja svih elemenata na kojima je Opći sud temeljio svoje obrazloženje u tom predmetu, a ne kako bi primjenu gore navedene pretpostavke podvrgao iznošenju dodatnih indicija vezanih uz stvarno izvršavanje utjecaja matičnog društva nad njegovim društvom kćeri (u tom smislu vidjeti gore navedenu presudu Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 62.).
42 It is apparent from all of those considerations that the General Court did not commit any error of law in finding, in paragraphs 59 to 63 of the judgment under appeal, that, where a parent company holds 100% of the capital of its subsidiary, there is a rebuttable presumption that that parent company exercises decisive influence over its subsidiary's conduct. 
42 Iz svih ovih razmatranja proizlazi kako Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava kad je u točkama 59. do 63. pobijane presude utvrdio da, ako matično društvo drži 100 % kapitala svojeg društva kćeri, postoji oboriva pretpostavka da to matično društvo izvršava odlučujući utjecaj nad postupanjem svojeg društva kćeri.
43 The first part of the first ground of appeal must therefore be dismissed as unfounded. 
43 Prvi dio prvog žalbenog razloga stoga treba odbiti kao neosnovan.
The second part of the first ground of appeal, claiming errors in the assessment of the existence of a decisive influence of the parent company over the conduct of its wholly-owned subsidiary 
Drugi dio prvog žalbenog razloga koji se temelji na pogreškama u ocjeni postojanja odlučujućeg utjecaja matičnog društva nad postupanjem svojeg društva kćeri u kojem ima 100 % udjela
44 The appellants submit, first of all, that, even if the Commission was able to assume the parent company actually exercised decisive influence over the conduct of a subsidiary of which it owns 100% of the capital, the General Court none the less committed an error of law in relation to the rules applicable to evidence by excessively restricting the possibilities of rebutting that presumption, thereby introducing a system of automatic responsibility which is contrary to the principle of personal responsibility. 
44 Kao prvo, žalitelji tvrde da, čak i da je Komisija mogla pretpostaviti kako je matično društvo stvarno izvršavalo odlučujući utjecaj nad postupanjem društva kćeri u kojem posjeduje 100 % kapitala, Opći sud je ipak počinio pogrešku koja se tiče prava u odnosu na pravila dokazivanja, prekomjerno ograničavajući mogućnosti obaranja te pretpostavke i tako uvodeći sustav automatske odgovornosti koji je protivan načelu osobne odgovornosti.
45 Secondly, as regards the assessment of the evidence produced with a view to rebutting that presumption, the appellants claim that the information analysed by the General Court in paragraph 66 of the judgment under appeal does not enable the conclusion that there is a single economic entity. 
45 Kao drugo, u odnosu na ocjenu dokaza predočenih s ciljem obaranja te pretpostavke, žalitelji tvrde da informacije koje je analizirao Opći sud u točki 66. pobijane presude ne omogućuju donošenje zaključka o postojanju jedinstvenog gospodarskog subjekta.
46 Thirdly, they submit that, in paragraphs 68 and 69 of the judgment under appeal, the General Court misinterpreted the order given by RQ, following the inspection carried out by the Commission, to all of the companies in its group, including GQ, to cease any practice which might constitute an infringement, in so far as such an order did not establish that RQ was aware of the conduct alleged against GQ. 
46 Kao treće, oni tvrde da je u točkama 68. i 69. pobijane presude Opći sud pogrešno protumačio nalog koji je RQ, slijedom inspekcije koju je provela Komisija, dao svim društvima u svojoj grupi pa i GQ-u, da prestanu sa svakim postupanjem koje bi moglo predstavljati povredu, jer takav nalog nije značio da je RQ svjestan postupanja koje se GQ-u stavlja na teret.
47 Fourthly, the same paragraphs of the judgment under appeal are also vitiated by an error of legal classification and of reasoning, in so far as that order was not sufficient to show that RQ and GQ constituted an economic unit. 
47 Kao četvrto, iste su točke pobijane presude također sadržavale pogrešnu pravnu ocjenu i obrazloženje, jer taj nalog nije bio dovoljan dokaz da RQ i GQ čine gospodarsku jedinicu.
48 For its part, the Commission contends that, as regards the rebuttal by the parent company of the presumption of the exercise of a decisive influence over its subsidiary, Akzo Nobel and Others v Commission provided a certain number of indications confirming the legitimacy of the General Court's reasoning. 
48 Komisija sa svoje strane tvrdi, u vezi s tim da je matično društvo osporavalo pretpostavku izvršavanja odlučujućeg utjecaja nad svojim društvom kćeri, kako je gore navedena presuda Akzo Nobel i dr./Komisija pružila određene naznake koje potvrđuju zakonitost obrazloženja Općeg suda.
In that judgment, the Court of Justice held that, in order to ascertain whether a subsidiary determines its conduct on the market independently, all the relevant factors relating to economic, organisational and legal links which tie the subsidiary to the parent company must be examined. 
U toj je presudi Sud smatrao da je, kako bi se utvrdilo određuje li društvo kći svoje postupanje na tržištu neovisno, potrebno ispitati sve relevantne elemente u vezi s gospodarskim, organizacijskim i pravnim vezama koje društvo kćer povezuju s matičnim društvom.
49 In the Commission's view, the appellants have not shown that the General Court erroneously assessed those factors. 
49 Prema mišljenju Komisije, žalitelji nisu dokazali da je Opći sud pogrešno ocijenio te čimbenike.
50 As regards the first complaint that the General Court committed an error of law by reducing the possibilities, for a parent company, of rebutting the presumption of decisive influence over the conduct of a subsidiary of which it holds 100% of the capital, it should be noted that, in paragraph 65 of the judgment under appeal, the General Court correctly found that it is for the parent company to put before it any evidence relating to the economic and legal organisational links between its subsidiary and itself which in its view is apt to demonstrate that they do not constitute a single economic entity. 
50 U odnosu na prvi prigovor da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava smanjivanjem mogućnosti matičnog društva da obori pretpostavku odlučujućeg utjecaja nad postupanjem društva kćeri u kojem drži 100 % kapitala, valja napomenuti kako je u točki 65. pobijane presude Opći sud ispravno utvrdio da je na matičnom društvu da mu dostavi svaki dokaz vezan uz organizacijske, gospodarske i pravne veze između društva kćeri i sebe, kojim se može dokazati da oni ne čine jedinstveni gospodarski subjekt.
51 It is apparent from the Court's case-law that, in order to rebut the presumption that a parent company which holds 100% of the capital of its subsidiary actually exercises a decisive influence over that subsidiary, it is for the parent company to put before the EU judicature any evidence relating to the organisational, economic and legal links between its subsidiary and itself which are apt to demonstrate that they do not constitute a single economic entity (see Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 65). 
51 Kako bi se oborila pretpostavka da matično društvo koje drži 100 % kapitala svojeg društva kćeri stvarno izvršava odlučujući utjecaj nad tim društvom kćeri, iz prakse Suda proizlazi da je na matičnom društvu da sudovima EU-a dostavi svaki dokaz vezan uz organizacijske, gospodarske i pravne veze između svojeg društva kćeri i sebe, kojim se može dokazati da oni ne čine jedinstveni gospodarski subjekt (vidjeti gore navedenu presudu Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 65.).
52 It should also be pointed out that, contrary to what the appellants claim, given its rebuttable nature, that presumption, which may be rebutted in an individual case by relying on the series of factors referred to by the General Court, does not lead to the automatic attribution of liability to the parent company holding 100% of the capital of its subsidiary, which would be contrary to the principle of personal responsibility on which EU competition law is based. 
52 Također valja napomenuti da, suprotno tvrdnjama žalitelja, ta pretpostavka koju je, budući da je po prirodi oboriva, u svakom pojedinom predmetu moguće oboriti pozivajući se na sve elemente koje navodi Opći sud, ne dovodi do automatskog pripisivanja odgovornosti matičnom društvu koje drži 100 % kapitala svojeg društva kćeri, što bi bilo protivno načelu osobne odgovornosti koji je temelj pravu EU-a u području tržišnog natjecanja.
53 Consequently, that complaint must be dismissed. 
53 Slijedom toga, ovaj prigovor treba odbiti.
54 As regards the second and third complaints, based, respectively, on an error on the part of the General Court in that the factors analysed in paragraph 66 of the judgment under appeal do not enable the conclusion to be drawn that there is a single economic entity and on a misinterpretation, in paragraphs 68 and 69 of that judgment, of the order which RQ gave to GQ, in so far as that order does not establish that RQ was aware of the conduct alleged against GQ, this court finds that those complaints result from a misreading of the relevant passages of that judgment. 
54 U odnosu na drugi i treći prigovor, koji se temelje na pogreški Općeg suda u dijelu u kojem čimbenici analizirani u točki 66. pobijane presude ne omogućuju donošenje zaključka o postojanju jednog gospodarskog subjekta te na iskrivljenom tumačenju naloga koji je RQ dao GQ-u u točkama 68. i 69. te presude jer se tim nalogom ne utvrđuje da je RQ znao za postupanje koje se GQ-u stavlja na teret, ovaj sud smatra kako ti navodi proizlaze iz pogrešnog tumačenja odgovarajućih dijelova te presude.
55 First, contrary to what the appellants claim, the General Court concluded that there was an economic entity by taking account of the factors analysed in paragraph 66 of the judgment under appeal. 
55 Kao prvo, suprotno tvrdnjama žalitelja, postojanje gospodarskog subjekta Opći sud nije utvrdio uzimajući u obzir elemente analizirane u točki 66. pobijane presude.
It merely limited itself to noting that those factors, which were already taken into account by the Commission in recital 262 in the preamble to the contested decision, pointed to the existence of a single entity and, therefore, did not enable the presumption weighing on RQ to be rebutted. 
On se tek ograničio na primjedbu da ti elementi koje je Komisija već uzela u obzir u uvodnoj izjavi 262. sporne odluke ukazuju na postojanje jedinstvenog subjekta i prema tome ne omogućuju obaranje pretpostavke na teret RQ-a.
56 Second, in paragraphs 68 and 69 of the judgment under appeal, the General Court did not infer from the order given by RQ to GQ that RQ knew for certain of the unlawful conduct alleged against GQ, but considered that the appellants' statement, confirming that such an order was given to GQ, was sufficient in itself to prove that RQ exercised a decisive influence over GQ's policy. 
56 Kao drugo, u točkama 68. i 69. pobijane presude Opći sud iz naloga koji je RQ dao GQ-u nije zaključio da je RQ sigurno znao za nezakonito postupanje koje se GQ-u stavlja na teret, već je smatrao kako je izjava žalitelja kojom potvrđuju da je takav nalog dan GQ-u sama po sebi dostatan dokaz da je RQ izvršavao odlučujući utjecaj nad politikom GQ-a.
57 In those circumstances, the second and third complaints must also be dismissed as unfounded. 
57 U tim okolnostima, drugi i treći prigovor također treba odbiti kao neosnovane.
58 By their fourth complaint, the appellants essentially accuse the General Court of failing to give reasons in that it did not sufficiently set out the reasons why, in paragraph 69 of the judgment under appeal, it considered that that statement by the appellants concerning the order given by RQ to GQ was sufficient, in itself, to prove that RQ exercised a decisive influence over GQ's policy. 
58 U četvrtom prigovoru žalitelji u bitnome optužuju Opći sud za propuste u obrazloženju jer nije dovoljno detaljno iznio razloge zbog kojih je u točki 69. pobijane presude smatrao kako ta izjava žalitelja o nalogu koji je RQ dao GQ-u sama po sebi dokazuje da je RQ izvršavao odlučujući utjecaj nad politikom GQ-a.