natgillin/translations-raw huggingface dataset:
34 By Note No 5259 of 16 September 1996, the Commission expressed its opinion that, by disbursing aid to Lucchini which had already been declared incompatible with the common market in Decision 90/555, the competent authorities had infringed Community law and called on those authorities to recover the aid in question within 15 days and to inform it, within one month, of the specific measures adopted to comply with that decision. 
34 U bilješci br. 5259 od 16. rujna 1996. Komisija je izrazila mišljenje da su nadležna tijela, dodijelivši društvu Lucchini potpore za koje je u Odluci 90/555 već utvrđeno da su nespojive sa zajedničkim tržištem, povrijedila pravo Zajednice pa je ta tijela pozvala na povrat dotične potpore u roku od 15 dana i da je u roku od mjesec dana obavijeste o konkretnim mjerama koje su poduzete kako bi se postupilo po toj odluci.
If the competent authorities failed to comply with that instruction, the Commission intended to take the view that there was a failure to fulfil obligations under Article 88 of the ECSC Treaty and would invite those authorities to submit any additional observations pursuant to the first paragraph of Article 88 of the ECSC Treaty within 10 working days. 
U slučaju da nadležna tijela ne ispune taj zahtjev, Komisija bi utvrdila povredu obveze na temelju članka 88. Ugovora o EZUČ-u i pozvala nadležna tijela da u roku od 10 radnih dana podnesu eventualna nova očitovanja u skladu s prvim stavkom članka 88. Ugovora o EZUČ-u. Opoziv potpore
Revocation of the aid 35 On 20 September 1996 MICA adopted Decree No 20357 revoking Decree No 17975 of 8 March 1996 and ordered Lucchini to repay the sum of ITL 1 132 million, together with interest thereon at the reference rate, and the sum of ITL 601 375 million, increased in line with the rate of monetary inflation. 
35 Dekretom br. 20357 od 20. rujna 1996. MICA je opozvala dekret br. 17975 od 8. ožujka 1996. i naložila društvu Lucchini da izvrši povrat iznosa od 1132 milijuna ITL uvećanog za kamate po referentnoj stopi, te iznosa od 601,375 milijuna ITL uvećanog za stopu inflacije.
Proceedings before the Consiglio di Stato 
Postupak pred sudom koji je uputio zahtjev
36 On 16 November 1996 Lucchini challenged Decree No 20357 before the Tribunale amminstrativo regionale del Lazio (Regional Administrative Court, Lazio). 
36 U tužbi od 16. rujna 1996. društvo Lucchini pobijalo je dekret br. 20357 pred Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Regionalnim upravnim sudom, Lazio).
That court granted Lucchini's application by judgment of 1 April 1999, finding that the public authorities' powers to revoke their own invalid acts on the ground that they are unlawful or contain substantive errors were limited in the present case by the finding in a final judgment of the Corte d'appello di Roma that there was a right to be granted aid. 
Taj je sud u presudi od 1. travnja 1999. odobrio zahtjev društva Lucchini, smatrajući da je u predmetnom slučaju pravo javnih tijela da vlastite nevaljane akte povuku zbog njihove nezakonitosti ili materijalnih nedostataka ograničeno time što je u pravomoćnoj presudi koju je donio Corte d'appello di Roma utvrđeno pravo na dodjelu potpore.
37 On 2 November 1999, the Avvocatura Generale dello Stato, acting on behlf of MICA, lodged an appeal with the Consiglio di Stato relying, inter alia, on a plea that the immediately applicable Community law, namely the third code and Decision 90/555, should take precedence over a final judgment of the Corte d'appello di Roma. 
37 Avvocatura Generale dello Stato, djelujući u ime MICA-e, uložila je 2. studenoga 1999. žalbu sudu Consigliu di Stato pozivajući se između ostalog na žalbeni razlog prema kojem bi neposredno primjenjivo pravo Zajednice, koje obuhvaća Treći kodeks, kao i Odluku 90/555, trebalo imati prvenstvo pred pravomoćnom presudom koju je donio Corte d'appello di Roma.
38 The Consiglio di Stato found that that there was a conflict between that judgment and Decision 90/555. 
38 Consiglio di Stato utvrdio je postojanje sukoba između te presude i Odluke 90/555.
39 According to the Consiglio di Stato, it is clear that the competent authorities could and should have relied in time on the existence of Decision 90/555 in the proceedings before the Corte d'appello di Roma, in the course of which, inter alia, the legality of the decision not to disburse the aid, on the ground that the grant of aid had been made subject to approval by the Commission, was in issue. 
39 Prema mišljenju Consiglia di Stato, očito je da su se nadležna tijela mogla i trebala na vrijeme pozvati na postojanje Odluke 90/555 u sporu u kojem odlučuje Corte d'appello di Roma, tijekom kojeg se vodila rasprava, između ostalog, o zakonitosti neisplate potpore zbog činjenice da je dodjela potpore bila podložna odobrenju Komisije.
Accordingly, since the competent authorities abstained from challenging the judgment of the Corte d'appello di Roma, there is no doubt that that judgment acquired the authority of res judicata and that that authority extends to the question whether the aid is compatible with Community law, at least in so far as Community decisions taken prior to the delivery of the judgment are concerned. 
U skladu s time, s obzirom na to da su nadležna tijela odustala od pobijanja presude koju je donio Corte d'appello di Roma, nema sumnje da je ta presuda postala pravomoćna i da se ta pravomoćnost proteže i na pitanje spojivosti potpore s pravom Zajednice, barem u pogledu odluka Zajednice prije donošenja presude.
The fact that the judgment was final may therefore, in principle, also be relied on against Decision 90/555, which was adopted before the proceedings were concluded. 
Stoga se u pogledu Odluke 90/555, koja je donesena prije zaključenja spora, u načelu može pozvati i na pravomoćnost presude.
40 In those circumstances, the Consiglio di Stato decided to stay the proceedings and to refer the following two questions to the Court for a preliminary ruling: 
40 U tim je okolnostima Consiglio di Stato odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća dva prethodna pitanja:
`(1) In the light of the principle of the primacy of immediately applicable Community law, in the form in this case of [the third code], Decision [90/555] ... and [Note] No 5259 ... , requiring the recovery of aid - which all formed the basis for the recovery measure challenged in the present proceedings (namely, Decree No 20357 ...) - is it legally possible and compulsory for the national administrative authority to recover aid from a private recipient even though a final civil judgment has been delivered confirming the unconditional obligation to pay the aid in question? 
„1. S obzirom na načelo prvenstva neposredno primjenjivog prava Zajednice, koje u predmetnom slučaju čine [Treći kodeks], Odluka [90/555] [...], kao i [bilješka] br. 5259 [...] kojom se talijanskoj vladi nalaže povrat potpore, akti na temelju kojih je donesena odluka o povratu koja se pobija u predmetnom postupku (tj. dekret br. 20357 [...]), je li pravno moguće i utemeljeno da nacionalno upravno tijelo provede povrat potpore od privatnog korisnika iako je presuda građanskog suda kojom se utvrđuje bezuvjetna obveza isplate predmetne potpore postala pravomoćna?
(2) Or, in view of the generally accepted principle that decisions on the recovery of aid are governed by Community law but the implementation thereof and the associated recovery procedure, in the absence of Community provisions on the matter, is governed by national law (regarding which principle, see the judgment of the Court of Justice in Joined Cases 205/82 to 215/82 Deutsche Milchkontor [and Others] v Germany [1983] ECR 2663), is the recovery procedure rendered legally impossible by virtue of a specific judicial decision that has become res judicata (Article 2909 of the [Italian] Civil Code), thereby being conclusive as between the private individual and the administration, and requires the administration to comply with it? 
2. Ili je. s obzirom na utvrđeno načelo prema kojem odluke o povratu potpore podliježu pravu Zajednice, ali je njihova provedba i postupak povrata u nadležnosti nacionalnog prava budući da ne postoje odredbe Zajednice po tom pitanju (vidjeti u tom smislu presudu od 21. rujna 1983., Deutsche Milchkontor [i dr.], od 205/82 do 215/82, Zb., str. 2633.), postupak povrata pravno nemoguć zbog postojanja sudske odluke koja je postala pravomoćna (članak 2909. [talijanskoga] Građanskog zakonika) i koja proizvodi učinke između privatne osobe i upravnog tijela i koje se upravno tijelo mora pridržavati?"
Whether the Court has jurisdiction 
Nadležnost Suda
41 By way of preliminary point, it should be noted that the Court retains jurisdiction to deliver preliminary rulings on questions referred to it concerning the interpretation and application of the ECSC Treaty and on measures adopted under that Treaty, even if those questions are referred to it after the expiry of the ECSC Treaty. 
41 Kao prvo valja napomenuti da Sud zadržava nadležnost odlučivanja o prethodnim pitanjima koja se tiču tumačenja i primjene Ugovora o EZUČ-u te aktima donesenima na temelju tog Ugovora čak i ako su pitanja postavljena nakon isteka Ugovora o EZUČ-u.
Although Article 41 of the ECSC Treaty may no longer be applied in those circumstances to confer jurisdiction on the Court, it would be contrary to the objectives and the coherence of the Treaties and irreconcilable with the continuity of the Community legal order if the Court did not have jurisdiction to ensure uniform interpretation of the rules deriving from the ECSC Treaty, which continue to produce effects even after the expiry of that Treaty (see, to that effect, Case C-221/88 Busseni [1990] ECR I-495, paragraph 16). 
Iako se na nadležnost Suda u tim okolnostima više ne može primjenjivati članak 41. Ugovora o EZUČ-u, bilo bi protivno ciljevima i usklađenosti Ugovorâ i nespojivo s kontinuitetom pravnog poretka Zajednice da Sud nema nadležnost osiguravati ujednačeno tumačenje pravila koja proizlaze iz Ugovora o EZUČ-u i nastavljaju proizvoditi učinke čak i nakon njegovog isteka (vidjeti u tom smislu presudu od 22. veljače 1990., Busseni, C-221/88, Zb., str. I-495., t. 16.).
None of the parties which submitted observations has, moreover, disputed the Court's jurisdiction in that regard. 
Štoviše, nijedna od stranaka koja je podnijela očitovanja nije osporila nadležnost Suda u tom pogledu.
42 However, Lucchini challenges the admissibility of the order for reference on other grounds. 
42 Iz drugih razloga društvo Lucchini ipak osporava dopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku.
Its pleas of inadmissibility are based on submissions that there is no Community rule to be interpreted, that the Court does not have jurisdiction to interpret a judgment of a national court or Article 2909 of the Italian Civil Code, and that the questions are of a hypothetical nature. 
Njegovi prigovori o nedopuštenosti koje ističe temelje se na nepostojanju pravila Zajednice koje se može tumačiti, na tome da Sud nije nadležan za tumačenje presude nacionalnog suda ili članka 2909. talijanskoga Građanskog zakonika i na tome da su pitanja hipotetske naravi.
43 In this regard, it must be recalled that, in proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court. 
43 U tom pogledu valja podsjetiti da je, u okviru postupka iz članka 234. UEZ-a koji se temelji na jasnoj podjeli funkcija između nacionalnih sudova i Suda, svaka ocjena činjenica u predmetu u nadležnosti nacionalnog suda.
Similarly, it is solely for the national court before which the dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court. 
Također, samo je na nacionalnom sucu, pred kojim je pokrenut postupak i koji mora preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena, da ocijeni koliko je, uvažavajući posebnosti predmeta, prethodna odluka potrebna kako bi bio u stanju donijeti svoju odluku te u kojoj su mjeri relevantna pitanja koja postavlja Sudu.
Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of Community law, the Court is in principle bound to give a ruling (see, inter alia, Case C-326/00 IKA [2003] ECR I-1703, paragraph 27; Case C-145/03 Keller [2005] ECR I-2529, paragraph 33; and Case C-419/04 Conseil général de la Vienne [2006] ECR I-5645, paragraph 19). 
Posljedično, ukoliko se postavljena pitanja odnose na tumačenje prava Zajednice, Sud je u načelu dužan donijeti odluku (vidjeti osobito presude od 25. veljače 2003., IKA, C-326/00, Zb., str. I-703., t. 27. od 12. travnja 2005., Keller, C-145/03, Zb., str. I-2529., t. 33. i od 22. lipnja 2006., Conseil général de la Vienne, C-419/04, Zb., str. I-5645., t. 19.).
44 Nevertheless, the Court has also held that, in exceptional circumstances, it can examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to confirm its own jurisdiction (see, to that effect, Case 244/80 Foglia [1981] ECR 3045, paragraph 21). 
44 Ipak, Sud je isto tako odlučio da u iznimnim slučajevima može, kako bi potvrdio svoju nadležnost, ispitati uvjete u kojima mu je nacionalni sud uputio predmet (vidjeti u tom smislu presudu od 16. prosinca 1981., Foglia, 244/80, Zb., str. 3045., t. 21.).
The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, inter alia, Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, paragraph 39; Case C-390/99 Canal Satélite Digital [2002] ECR I-607, paragraph 19; and Conseil général de la Vienne, paragraph 20). 
Sud može odbiti donošenje odluke povodom prethodnog pitanja koje je postavio nacionalni sud samo kada očito proizlazi da zahtijevano tumačenje prava Zajednice nije ni u kakvom odnosu s činjenicama ili predmetom glavnog postupka, kada je problem hipotetske naravi ili kada Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima koji su nužni za davanje korisnog odgovora na postavljena pitanja (vidjeti između ostalog presude od 13. ožujka 2001., PreussenElektra, C-379/98, Zb., str. I-2099., t. 39.; od 22. siječnja 2002., Canal Satélite Digital, C-390/99, Zb., str. I-607., t. 19., i prethodno navedenu presudu Conseil général de la Vienne, t. 20.).
45 That is not the case here. 
45 Valja napomenuti da to ovdje nije slučaj.
46 It is clear that this reference for a preliminary ruling concerns rules of Community law. 
46 Jasno je da se ovaj zahtjev za prethodnu odluku odnosi na pravila prava Zajednice.
In the present case, the Court is not called upon to interpret national law or a judgment of a national court but to make clear the extent to which national courts are required under Community law to exclude the application of national law. 
U predmetnom slučaju Sud nije pozvan tumačiti nacionalno pravo ili presudu nacionalnog suda, već utvrditi u kojoj su mjeri nacionalni sudovi u skladu s pravom Zajednice obvezni isključiti primjenu nacionalnog prava.
The questions submitted therefore appear to relate to the subject-matter of the main proceedings, as defined by the Consiglio di Stato, and the answers to the questions submitted may be useful to that court in enabling it to rule on the annulment of the measures taken to recover the aid in question. 
Stoga se upućena pitanja odnose na predmet glavnog spora kako ga je odredio sud koji je uputio zahtjev, a odgovor na postavljena pitanja može tom sudu biti koristan pri odlučivanju o eventualnom ukidanju mjera poduzetih radi povrata predmetnih potpora.
47 The Court therefore has jurisdiciton to rule on the present reference for a preliminary ruling. 
47 Sud je dakle nadležan odlučivati o ovom zahtjevu za prethodnu odluku.
48 By its questions, which it is appropriate to consider together, the national court asks essentially whether Community law precludes the application of a provision of national law, such as Article 2909 of the Italian Civil Code, which seeks to lay down the principle of res judicata in so far as the application of that provision prevents the recovery of State aid granted in breach of Community law which has been found to be incompatible with the common market in a Commission decision which has become final. 
48 U svojim pitanjima, koje valja uzeti u obzir zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li pravu Zajednice protivna primjena odredbe nacionalnog prava, kao što je članak 2909. talijanskoga Građanskog zakonika, kojom se utvrđuje načelo pravomoćnosti, utoliko što se primjenom te odredbe sprječava povrat državne potpore koja je bila dodijeljena povredom prava Zajednice i čija je nespojivost s unutarnjim tržištem bila utvrđena u odluci Europske komisije koja je postala pravomoćna.
49 Against that background, it should be noted as a preliminary point that, within the Community legal order, the jurisdiction of national courts is limited both in the field of State aid and as regards jurisdiction to declare Community acts invalid. 
49 U takvom kontekstu valja podsjetiti da je u okviru pravnog poretka Zajednice nadležnost nacionalnih sudova ograničena kako u području državnih potpora, tako i u pogledu proglašavanja akata Zajednice nevaljanim.
The jurisdiction of national courts in regard to State aid 
Nadležnost nacionalnih sudova u pogledu državnih potpora
50 Proceedings concerning State aid may be commenced before national courts requiring those courts to interpret and apply the concept of aid contained in Article 87(1) EC, in particular in order to determine whether State aid introduced without observance of the preliminary examination procedure provided for in Article 88(3) EC ought to have been subject to this procedure (Case 78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595, paragraph 14, and Case C-354/90 Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires and Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon [1991] ECR I-5505, paragraph 10). 
50 Pred nacionalnim sudovima mogu se voditi postupci u kojima se od njih zahtijeva tumačenje i primjena pojma potpore iz članka 87. stavka 1. UEZ-a osobito kako bi utvrdili je li na državnu potporu koja je dodijeljena a da nije uzet u obzir postupak prethodnog pregleda iz članka 88. stavka 3. UEZ-a trebalo primijeniti takav postupak ili nije (presude od 22. ožujka 1977., Steinike & Weinlig, 78/76, Zb., str. 595., t. 14. i od 21. studenoga 1991., Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires i Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, C-354/90, Zb., str. I-5505., t. 10.).
Similarly, in order to be able to determine whether a State measure established without taking account of the preliminary examination procedure laid down by Article 6 of the third code should or should not be made subject to that procedure, a national court may have occasion to interpret the concept of aid referred to in Article 4(c) of the ECSC Treaty and Article 1 of the third code (see, by analogy, Case C-390/98 Banks [2001] ECR I-6117, paragraph 71). 
Isto tako, kako bi se moglo utvrditi treba li na državnu potporu koja je dodijeljena a da nije uzet u obzir postupak prethodnog pregleda iz članka 6. Odluke br. 3484/85 o utvrđivanju pravila Zajednice za državne potpore industriji čelika („Treći kodeks") primijeniti takav postupak, nacionalni sud može tumačiti pojam potpore iz članka 4. stavka (c) Ugovora o EZUČ-u i članka 1. tog Trećega kodeksa (vidjeti po analogiji presudu od 20. rujna 2001., Banks, C-390/98, Zb., str. I-6117., t. 71.).
51 On the other hand, national courts do not have jurisdiction to give a decision on whether State aid is compatible with the common market. 
51 S druge strane, nacionalni sudovi nisu nadležni za odlučivanje o spojivosti potpore sa zajedničkim tržištem.
52 It is settled case-law that the assessment of the compatibility of aid measures or of an aid scheme with the common market falls within the exclusive competence of the Commission, subject to review by the Community Courts (see Steinike & Weinlig, paragraph 9; Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires and Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, paragraph 14; and Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547, paragraph 42). 
52 Iz ustaljene sudske prakse proizlazi da je ocjena spojivosti mjera potpore ili sustava potpora sa zajedničkim tržištem u isključivoj nadležnosti Komisije, podložno nadzoru suca Zajednice (vidjeti presude Steinike & Weinlig, prethodno navedenu, t. 9., Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires i Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, prethodno navedenu, t. 14. i od 11. srpnja 1996., SFEI i dr., C-39/94, Zb., str. I-3547., t. 42.).
The jurisdiction of national courts to declare Community acts invalid. 
Nadležnost nacionalnih sudova za proglašavanje akata Zajednice nevaljanim
53 While national courts may, in principle, have occasion to consider whether a Community act is valid, they nonetheless have no jurisdiction themselves to declare acts of Community institutions invalid (Case 314/85 Foto-Frost [1987] ECR 4199, paragraph 20). 
53 Iako nacionalni sudovi u načelu mogu razmatrati valjanost akta Zajednice, sami nisu nadležni proglasiti akte institucija Zajednice nevaljanima (presuda od 22. listopada 1987., Foto Frost, 314/85, Zb., str. 4199., t. 20.).
The Court of Justice alone therefore has jurisdiction to determine that a Community act is invalid (Joined Cases C-143/88 and C-92/89 Zuckerfabrik Süderdithmarschen and Zuckerfabrik Soest [1991] ECR I-415, paragraph 17, and Case C-344/04 IATE and ELFAA [2006] ECR I-403, paragraph 27). 
Dakle, Sud je jedini nadležan za utvrđivanje nevaljanosti akta Zajednice (presude od 21. veljače 1991., Zuckerfabrik Süderdithmarschen i Zuckerfabrik Soest, C-143/88 i C-92/89, Zb., str. I-415., t. 17., kao i od 10. siječnja 2006., IATA i ELFAA, C-344/04, Zb., str. I-403., t. 27.).
That exclusive jurisdiction is also expressly set out in Article 41 of the ECSC Treaty. 
Ta isključiva nadležnost izričito je izražena i u članku 41. Ugovora o EZUČ-u.
54 Moreover, it is settled case-law that a decision adopted by a Community institution which has not been challenged by its addressee within the time-limit laid down by the fifth paragraph of Article 230 EC becomes definitive as against that person (see, inter alia, Case C-188/92 TWD Textilwerke Deggendorf [1994] ECR I-833, paragraph 13, and Case C-241/01 National Farmers' Union [2002] ECR I-9079, paragraph 34). 
54 Nadalje, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, odluka institucija Zajednice koju adresat nije pobijao u roku predviđenom u članku 230. stavku 5. UEZ-a za njega postaje konačna (vidjeti osobito presude od 9. ožujka 1994., TWD Textilwerke Deggendorf, C-188/92, Zb., str. I-833., t. 13. i od 22. listopada 2002., National Farmers' Union, C-241/01, Zb., str. I-9079., t 34.).