natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The worker may accordingly choose to make himself available to the employment services of the Member State where he was last employed and receive aid from that State, in the form both of assistance in finding employment and of payment of benefit. 
Radnik u skladu s time može odlučiti staviti se na raspolaganje službama za zapošljavanje u državi članici u kojoj je posljednje bio zaposlen i primati pomoć od te države, kako u obliku pomoći pri pronalasku zaposlenja, tako i kroz isplatu davanja.
24 According to recital 3 in the preamble to Regulation No 883/2004, the legislature wished to modernise and simplify the provisions of Regulation No 1408/71, which had been made more complex and dense following numerous amendments and updates. 
24 Kao što proizlazi iz uvodne izjave 3. Uredbe br. 883/2004, zakonodavac je htio modernizirati i pojednostaviti odredbe Uredbe br. 1408/71, koje su nakon brojnih izmjena i ažuriranja postale složenije i otežavajuće. 25 Članak 65.
25 Article 65 of Regulation No 883/2004 thus replaced Article 71 of Regulation No 1408/71 by partially amending its content. 
Uredbe br. 883/2004 tako je postao zamjena za članak 71. Uredbe br. 1408/71 djelomičnom izmjenom njegova sadržaja.
26 According to Article 65(2) of Regulation No 883/2004, a frontier worker who is wholly unemployed, who resided in a Member State other than the competent Member State and who continues to reside in that Member State, the Member State of residence, is to make himself available to the employment services of that State. 
26 Sukladno članku 65. stavku 2. Uredbe br. 883/2004, pogranični radnik koji je potpuno nezaposlen, koji je boravio u državi članici koja nije nadležna država članica, te koji nastavlja boraviti u toj državi članici, dakle državi članici boravišta, mora se staviti na raspolaganje službama za zapošljavanje te države.
That provision states that he may, as a supplementary step, make himself available to the employment services of the Member State in which he pursued his last activity as an employed or self-employed person. 
Ova odredba predviđa da se on može dodatno staviti na raspolaganje službama za zapošljavanje države članice u kojoj je obavljao svoju posljednju djelatnost kao zaposlena ili samozaposlena osoba.
27 With regard to a worker other than a wholly unemployed frontier worker, he is to make himself available either to the employment services of his State of residence, if he returns to that State, or to those of the Member State of his last employment, if he does not return to that State. 
27 Što se tiče radnika koji nije potpuno nezaposlen pogranični radnik, on se mora staviti na raspolaganje službama za zapošljavanje svoje države boravišta ako se vrati u tu državu, odnosno države članice posljednjeg zaposlenja ako se ne vrati u tu državu.
28 The possibility, provided for in Article 65(2) of Regulation No 883/2004, for the wholly unemployed frontier worker to make himself available, as a supplementary step, to the employment services of the Member State where he was last employed, is new compared to the content of Article 71(1)(a)(ii) of Regulation No 1408/71. 
28 Mogućnost, predviđena u članku 65. stavku 2. Uredbe br. 883/2004, da se potpuno nezaposleni pogranični radnik dodatno stavi na raspolaganje službama za zapošljavanje države članice u kojoj je posljednje bio zaposlen, novi je element u usporedbi sa sadržajem članka 71. stavka 1. točke (a) alineje (ii) Uredbe br. 1408/71.
The worker concerned, whatever links he has maintained in that State and, in particular, if his chances of reintegration into working life are best there, may thus also receive assistance in looking for new employment in that State. 
Predmetni radnik, uza sve veze koje je zadržao u toj državi, a posebice ako su mu izgledi za ponovno uključivanje u svijet rada tamo najbolji, može, dakle, također primati pomoć pri traženju novog zaposlenja u toj državi.
In making such provision, the legislature partially took the judgment in Miethe into account. 
Time je zakonodavac djelomice uzeo u obzir gore navedenu presudu Miethe.
29 However, according to that judgment, a worker whose links with the State where he was last employed were such as to give him a better chance of finding new employment there and who, therefore, was to be regarded as a worker other than a frontier worker, was entitled not only to assistance from that State in seeking employment but also to receive unemployment benefit from it. 
29 Međutim, sukladno toj presudi, radnik čije su veze s državom njegova posljednjeg zaposlenja bile takve da mu daju bolje izglede da tamo nađe novo zaposlenje i koji se stoga trebao smatrati radnikom koji nije pogranični radnik, imao je pravo ne samo na pomoć te države u pronalaženju novog zaposlenja, već i na primitak davanja za nezaposlenost od te države.
30 The question therefore arises whether the right of such a worker to obtain unemployment benefit from the Member State where he has been last employed was maintained by Regulation No 883/2004. 
30 Stoga se postavlja pitanje je li u Uredbi br. 883/2004 zadržana mogućnost takvog radnika da od države članice posljednjeg zaposlenja ishodi davanje za nezaposlenost.
31 In that regard, it must be observed that this right is not apparent from the wording of Article 65(2) of Regulation 883/2004. 
31 U tom smislu valja primijetiti da ta mogućnost ne proizlazi iz teksta članka 65. stavka 2. te uredbe.
The provision lays down that a wholly unemployed frontier worker must make himself available to the employment services of his State of residence. 
Njome se predviđa da se potpuno nezaposleni pogranični radnik mora staviti na raspolaganje službama za zapošljavanje države u kojoj je njegovo boravište.
That is an obligation, not a right. 
To je obveza, a ne mogućnost.
According to Article 65(5)(a) of that regulation, that worker is to receive benefits, and thus unemployment benefit, in accordance with the legislation of the Member State of residence as if he had been subject to that legislation during his last activity as an employed or self-employed person. 
Sukladno stavku 5. točki (a) navedenog članka, taj radnik prima davanja, pa tako i davanje za nezaposlenost, u skladu sa zakonodavstvom države članice boravišta kao da je tom zakonodavstvu podlijegao tijekom posljednje djelatnosti kao zaposlena ili samozaposlena osoba.
Only as a supplementary step may he register with the employment services of the Member State of his last employment. 
Tek kao dodatni korak, on se može prijaviti kod službi za zapošljavanje države članice u kojoj je posljednje bio zaposlen.
In accordance with Article 56(1) of the Implementing Regulation, which refers to Article 65(2) of Regulation No 883/2004, that registration concerns only the seeking of employment. 
U skladu s člankom 56. stavkom 1. provedbene uredbe, koji se poziva na članak 65. stavak 2. Uredbe br. 883/2004, ta se prijava odnosi samo na traženje zaposlenja.
32 Since Regulation No 883/2004 postdates Miethe, the legislature could have drafted Article 65 of that regulation, had it wished to do so, given its desire to modernise and simplify the existing rules, in such a way as to integrate fully and clearly the interpretation of Article 71 of Regulation No 1408/71 given by the Court in that judgment. 
32 Budući da Uredba br. 883/2004 datira nakon gore navedene presude Miethe, zakonodavac je, da je tako htio s obzirom na svoju želju za modernizacijom i pojednostavljenjem postojećih pravila, mogao članak 65. sastaviti tako da u cijelosti i jasno uključi tumačenje članka 71. Uredbe br. 1408/71, koje je Sud dao u toj presudi.
However, it did not do so. 
Međutim, ipak to nije učinio.
In those circumstances, it must be held that the absence of express mention, in Article 65(2) of Regulation No 883/2004, of a right to obtain unemployment benefit from the Member State of last employment indicates that the legislature deliberately intended to restrict the taking into account of Miethe, by providing only a supplementary possibility for the worker concerned to register as a person seeking employment with the services of that Member State in order to obtain additional assistance in finding new employment. 
U tim okolnostima valja smatrati da odsutnost izričitog spominjanja mogućnosti davanja za nezaposlenost od države članice posljednjeg zaposlenja u članku 65. stavku 2. Uredbe br. 883/2004 upućuje na to da je zakonodavac namjerno htio ograničiti uzimanje u obzir gore navedene presude Miethe, pružajući samo dodatnu mogućnost predmetnom radniku da se kod službi za zapošljavanje te države članice prijavi kao osoba koja traži zaposlenje kako bi dobio dodatnu pomoć u traženju novog zaposlenja.
33 That interpretation is moreover corroborated by the travaux préparatoires relating to Regulation No 883/2004 and the Implementing Regulation. 
33 Ovo je tumačenje nadalje potkrijepljeno pripremnim radovima u vezi s Uredbom br. 883/2004 i provedbenom uredbom.
34 With regard to Regulation No 883/2004, the European Commission had proposed to end the existing system, whereby the unemployed frontier worker receives unemployment benefit from the State of residence rather than the State where he was last employed. 
34 Što se tiče Uredbe br. 883/2004, Europska komisija predložila je okončanje postojećeg sustava tako što bi nezaposleni pogranični radnik primao davanje za nezaposlenost od države boravišta umjesto od države gdje je posljednje bio zaposlen.
However, the Commission noted in a communication of 27 January 2004 that, in the Common Position (EC) No 18/2004 adopted by the Council on 26 January 2004, with a view to adopting Regulation No 883/2004 (OJ 2004 C 79 E, p. 15 [HYPERLINK: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/AUTO/?uri=OJ:C:2004:079E:TOC]), the Council had failed to reach agreement on that proposal and had maintained the responsibility of the State of residence for payment of the benefit. 
Međutim, Komisija je u komunikaciji od 27. siječnja 2004. primijetila da u Zajedničkom stajalištu (EZ) br. 18/2004 (SL 79 E, str. 15.), koje je Vijeće donijelo 26. siječnja 2004., Vijeće nije uspjelo postići sporazum o tom prijedlogu te je za isplatu davanja zadržana odgovornost države boravišta.
35 With regard to the Implementing Regulation, the European Parliament had proposed, in a report of 10 June 2008, to specify in a recital in the preamble to that regulation that the right of the worker to register with the employment services of the State where he was last employed was intended to promote the mobility of employees and unemployed persons but that the worker was entitled to only one benefit, in the Member State of residence. 
35 Što se tiče provedbene uredbe, Europski parlament predložio je u svojem izvješću od 10. lipnja 2008. da se u uvodnoj izjavi te uredbe navede da se kroz mogućnost radnika da se prijavi kod službi za zapošljavanje države posljednjeg zaposlenja nastoji promicati pokretljivost zaposlenih i nezaposlenih osoba, ali da radnik ima pravo samo na jedno davanje, i to u državi članici boravišta.
The Parliament had explained that its amendment was intended to remove any ambiguity concerning whether the judgment in Miethe did or did not apply. 
Parlament je pojasnio da je cilj te izmjene otklanjanje svih nejasnoća o tome primjenjuje li se gore navedena presuda Miethe.
Thus, recital 13 in the preamble to Regulation No 987/2009 adopts the amendment in almost identical terms. 
Dakle, u uvodnoj izjavi 13. te uredbe izmjena koju je predložio Parlament sadržana je u gotovo istovjetnom obliku.
36 The answer to the first question is therefore that, after the entry into force of Regulation No 883/2004, the provisions of Article 65 of that regulation are not to be interpreted in the light of the judgment in Miethe. 
36 Stoga na prvo pitanje valja odgovoriti da se nakon stupanja na snagu Uredbe br. 883/2004 odredbe članka 65. te uredbe ne smiju tumačiti u svjetlu gore navedene presude Miethe.
With regard to a wholly unemployed frontier worker who has maintained close personal and business links with the Member State where he was last employed of such a kind that his prospects of reintegration into working life are greatest in that State, Article 65 of Regulation No 883/2004 must be understood as allowing such a worker to make himself available as a supplementary step to the employment services of that State, not with a view to obtaining unemployment benefit in that State but only in order to receive assistance there in finding new employment. 
Što se tiče potpuno nezaposlenog pograničnog radnika koji je zadržao bliske osobne i poslovne veze s državom članicom posljednjeg zaposlenja, i to takve da su mu izgledi za povratak na tržište rada najveći u toj državi, navedeni članak 65. treba razumjeti tako da takvom radniku dopušta da se dodatno stavi na raspolaganje službama za zapošljavanje te države, ne s ciljem ishođenja davanja za nezaposlenost u toj državi, već samo kako bi tamo koristio pomoć u traženju novog zaposlenja.
37 By its second question, the referring court asks, in essence, whether the rules on the freedom of movement for workers, in particular those in Article 45 TFEU, must be interpreted as precluding the Member State where the person was last employed from refusing, under its national law, to award unemployment benefit to a wholly unemployed frontier worker who has the best prospects of reintegration into working life in that Member State, on the ground that that worker does not reside in its territory. 
37 U svojem drugom pitanju sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li pravila o slobodi kretanja radnika sadržana posebno u članku 45. UFEU-a tumačiti tako da im je protivno da u skladu sa svojim nacionalnim pravom država članica posljednjeg zaposlenja davanje za nezaposlenost potpuno nezaposlenom pograničnom radniku koji u toj državi članici ima najbolje izglede za povratak na tržište rada odbije dodijeliti zbog toga što taj radnik ne boravi na njezinom državnom području.
38 That question should be examined in the light of situations such as that of Mr Jeltes. 
38 Ovo pitanje treba ispitati u svjetlu situacija kao što je ona F. P. Jeltesa.
The situation of workers such as Ms Peeters and Mr Arnold has special characteristics which will be examined when replying to the third and fourth questions. 
Situacija radnika kao što je M. A. Peeters i J. G. J. Arnold ima posebna obilježja koja će biti ispitana u odgovorima na treće i četvrto pitanje.
39 In the light of the coordination required by Regulation No 883/2004, the imposition of a residence condition provided for by national law does not lead, in a situation such as that of Mr Jeltes, to a result different from that entailed by the application of the rules in Article 65(2) and (5)(a) of Regulation No 883/2004, according to which a wholly unemployed frontier worker is to receive benefits in accordance with the legislation of the Member State of residence as if he had been subject to that legislation during his last activity as an employed or self-employed person, and the benefits are to be provided by the institution of the place of residence. 
39 Valja utvrditi da, s obzirom na koordinaciju koju nalaže Uredba br. 883/2004, nametanje uvjeta boravišta predviđenog u nacionalnom pravu u situaciji kao što je ona F. P. Jeltesa ne dovodi do rezultata drukčijeg od rezultata primjene pravila iz članka 65. stavka 2. i stavka 5. točke (a) Uredbe br. 883/2004, sukladno kojem potpuno nezaposleni pogranični radnik prima davanja u skladu s odredbama zakonodavstva države članice boravišta, kao da je tom zakonodavstvu podlijegao tijekom svoje posljednje djelatnosti u svojstvu zaposlene ili samozaposlene osobe, a davanja mu pruža ustanova u mjestu boravišta.
In addition, according to Article 11(3)(c) of Regulation 883/2004, a person receiving unemployment benefits in accordance with Article 65 of that regulation under the legislation of the Member State of residence is to be subject to the legislation of that Member State. 
Osim toga, u skladu s člankom 11. stavkom 3. točkom (c) te uredbe, osoba koja prima davanje za nezaposlenost sukladno članku 65. te uredbe prema zakonodavstvu države članice boravišta podliježe zakonodavstvu te države članice.
It is apparent from the order for reference that the national authorities relied on Article 65 of Regulation 883/2004 in order to refuse to grant the applications to obtain or to continue to receive unemployment benefit payments submitted by the applicants in the main proceedings and to suggest to them that they approach the authorities of their State of residence. 
Iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje proizlazi da su se nacionalna tijela oslanjala na navedeni članak 65. kako bi odbila prijave za ishođenje ili nastavak isplate davanja za nezaposlenost, koje su podnijeli tužitelji u glavnom postupku, te kako bi ih navela da se obrate nadležnim tijelima u državi u kojoj borave.
40 It follows from the case-law of the Court relating to Regulation No 1408/71 that, by adopting Regulation No 883/2004, the legislature of the European Union, bearing in mind the wide discretion that it enjoys with regard to the choice of the most appropriate measures for achieving the result envisaged in Article 42 EC, has in principle fulfilled the obligation arising from the task entrusted to it by that Article of setting up a system allowing workers to overcome any obstacles which may arise for them from national rules in the field of social security (see, by analogy, inter alia, Case C-208/07 von Chamier-Glisczinski [2009] ECR I-6095 [HYPERLINK: http://eur-lex.europa.eu/query.html?DN=62007C?0208&locale=EN], paragraph 64 and case-law cited). 
40 Iz prakse Suda vezane uz Uredbu br. 1408/71 proizlazi da je donošenjem Uredbe br. 883/2004 zakonodavac Europske unije, imajući na umu široku diskreciju koju ima u odnosu na izbor najprikladnijih mjera za postizanje rezultata predviđenog u članku 42. UEZ-a, u načelu ispunio obvezu koja proizlazi iz zadaće koja mu je povjerena tim člankom, a odnosi se na uspostavu sustava koji radnicima omogućuje prevladavanje prepreka na koje mogu naići u nacionalnim pravilima u području socijalne sigurnosti (vidjeti analogijom osobito presudu od 16. srpnja 2009., von Chamier-Glisczinski, C-208/07, Zb., str. I-6095., t. 64. i navedenu sudsku praksu).
41 That said, the finding that the application, in a specific case, of a national measure may be consistent with a provision of secondary legislation, in the present case Regulation No 883/2004, does not necessarily have the effect of removing the application of that measure from the scope of the FEU Treaty's provisions (see, to that effect, inter alia, von Chamier-Glisczinski, paragraph 66, and, with regard to unemployment benefit, Case C-406/04 Cuyper [2006] ECR I-6947 [HYPERLINK: http://eur-lex.europa.eu/query.html?DN=6202004??0883&locale=EN] and Case C-228/07 Petersen [2008] ECR I-6989 [HYPERLINK: http://eur-lex.europa.eu/query.html?DN=62007C?0228&locale=EN]). 
41 S obzirom na navedeno, zaključak da u određenom slučaju primjena nacionalnog propisa može biti u skladu s odredbom sekundarnog zakonodavstva, u predmetnom slučaju Uredbe br. 883/2004, nema nužno za učinak uklanjanje primjene tog propisa iz odredaba UFEU-a (u tom smislu vidjeti osobito gore navedenu presudu von Chamier-Glisczinski, t. 66. te, u odnosu na davanje za nezaposlenost, presudu od 18. srpnja 2006., De Cuyper, C-406/04, Zb., str. I-6947. i onu od 11. rujna 2008., Petersen, C-228/07, Zb., str. I-6989.).
42 In that regard, according to the documents before the Court, the unemployment benefit paid by the Netherlands authorities is higher than that paid by the Belgian authorities but the Belgian benefit is paid over a longer period. 
42 U tom smislu iz spisa kojim Sud raspolaže proizlazi da je davanje za nezaposlenost koje plaćaju nizozemska nadležna tijela više od davanja koje plaćaju belgijska nadležna tijela, no belgijsko se davanje isplaćuje tijekom duljeg razdoblja.
43 It should however be recalled that since Article 48 TFEU provides for the coordination, not the harmonisation, of the legislation of the Member States, substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States and, hence, in the rights of persons insured under those schemes, are unaffected by that provision (see von Chamier-Glisczinski, paragraph 84 and case-law cited). 
43 Međutim, valja podsjetiti da budući da članak 48. UFEU-a predviđa koordinaciju, a ne usklađivanje zakonodavstva država članica, suštinske i postupovne razlike među sustavima socijalne sigurnosti pojedinih država članica, pa tako i među pravima osoba osiguranih u tim sustavima, nisu pod utjecajem te odredbe (vidjeti gore navedenu presudu von Chamier-Glisczinski, t. 84. i navedenu sudsku praksu).
44 In those circumstances, the Treaty rules on freedom of movement cannot guarantee to an insured person that a move to another Member State will be neutral as regards social security. 
44 U tim okolnostima pravila o slobodi kretanja iz Ugovora ne mogu osiguranoj osobi jamčiti da će preseljenje u drugu državu članicu biti neutralno u pogledu socijalne sigurnosti.
In view of the disparities existing between the schemes and legislation of the Member States in this field, such a move may, depending on the case, be more or less financially advantageous or disadvantageous for the person concerned (see von Chamier-Glisczinski paragraph 85, and Case C-562/10 Commission v Germany [2012] ECR, paragraph 57). 
S obzirom na razlike koje postoje među sustavima i zakonodavstvima država članica u tom području, takvo preseljenje ovisno o slučaju može biti više ili manje financijski povoljno za predmetnu osobu (vidjeti gore navedenu presudu von Chamier-Glisczinski, t. 85. i onu od 12. srpnja 2012., Komisija/Njemačka, C-562/10, točku 57.).
45 Thus, the fact that a person such as Mr Feltes receives his unemployment benefit from the competent institution of the Member State of residence, in the present case the Kingdom of Belgium, results from the application, in accordance with Regulation No 883/2004, of the law of that State on unemployment benefit. 
45 Dakle, činjenica da osoba kao što je F. P. Jeltes prima davanje za nezaposlenost od nadležne ustanove države članice boravišta, a u ovom primjeru to je Kraljevina Belgija, proizlazi iz primjene zakona te države o davanjima za nezaposlenost, u skladu s Uredbom br. 883/2004.
A difference between the benefit provided for in the legislation of the Member State of last employment and that granted pursuant to the legislation of the Member State of residence cannot, in those circumstances, be considered as a restriction on the freedom of movement for workers, since it results from the lack of harmonisation of European Union law in the matter (see, by analogy, Case C-345/09 van Delft and Others [2010] ECR I-9879 [HYPERLINK: http://eur-lex.europa.eu/query.html?DN=62009C?0345&locale=EN], paragraph 106). 
Razlika između davanja predviđenog u zakonodavstvu države članice posljednjeg zaposlenja i davanja koje se dodjeljuje sukladno zakonodavstvu države članice boravišta ne može se u tim okolnostima smatrati ograničenjem slobode kretanja radnika, s obzirom na to da proizlazi iz nepostojanja usklađenosti prava Europske unije u tom području (u području zaštite od rizika bolesti, vidjeti analogijom presudu od 14. listopada 2010., van Delft i dr., C-345/09, Zb., str. I-9879., t. 106.).