natgillin/translations-raw huggingface dataset:
88 Secondly, in relation to the collective action seeking to ensure the implementation of the policy in question pursued by ITF, it must be emphasised that, to the extent that that policy results in shipowners being prevented from registering their vessels in a State other than that of which the beneficial owners of those vessels are nationals, the restrictions on freedom of establishment resulting from such action cannot be objectively justified. Nevertheless, as the national court points out, the objective of that policy is also to protect and improve seafarers’ terms and conditions of employment. 
88 Kao drugo, u vezi s kolektivnim djelovanjem s ciljem provedbe politike ITF-a, valja istaknuti da ako se tom politikom vlasnike brodova onemogućuje da svoje brodove registriraju u državi koja nije država državljanstva stvarnih vlasnika tih brodova, ograničenja slobode poslovnog nastana proizišla iz takvog djelovanja ne mogu biti objektivno opravdana. Neovisno o tome, kako je istaknuto u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku, cilj je te politike jednako tako zaštita i unaprjeđenje uvjeta zapošljavanja pomoraca.
89 However, as is apparent from the file submitted to the Court, in the context of its policy of combating the use of flags of convenience, ITF is required, when asked by one of its members, to initiate solidarity action against the beneficial owner of a vessel which is registered in a State other than that of which that owner is a national, irrespective of whether or not that owner’s exercise of its right of freedom of establishment is liable to have a harmful effect on the work or conditions of employment of its employees. Therefore, as Viking argued during the hearing without being contradicted by ITF in that regard, the policy of reserving the right of collective negotiations to trade unions of the State of which the beneficial owner of a vessel is a national is also applicable where the vessel is registered in a State which guarantees workers a higher level of social protection than they would enjoy in the first State. 
89 Međutim, kao što proizlazi iz spisa podnesenog Sudu, u okviru svoje politike borbe protiv uporabe zastave pogodnosti ITF je na zahtjev jednog od svojih članova dužan pokrenuti akciju solidarnosti protiv stvarnog vlasnika broda koji je registriran u državi koja nije država državljanstva tog vlasnika, bez obzira na to hoće li ili neće ostvarivanje prava tog vlasnika na slobodu poslovnog nastana imati štetne posljedice na rad ili uvjete zapošljavanja njegovih zaposlenika. Stoga je, kako je Viking tvrdio tijekom rasprave, a ITF mu u tom pogledu nije proturječio, politika da pravo na kolektivne pregovore zadržavaju sindikati države državljanstva stvarnog vlasnika broda jednako tako primjenjiva i kada je brod registriran u državi koja radnicima jamči višu razine socijalne zaštite od one koju bi uživali u prvoj državi.
90 In the light of those considerations, the answer to the third to tenth questions must be that Article 43 EC is to be interpreted to the effect that collective action such as that at issue in the main proceedings, which seeks to induce an undertaking whose registered office is in a given Member State to enter into a collective work agreement with a trade union established in that State and to apply the terms set out in that agreement to the employees of a subsidiary of that undertaking established in another Member State, constitutes a restriction within the meaning of that article. That restriction may, in principle, be justified by an overriding reason of public interest, such as the protection of workers, provided that it is established that the restriction is suitable for ensuring the attainment of the legitimate objective pursued and does not go beyond what is necessary to achieve that objective. 
90 S obzirom na ta razmatranja, na treće do deseto pitanje valja odgovoriti da članak 43. UEZ-a treba tumačiti u smislu da je kolektivno djelovanje kao što je ono u glavnom postupku, kojim se poduzeće s registriranim sjedištem u određenoj državi članici nastoji potaknuti na sklapanje kolektivnog ugovora sa sindikatom s poslovnim nastanom u toj državi članici i na primjenu uvjeta utvrđenih tim ugovorom na zaposlenike društva kćeri tog poduzeća s poslovnim nastanom u drugoj državi članici, ograničenje u smislu tog članka. To ograničenje u načelu može biti opravdano važnim razlogom u općem interesu, kao što je zaštita radnika, ako je utvrđeno da je ograničenje prikladno za ostvarenje legitimnog cilja kojem teži i da ne prekoračuje ono što je nužno za postizanje tog cilja.
91 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable. 
91 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
23 October 2007 (*) 
23. listopada 2007.
(Action for annulment – Articles 31(1)(e) EU, 34 EU and 47 EU – Framework Decision 2005/667/JHA – Enforcement of the law against ship-source pollution – Criminal penalties – Community competence – Legal basis – Article 80(2) EC) 
„Tužba za poništenje – Članak 31. stavak 1. točka (e) UEU-a, članci 34. i 47. UEU-a – Okvirna odluka 2005/667/PUP – Provedba zakonodavstva protiv onečišćenja s brodova – Kaznene sankcije – Nadležnost Zajednice – Pravna osnova – Članak 80. stavak 2. UEZ-a”
In Case C-440/05, 
U predmetu C-440/05,
APPLICATION for annulment under Article 35(6) EU, brought on 8 December 2005, 
povodom tužbe za poništenje podnesene 8. prosinca 2005. na temelju članka 35. stavka 6. UEU-a, ,
Commission of the European Communities, represented by W. Bogensberger and R. Troosters, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
Komisija Europskih zajednica, koju zastupaju W. Bogensberger i R. Troosters, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxemburgu,
Ireland, represented by D. O’Hagan, E. Fitzsimons and N. Hyland, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
Irska, koju zastupaju D. O’Hagan, E. Fitzsimons i N. Hyland, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxemburgu,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by E. O’Neill, D.J. Rhee and D. Anderson, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, koju zastupaju E. O’Neill, D.J. Rhee i D. Anderson, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxemburgu,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 June 2007, 
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 28. lipnja 2007.,
1 By its application, the Commission of the European Communities is seeking annulment of Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (OJ 2005 L 255, p. 164) (‘the Framework Decision’ or ‘Framework Decision 2005/667’). 
1 U svojoj tužbi Komisija Europskih zajednica traži poništenje Okvirne odluke Vijeća 2005/667/PUP od 12. srpnja 2005. o jačanju kaznenopravnog okvira za provedbu zakonodavstva protiv onečišćenja mora s brodova (SL L 255, str. 164.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 28., str. 29.-32.).
4 The Framework Decision supplements Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements (OJ 2005 L 255, p. 11), with a view to strengthening maritime safety by approximating the legislation of the Member States. 
4 Okvirna odluka nadopunjuje Direktivu 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o onečišćenju mora s brodova i uvođenju sankcija za kršenja (SL L 255, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15, svezak 28, str. 18.-28.) s ciljem jačanja pomorske sigurnosti kroz usklađivanje zakonodavstava država članica.
6 Article 1 of the Framework Decision states: 
6 Članak 1. Okvirne odluke navodi:
‘For the purposes of this framework decision, the definitions provided for in Article 2 of Directive 2005/35/EC shall apply.’ 
„U ovoj Okvirnoj odluci primjenjuju se definicije iz članka 2. Direktive 2005/35/EZ.”
7 Article 2 of the Framework Decision provides: 
7 Članak 2. Okvirne odluke navodi:
‘1. Subject to Article 4(2) of this framework decision, each Member State shall take the measures necessary to ensure that an infringement within the meaning of Articles 4 and 5 of Directive 2005/35/EC shall be regarded as a criminal offence. 
„1. Podložno članku 4. stavku 2. ove Okvirne odluke svaka država članica poduzima mjere kojima osigurava da se kršenje u smislu članaka 4. i 5. Direktive 2005/35/EZ smatra kaznenim djelom.
2. Paragraph 1 shall not apply to crew members in respect of infringements that occur in straits used for international navigation, exclusive economic zones and on the high seas where the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b), of the Marpol 73/78 Convention are satisfied.’ 
2. Stavak 1. ne odnosi se na članove posade za kršenja počinjena u morskim tjesnacima koji se koriste za međunarodnu plovidbu, u isključivim gospodarskim pojasevima i na otvorenom moru, kad su ispunjeni uvjeti iz Priloga I. Pravila 11. točke (b) ili Priloga II. Pravila 6. točke (b) Konvencije Marpol 73/78.”
8 Article 3 of the Framework Decision provides: 
8 Članak 3. Okvirne odluke navodi:
‘Each Member State shall, in accordance with national law, take the measures necessary to ensure that aiding, abetting or inciting an offence referred to in Article 2 is punishable.’ 
„Svaka država članica u skladu s nacionalnim zakonodavstvom poduzima mjere kojima osigurava sankcije za sudioništvo i poticanje na kaznena djela iz članka 2.”
‘1. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that the offences referred to in Articles 2 and 3 are punishable by effective, proportionate and dissuasive criminal penalties which shall include, at least for serious cases, criminal penalties of a maximum of at least between one and three years of imprisonment. 
„1. Svaka država članica poduzima mjere kojima osigurava da se kaznena djela iz članaka 2. i 3. kazne učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama koje, barem za teške slučajeve, uključuju maksimalne kazne zatvora od najmanje jedne do tri godine.
"(a) the offence caused significant and widespread damage to water quality, to animal or vegetable species or to parts of them; or" 
"(a) kazneno djelo prouzročilo znatnu štetu većih razmjera za kakvoću mora, životinjske i biljne vrste ili neke njihove dijelove; ili"
8. Regarding custodial penalties, this Article shall apply without prejudice to international law and in particular Article 230 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea.’ 
8. Kad je riječ o kaznama zatvora, ovaj se članak primjenjuje ne dovodeći u pitanje međunarodno pravo, a posebno članak 230. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982.”
‘1. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that legal persons can be held liable for the offences referred to in Articles 2 and 3, committed for their benefit by any persons acting either individually or as part of an organ of the legal person, who have a leading position within the legal person, based on: 
„1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima osigurava da pravne osobe mogu odgovarati za kaznena djela iz članaka 2. i 3., koja u njihovu korist počini osoba bilo samostalno ili kao član tijela te pravne osobe, čiji se rukovodeći položaj kod te pravne osobe temelji na:
(a) a power of representation of the legal person, or 
"(a) ovlaštenju za zastupanje pravne osobe; ili"
(b) an authority to take decisions on behalf of the legal person, or 
"(b) ovlaštenju za donošenje odluka u ime pravne osobe; ili"
3. The liability of a legal person under paragraphs 1 and 2 shall not exclude criminal proceedings against natural persons who are involved as perpetrators, instigators or accessories in the offences referred to in Articles 2 and 3.’ 
3. Odgovornost pravne osobe u skladu sa stavcima 1. i 2. ne isključuje kaznene postupke protiv fizičkih osoba koje kao počinitelji, poticatelji ili pomagači sudjeluju u kaznenim djelima iz članaka 2. i 3.”
‘1. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 5(1) is punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties. The penalties: 
„1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima osigurava da se pravna osoba odgovorna u skladu s člankom 5. stavkom 1., kazni učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama. Te sankcije:
"(i) of a maximum of at least between EUR 150 000 and EUR 300 000;" 
"i. maksimalni iznos najmanje od 150 000 do 300 000 EUR;"
"(ii) of a maximum of at least between EUR 750 000 and EUR 1 500 000 in the most serious cases, including at least the intentionally committed offences covered by Article 4(4) and (5);" 
ii. maksimalni iznos najmanje od 750 000 do 1 500 000 EUR za najteže slučajeve, među koje ulaze barem namjerno počinjena kaznena djela iz članka 4. stavaka 4. i 5.
"(i) exclusion from entitlement to public benefits or aid;" 
"i. isključivanje iz prava na državne potpore ili pomoć;"
"(ii) temporary or permanent disqualification from engaging in commercial activities;" 
"ii. privremena ili stalna zabrana obavljanja trgovačke djelatnosti;"
"(iii) placing under judicial supervision;" 
"iii. stavljanje pod sudski nadzor;"
"(iv) a judicial winding-up order;" 
"iv. sudski nalog za likvidaciju;"
5. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 5(2) is punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties or measures.’ 
5. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima osigurava da se pravna osoba odgovorna u skladu s člankom 5. stavkom 2. kazni učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama ili mjerama.”
13 Under Article 7(4) of the Framework Decision, when an offence is subject to the jurisdiction of more than one Member State, the relevant Member States are to strive to coordinate their actions appropriately, in particular as regards the conditions for prosecution and the detailed arrangements for mutual assistance. Article 7(5) of the Framework Decision specifies the connecting factors to be taken into account in that context. 
13 Prema članku 7. stavku 4. Okvirne odluke, ako je kazneno djelo u nadležnosti više od jedne države članice, dotične države članice nastoje uskladiti njihove mjere na odgovarajući način, a posebno u pogledu uvjeta sudskog progona i detaljnog uređenja uzajamne pomoći. Članak 7. stavak 5. Okvirne odluke navodi povezane okolnosti koje treba uzeti u obzir u tom kontekstu.
‘1. Where a Member State is informed of the commission of an offence to which Article 2 applies or of the risk of the commission of such an offence which causes or is likely to cause imminent pollution, it shall immediately inform such other Member States as are likely to be exposed to this damage, and the Commission. 
„1. Kad je država članica obaviještena o počinjenju kaznenog djela na koje se primjenjuje članak 2., ili o riziku od počinjenja takvog kaznenog djela koje uzrokuje ili bi moglo uzrokovati neposredno onečišćenje, ona o tome odmah obavješćuje one druge države članice koje bi toj šteti mogle biti izložene, te Komisiju.
3. Member States shall without delay notify the flag State or any other State concerned of measures taken pursuant to this framework decision, and in particular Article 7.’ 
3. Države članice odmah obavješćuju državu zastave ili neku drugu dotičnu državu o mjerama poduzetim u skladu s ovom Okvirnom odlukom, a posebno u skladu s člankom 7.”
15 According to Article 9 of the Framework Decision: 
15 Sukladno članku 9. Okvirne odluke 2005/667:
‘1. Each Member State shall designate existing contact points, or, if necessary, create new contact points, in particular for the exchange of information as referred to in Article 8. 
„1. Svaka država članica određuje postojeće kontaktne točke ili, prema potrebi, uspostavlja nove kontaktne točke, ponajprije radi razmjene podataka iz članka 8.
2. Each Member State shall inform the Commission which of its departments acts or act as contact points in accordance with paragraph 1. The Commission shall notify the other Member States of these contact points.’ 
2. Svaka država članica obavješćuje Komisiju o tome koja njezina služba ili službe djeluje kao kontaktna točka u skladu sa stavkom 1. Komisija obavješćuje ostale države članice o tim kontaktnim točkama.”
17 Article 11 of the Framework Decision provides: 
17 Članak 11. Okvirne odluke 2005/667 predviđa:
‘1. Member States shall adopt the measures necessary to comply with the provisions of this framework decision by 12 January 2007. 
„1. Države članice donose mjere potrebne za usklađivanje s odredbama ove Okvirne odluke do 12. siječnja 2007.
2. By 12 January 2007, Member States shall transmit to the General Secretariat of the Council and to the Commission the texts of the provisions transposing into their national law the obligations imposed on them by this framework decision. On the basis of that information and a written report by the Commission, the Council shall, by 12 January 2009 at the latest, assess the extent to which Member States have complied with this framework decision. 
2. Do 12. siječnja 2007. države članice dostavljaju Glavnom tajništvu Vijeća i Komisiji tekst odredaba kojima se u njihovo nacionalno zakonodavstvo prenose obveze koje proizlaze iz ove Okvirne odluke. Na temelju te informacije i pisanog izvješća Komisije, Vijeće najkasnije do 12. siječnja 2009. ocjenjuje u kojoj su mjeri države članice udovoljile odredbama ove Okvirne odluke.
3. By 12 January 2012, the Commission shall, on the basis of information supplied by the Member States on the practical application of the provisions implementing this framework decision, submit a report to the Council and make any proposals it deems appropriate which may include proposals to the effect that Member States shall, concerning offences committed in their territorial sea or in their exclusive economic zone or equivalent zone, consider a ship flying the flag of another Member State not to be a foreign ship within the meaning of Article 230 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea.’ 
3. Komisija do 12. siječnja 2012. na temelju informacija koje države članice dostave o praktičnoj primjeni provedbenih odredaba ove Okvirne odluke, šalje Vijeću izvješće i daje prijedloge koje smatra prikladnima, a koji mogu uključivati prijedloge čija je svrha da države članice, vezano s kaznenim djelima počinjenima u njihovom teritorijalnom moru ili u njihovom isključivom gospodarskom ili istovrsnom pojasu, ne smatraju brod koji plovi pod zastavom druge države članice stranim brodom u smislu članka 230. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982.”
19 Article 1 of Directive 2005/35 provides: 
19 Članak 1. Direktive 2005/35 predviđa:
‘1. The purpose of this Directive is to incorporate international standards for ship-source pollution into Community law and to ensure that persons responsible for discharges are subject to adequate penalties as referred to in Article 8, in order to improve maritime safety and to enhance protection of the marine environment from pollution by ships. 
„1. Svrha ove Direktive je uključiti međunarodne norme za onečišćenje s brodova u pravo Zajednice i osigurati da osobe odgovorne za ispuštanja dobiju odgovarajuće sankcije u skladu s člankom 8. radi unapređenja pomorske sigurnosti i bolje zaštite morskog okoliša od onečišćenja s brodova.
2. This Directive does not prevent Member States from taking more stringent measures against ship-source pollution in conformity with international law.’ 
2. Ova Direktiva ne sprečava države članice u poduzimanju strožih mjera protiv onečišćenja s brodova u skladu s međunarodnim pravom.”
20 Article 2 of Directive 2005/35 provides: 
20 Članak 2. Direktive 2005/35 predviđa:
‘For the purpose of this Directive: 
„Za potrebe ove Direktive:
"1. “Marpol 73/78” shall mean the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973 and its 1978 Protocol, in its up-to-date version;" 
"1. „Konvencija Marpol 73/78” znači Međunarodna konvencija o sprečavanju onečišćenja s brodova iz 1973. i njezin Protokol iz 1978. zajedno sa svim izmjenama;"
"2. “polluting substances” shall mean substances covered by Annexes I (oil) and II (noxious liquid substances in bulk) to Marpol 73/78;" 
"2. „onečišćujuće tvari” znači sve tvari koje obuhvaćaju prilozi I. (ulja) i II. (štetne tekuće tvari u razlivenom stanju) Konvenciji Marpol 73/78;"
"3. “discharge” shall mean any release howsoever caused from a ship, as referred to in Article 2 of Marpol 73/78;" 
"3. „ispuštanje” znači svako ispuštanje s broda, bez obzira čime je uzrokovano, navedeno u članku 2. Konvencije Marpol 73/78;"
4. “ship” shall mean a seagoing vessel, irrespective of its flag, of any type whatsoever operating in the marine environment and shall include hydrofoil boats, air-cushion vehicles, submersibles and floating craft.’ 
4. „brod” znači morsko plovilo bilo koje vrste, neovisno o zastavi, koje je ovisno o svom djelovanju vezano za morski okoliš, te obuhvaća hidrokrilne brodove, plovila na zračnom jastuku, ronilice i plutajuće objekte.”
‘1. This Directive shall apply, in accordance with international law, to discharges of polluting substances in: 
„1. Ova Direktiva se primjenjuje, u skladu s međunarodnim pravom, na ispuštanja onečišćujućih tvari u:
"(a) the internal waters, including ports, of a Member State, in so far as the Marpol regime is applicable;" 
"(a) unutarnjim morskim vodama države članice uključujući luke, ako se primjenjuje režim Konvencije Marpol;"
"(b) the territorial sea of a Member State;" 
"(b) teritorijalnom moru države članice;"
"(c) straits used for international navigation subject to the regime of transit passage, as laid down in Part III, section 2, of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, to the extent that a Member State exercises jurisdiction over such straits;" 
"(c) tjesnacima koji se koriste za međunarodnu plovidbu po režimu tranzitnog prolaza, u skladu s dijelom III. odjeljkom 2. Konvencije UN-a o pravu mora iz 1982., ako država članica provodi nadležnost nad tim prolazima;"
"(d) the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State, established in accordance with international law; and" 
"(d) isključivom gospodarskom pojasu ili istovjetnom pojasu države članice uspostavljenom u skladu s međunarodnim pravom; i"
2. This Directive shall apply to discharges of polluting substances from any ship, irrespective of its flag, with the exception of any warship, naval auxiliary or other ship owned or operated by a State and used, for the time being, only on government non-commercial service.’ 
2. Ova Direktiva se primjenjuje na ispuštanja onečišćujućih tvari s bilo kojeg broda, neovisno o zastavi, uz izuzetak bilo kojeg ratnog broda, mornaričkog pomoćnog ili drugog broda u vlasništvu ili pod upravljanjem države i koji se u određenom trenutku koristi isključivo za državnu nekomercijalnu službu.”
‘Member States shall ensure that ship-source discharges of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence. These infringements are regarded as criminal offences by, and in the circumstances provided for in, Framework Decision 2005/667 … supplementing this Directive.’ 
„Države članice osiguravaju da se ispuštanja onečišćujućih tvari s brodova u bilo koja od područja navedenih u članku 3. stavku 1. smatraju kršenjima ako su počinjena namjerno, nepažnjom ili teškim nemarom. Ta se kršenja smatraju kaznenim djelima prema Okvirnoj odluci 2005/667/PUP koja dopunjuje ovu Direktivu i to u okolnostima navedenima u toj Okvirnoj odluci.”