natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘1. A Community trade mark court whose jurisdiction is based on Article 93(1) to (4) shall have jurisdiction in respect of: 
„1. Sud za žig Zajednice čija se nadležnost temelji na članku 93. stavcima od 1. do 4. nadležan je za:
– acts of infringement committed or threatened within the territory of any of the Member States, 
– počinjene povrede ili prijetnje povrede na državnom području bilo koje države članice,
– acts within the meaning of Article 9(3), second sentence, committed within the territory of any of the Member States. 
– povrede u smislu članka 9. stavka 3. druge rečenic[e] počinjene na državnom području neke od država članica.
2. A Community trade mark court whose jurisdiction is based on Article 93(5) shall have jurisdiction only in respect of acts committed or threatened within the territory of the Member State in which that court is situated.’ 
2. Sud za žig Zajednice čija nadležnost se temelji na članku 93. stavku 5. nadležan je samo u odnosu na počinjene povrede ili prijetnje povrede na državnom području države članice u kojoj se nalazi sjedište tog suda.” [neslužbeni prijevod]
13 Article 97 of that regulation, headed ‘Applicable law’, reads as follows: 
13 Članak 97. te uredbe, pod naslovom „Mjerodavno pravo”, glasi kako slijedi:
‘1. The Community trade mark courts shall apply the provisions of this Regulation. 
„1. Sudovi za žig Zajednice primjenjuju odredbe ove uredbe.
2. On all matters not covered by this Regulation a Community trade mark court shall apply its national law, including its private international law. 
2. U svim pitanjima koja nisu obuhvaćena ovom uredbom, sud za žig Zajednice primjenjuje svoje nacionalno pravo, uključujući i svoje međunarodno privatno pravo.
3. Unless otherwise provided in this Regulation, a Community trade mark court shall apply the rules of procedure governing the same type of action relating to a national trade mark in the Member State where it has its seat.’ 
3. Ako nije drukčije određeno ovom uredbom, sud za žig Zajednice primjenjuje poslovnik kojim se uređuje isti tip parnice u odnosu na nacionalni žig u državi članici u kojoj se nalazi njegovo sjedište.” [neslužbeni prijevod]
14 Article 98 of Regulation No 40/94, headed ‘Sanctions’, states: 
14 Članak 98. Uredbe br. 40/94, pod naslovom „Sankcije”, kaže:
‘1. Where a Community trade mark court finds that the defendant has infringed or threatened to infringe a Community trade mark, it shall, unless there are special reasons for not doing so, issue an order prohibiting the defendant from proceeding with the acts which infringed or would infringe the Community trade mark. It shall also take such measures in accordance with its national law as are aimed at ensuring that this prohibition is complied with. 
„1. Kada sud za žig Zajednice utvrdi da je tuženik povrijedio ili namjeravao povrijediti žig Zajednice, on, osim ako postoje posebni razlozi da to ne učini, izdaje nalog kojim se tuženiku zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povređuje ili kojima bi se povrijedio žig Zajednice. Sud također poduzima mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravom čiji je cilj osigurati poštovanje takve zabrane.
2. In all other respects the Community trade mark court shall apply the law of the Member State [in] which the acts of infringement or threatened infringement were committed, including the private international law.’ 
2. U svakom drugom smislu sud za žig Zajednice primjenjuje pravo one države članice u kojoj je povreda ili prijetnja povredom izvršena, uključujući i njezino međunarodno privatno pravo.”
Regulation (EC) No 44/2001 
Uredba (EZ) br. 44/2001
15 As provided by Article 68(1) thereof, Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p. 1), superseded the Brussels Convention as between the Member States. Chapter III of that regulation sets out the provisions relating to the recognition and enforcement of those judgments. 
15 Kako je predviđeno njezinim člankom 68. stavkom 1., Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001 L 12, str 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.) između država članica zamjenjuje Briselsku konvenciju. Poglavlje III. te uredbe utvrđuje odredbe koje se odnose na priznavanje i izvršenje tih sudskih odluka.
16 Article 33(1) of that regulation, setting out the principle of the recognition of judgments, provides that ‘[a] judgment given in a Member State shall be recognised in the other Member States without any special procedure being required’. 
16 Članak 33. stavak 1. te uredbe, koji utvrđuje načelo priznavanja sudskih odluka, predviđa da se „[s]udska odluka donesena u nekoj državi članici priznaje u drugoj državi članici bez potrebe za bilo kakvim posebnim postupkom”.
17 Article 38(1) of that regulation states: 
17 Članak 38. stavak 1. te uredbe kaže:
‘A judgment given in a Member State and enforceable in that State shall be enforced in another Member State when, on the application of any interested party, it has been declared enforceable there’. 
”Sudska odluka donesena u državi članici koja je i izvršiva u toj državi izvršava se u drugoj državi članici ako je, po zahtjevu bilo koje zainteresirane stranke, u njoj proglašena izvršivom.”
18 Article 49 of that regulation provides: 
18 Članak 49. te uredbe predviđa:
‘A foreign judgment which orders a periodic payment by way of a penalty shall be enforceable in the Member State in which enforcement is sought only if the amount of the payment has been finally determined by the courts of the Member State of origin.’ 
„Strana sudska odluka u kojoj se nalaže periodično isplaćivanje novčane kazne izvršava je u državi članici u kojoj se zahtijeva izvršenje samo u slučaju da je iznos kazni konačno utvrđen pred sudovima države članice u kojoj je sudska odluka donesena.”
Directive 2004/48/EC 
Direktiva 2004/48/EZ
19 Article 3 of Directive 2004/48/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the enforcement of intellectual property rights (OJ 2004 L 157, p. 45 and corrigendum OJ 2004 L 195, p. 16), headed ‘General obligation’, provides: 
19 Članak 3. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL L 157, str. 45.) i ispravak SL L 195, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.) pod naslovom „Opća obveza”, predviđa:
‘1. Member States shall provide for the measures, procedures and remedies necessary to ensure the enforcement of the intellectual property rights covered by this Directive. Those measures, procedures and remedies shall be fair and equitable and shall not be unnecessarily complicated or costly, or entail unreasonable time-limits or unwarranted delays. 
„1. Države članice propisuju mjere, postupke i pravna sredstva potrebne za osiguravanje provedbe prava intelektualnog vlasništva obuhvaćenih ovom Direktivom. Te mjere, postupci i pravna sredstva moraju biti pošteni i pravični, ne smiju biti nepotrebno složeni ili skupi, ili nametati nerazumne vremenske rokove ili neopravdana odlaganja.
2. Those measures, procedures and remedies shall also be effective, proportionate and dissuasive and shall be applied in such a manner as to avoid the creation of barriers to legitimate trade and to provide for safeguards against their abuse.’ 
2. Te mjere, postupci i pravna sredstva također moraju biti učinkoviti i razmjerni [proporcionalni] i moraju odvraćati od povrede te se moraju primjenjivati na takav način da se izbjegne stvaranje zapreka zakonitoj trgovini i da se osigura zaštita protiv njihove zlouporabe.”
"20 Chronopost is the proprietor of the French and Community trade marks for the sign ‘WEBSHIPPING’. The Community trade mark, applied for in October 2000, was registered on 7 May 2003 in respect of, inter alia, services relating to: logistics and data transmission; telecommunications; transport by road; collecting mail, newspaper and parcels; and express mail management." 
"20 Chronopost je nositelj francuskog žiga i žiga Zajednice za znak „WEBSHIPPING”. Žig Zajednice za koji je prijava podnesena u listopadu 2000. registriran je 7. svibnja 2003. s obzirom na, između ostalog, usluge koje se odnose na logistiku i prijenos podataka, telekomunikacije, cestovni prijevoz; prikupljanje pošte, novina i paketa i upravljanje ekspresnom poštom."
21 It is apparent from the documents before the Court that, having noted that one of its principal competitors, DHL International, had used the signs ‘WEB SHIPPING’, ‘Web Shipping’ and/or ‘Webshipping’ in order to designate an express mail management service accessible via the Internet, on 8 September 2004 Chronopost brought an action against that company before the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris, France) – which heard the case as a Community trade mark court within the meaning of Article 91(1) of Regulation No 40/94 – alleging, in particular, infringement of the Community trade mark WEBSHIPPING. By its judgment of 15 March 2006, that court found, inter alia, that DHL Express France, successor to DHL International, had infringed Chronopost’s French trade mark WEBSHIPPING, although it did not adjudicate upon the infringement of the Community trade mark. 
21 Iz spisa dostavljenog Sudu proizlazi da nakon što je primijetio da jedan od njegovih glavnih konkurenata, DHL International, rabi znakove „WEBSHIPPING”, „Web Shipping” i/ili „Webshipping” za označivanje usluge upravljanja ekspresnom poštom koja je dostupna putem interneta, 8. rujna 2004. Chronopost je pokrenuo postupak protiv tog poduzeća pred Tribunal de grande instance de Paris (Regionalni sud, Pariz, Francuska) – koji je predmetu pristupio kao sud za žigove Zajednice u smislu članka 91. stavka 1. Uredbe 40/94 – navodeći, posebno, povredu žiga Zajednice WEBSHIPPING. Svojom odlukom od 15. ožujka 2006. taj je sud utvrdio, između ostalog, da je DHL Express France, sljednik DHL-a International, povrijedio Chronopostov francuski žig WEBSHIPPING, ali nije odlučivao o povredi žiga Zajednice.
22 The order for reference states that, by a judgment of 9 November 2007, the Cour d’appel de Paris (Court of Appeal, Paris) – acting as a second-instance Community trade mark court on the appeal brought against the judgment of 15 March 2006 by Chronopost – prohibited DHL Express France, subject to a periodic penalty payment in the event of infringement of the prohibition, from continuing to use the signs ‘WEBSHIPPING’ and ‘WEB SHIPPING’ in order to designate an express mail management service accessible, inter alia, via the Internet. The Cour d’appel de Paris regarded such use as infringing the French and Community trade mark WEBSHIPPING. 
22 U zahtjevu za prethodnu odluku navodi se da je svojom presudom od 9. studenoga 2007. Cour d’appel de Paris (žalbeni sud u Parizu) – kao drugostupanjski sud za žig Zajednice koji odlučuje povodom Chronopostove žalbe na odluku od 15. ožujka 2006. – DHL-u Express France zabranio da znakove „WEBSHIPPING” i „WEB SHIPPING” nastavi rabiti za označivanje usluge upravljanja ekspresnom poštom koja je dostupna, između ostalog, putem interneta, uz uvjet plaćanja periodične novčane kazne u slučaju povrede te zabrane. Takvu uporabu Cour d’appel de Paris smatrao je povredom francuskog žiga i žiga Zajednice WEBSHIPPING.
23 The appeal in cassation which DHL Express France had brought against that judgment was dismissed by the order for reference. 
23 Žalba u kasacijskom postupku koju je DHL Express France podnio protiv te presude odbačena je odlukom kojom se upućuje prethodno pitanje.
24 However, in the course of the same proceedings before the Cour de cassation (Court of Cassation), Chronopost has brought a cross-appeal in which it submits that the judgment of 9 November 2007 infringes Articles 1 and 98 of Regulation No 40/94 in so far as the prohibition against further infringement of the Community trade mark WEBSHIPPING, subject to a periodic penalty payment, issued by the Cour d’appel de Paris does not extend to the entire area of the European Union. 
24 Međutim, u okviru istog postupka pred Cour de cassation (kasacijski sud), Chronopost je uložio protužalbu u kojoj izjavljuje da odluka od 9. studenoga 2007. predstavlja povredu članaka 1. i 98. Uredbe br. 40/94 po tome što se zabrana povrede žiga Zajednice WEBSHIPPING, uz uvjet plaćanja periodične novčane kazne, koju je izdao Cour d’appel de Paris, ne proteže na čitavo područje Europske unije.
25 According to the Cour de cassation, it follows expressly from the grounds of the judgment of the Cour d’appel de Paris that, although the judgment does not contain any operative words expressly relating to the application to extend the prohibition issued by that court – which is subject to a periodic penalty payment – to the entire area of the European Union, that prohibition subject to a periodic penalty payment must be construed as applying only to French territory. 
25 Prema Cour de cassation, iz obrazloženja navedene presude Cour d'appel-a de Paris izričito proizlazi da, iako ta presuda ne sadržava izreku koja se izričito odnosi na zahtjev za proširenje zabrane koju je izdao taj sud – a ta zabrana podliježe uvjetu plaćanja periodične novčane kazne – na čitavo područje Europske unije, tu zabranu koja podliježe uvjetu plaćanja periodične novčane kazne treba tumačiti u smislu da se odnosi samo na francusko državno područje.
26 Since it had doubts as to the interpretation, in that context, of Article 98 of Regulation No 40/94, the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling: 
26 Budući da je dvojio o tome kako u tom kontekstu tumačiti članak 98. Uredbe br. 40/94, Cour de cassation odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
‘1. Must Article 98 of … Regulation [No 40/94] be interpreted as meaning that the prohibition issued by a Community trade mark court has effect as a matter of law throughout the entire area of the [European Union]? 
„1. Treba li članak 98. [...] Uredbe [br. 40/94] tumačiti u smislu da zabrana koju je izdao sud za žig Zajednice ima automatski učinak na čitavom području [Unije]?
2. If not, is that court entitled to apply specifically that prohibition to the territories of other States in which the acts of infringement are committed or threatened? 
2. Ako ne, ima li taj sud pravo primijeniti baš tu zabranu na državna područja drugih država u kojima je počinjena povreda ili prijetnja povrede?
3. In either case, are the coercive measures which the court, by application of its national law, has attached to the prohibition issued by it applicable within the territories of the Member States in which that prohibition would have effect? 
3. U bilo kojem od ta dva slučaja, jesu li mjere prisile, koje je taj sud primjenom svojeg nacionalnog prava donio uz zabranu koju je izdao, primjenjive unutar državnih područja država članica u kojima bi ta zabrana proizvodila učinak?
4. In the contrary case, may that court order such a coercive measure, similar to or different from that which it adopts pursuant to its national law, by application of the national laws of the States in which that prohibition would have effect?’ 
4. U suprotnom slučaju, može li navedeni sud odrediti takvu mjeru prisile, koja može i ne mora biti slična mjeri koju taj sud donese na temelju svojeg nacionalnog prava, primjenjujući nacionalno pravo država u kojima bi ta zabrana proizvodila učinak?”
27 As is apparent from its heading, Article 98 of Regulation No 40/94 is concerned with sanctions for Community trade-mark infringement. 
27 Kao što proizlazi iz njegovog naslova, članak 98. Uredbe br. 40/94 odnosi se na sankcije za povredu žiga Zajednice.
28 The first sentence of Article 98(1) provides that where a Community trade mark court hearing a case finds that there have been acts of infringement or threatened infringement of a Community trade mark, it is to issue an order prohibiting the defendant from proceeding with such acts. The second sentence of Article 98(1) provides that that court is required to take such measures in accordance with its national law as are aimed at ensuring that that prohibition is complied with. 
28 Prva rečenica članka 98. stavka 1. predviđa da kada sud za žig Zajednice koji odlučuje u predmetu utvrdi da je došlo do povrede ili prijetnje povrede žiga Zajednice, on izdaje nalog kojim se tuženiku zabranjuje daljnje takvo postupanje. Druga rečenica članka 98. stavka 1. predviđa da je taj sud dužan poduzeti mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravom čiji je cilj osigurati poštovanje takve zabrane.
29 Article 98(2) provides that the Community trade mark court is to apply ‘[i]n all other respects … the law of the Member State [in] which the acts of infringement or threatened infringement were committed, including the private international law’. 
29 Članak 98. stavak 2. predviđa da sud za žig Zajednice primjenjuje „[u] svim pitanjima [...], pravo države članice u kojoj je povreda ili prijetnja povredom izvršena, uključujući i njezino međunarodno privatno pravo”.
30 It follows from the opening words of Article 98(2), read in the light of the heading of Article 98, and from the various language versions of that provision, in particular the German-language (‘in Bezug auf alle anderen Fragen’), French-language (‘par ailleurs’), Spanish-language (‘por otra parte’) and Italian-language (‘negli altri casi’) versions, that Article 98(2) does not relate to the coercive measures referred to in Article 98(1), which are measures to ensure compliance with a prohibition against further infringement. 
30 Iz uvodnih riječi članka 98. stavka 2. koje se tumače s obzirom na naslov članka 98. i iz raznih jezičnih verzija te odredbe, a posebno verzije na njemačkom jeziku („in Bezug auf alle anderen Fragen”), na francuskom jeziku („par ailleurs”), na španjolskom jeziku („por otra parte”) i na talijanskom jeziku („negli altri casi”), proizlazi da se taj članak 98. stavak 2. ne odnosi na mjere prisile iz članka 98. stavka 1., koje su mjere kojima se osigurava poštovanje zabrane daljnje povrede.
31 Since the questions referred by the national court for a preliminary ruling concern only the prohibition against further infringement or threatened infringement and the coercive measures to ensure compliance with that prohibition, those questions must therefore be considered to relate to the interpretation of Article 98(1) of Regulation No 40/94. 
31 Budući da se prethodna pitanja koja je postavio sud koji je uputio zahtjev odnose samo na zabranu daljnje povrede ili prijetnje povrede i na mjere prisile kojima se osigurava poštovanje te zabrane, valja smatrati da se ta pitanja odnose na tumačenje članka 98. stavka 1. Uredbe 40/94.
32 By its first question the national court asks, in essence, whether Article 98(1) of Regulation No 40/94 must be interpreted as meaning that the prohibition against further infringement or threatened infringement issued by a Community trade mark court has effect as a matter of law throughout the entire area of the European Union. 
32 Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 98. stavak 1. Uredbe br. 40/94 tumačiti u smislu da zabrana daljnje povrede ili prijetnje povrede koju je izdao sud za žig Zajednice ima automatski učinak na čitavom području Europske unije.
33 It must be observed that the territorial scope of a prohibition against further infringement or threatened infringement of a Community trade mark, as provided for in Article 98(1) of Regulation No 40/94, is to be determined both by the territorial jurisdiction of the Community trade mark court issuing that prohibition and by the territorial extent of the Community trade mark proprietor’s exclusive right which is adversely affected by the infringement or threatened infringement, as that extent results from Regulation No 40/94. 
33 Valja istaknuti da je teritorijalno područje primjene zabrane daljnje povrede ili prijetnje povrede žiga Zajednice, kako je predviđeno u članku 98. stavku 1. Uredbe br. 40/94, određeno i mjesnom nadležnošću suda za žig Zajednice koji izdaje tu zabranu i teritorijalnim opsegom, u smislu u kojem taj opseg proizlazi iz Uredbe br. 40/94, isključivog prava nositelja žiga Zajednice u koje povreda ili prijetnja povrede zadire.
34 As regards, first, the territorial jurisdiction of a Community trade mark court, it must be noted at the outset that under Article 14(1) and (3) of Regulation No 40/94, infringement of a Community trade mark is to be governed by the national law relating to infringement of a national trade mark in accordance with the provisions of Title X of that regulation. The rules of procedure to be applied are to be determined in accordance with the provisions of Title X, headed ‘Jurisdiction and procedure in legal actions relating to Community trade marks’ and comprising Articles 90 to 104 of that regulation. 
34 Što se tiče, kao prvo, mjesne nadležnosti suda za žig Zajednice, valja odmah napomenuti da na temelju članka 14. stavaka 1. i 3. Uredbe br. 40/94, povredu žiga Zajednice uređuje nacionalno pravo o povredama nacionalnog žiga, u skladu s odredbama glave X. te uredbe. Pravila postupka koja se primjenjuju određuju se u skladu s odredbama glave X. pod naslovom „Nadležnosti i sudski postupci koji se odnose na žigove Zajednice” koja obuhvaća članke od 90. do 104. te uredbe.
35 Article 92(a) of Regulation No 40/94 provides that the Community trade mark courts are to have exclusive jurisdiction to adjudicate upon all infringement actions and – if they are permitted under national law – actions in respect of threatened infringement relating to Community trade marks. 
35 Članak 92. točka (a) Uredbe br. 40/94 predviđa da sudovi za žig Zajednice imaju isključivu nadležnost odlučivati u postupcima povodom tužbe zbog povrede žiga i – ako su dopuštene nacionalnim zakonodavstvom – tužbe u odnosu na prijetnju povrede žiga Zajednice.
36 In the present case, it is apparent from the written observations submitted to the Court by Chronopost that the action was brought before the Community trade mark court pursuant to Article 93(1) to (4) of Regulation No 40/94. According to those observations, the application to bring the infringement or threatened infringement to an end is not based on Article 93(5). 
36 U ovom predmetu, iz pisanih očitovanja koja je Chronoplast dostavio Sudu proizlazi da je postupak pred sudom za žig Zajednice pokrenut na temelju članka 93. stavaka od 1. do 4. Uredbe br. 40/94. Prema tim očitovanjima, zahtjev da se prekine povreda ili prijetnja povrede ne temelji se na članku 93. stavku 5.
37 Under Article 93(1) to (4) of Regulation No 40/94, read in conjunction with Article 94(1) of that regulation, a Community trade mark court, which is established in accordance with Article 91 of that regulation in order to protect the rights conferred by a Community trade mark, is to have jurisdiction, in particular, in respect of acts of infringement committed or threatened within the territory of any of the Member States. 
37 Na temelju članka 93. stavaka 1. do 4. Uredbe br. 40/94 u vezi s člankom 94. stavkom 1. te uredbe, sud za žig Zajednice, koji je osnovan u skladu s člankom 91. te uredbe radi zaštite prava koja proizlaze iz žiga Zajednice, nadležan je posebno s obzirom na počinjene povrede ili prijetnje povrede na državnom području bilo koje države članice.
38 Therefore, a Community trade mark court, such as that hearing the case in the main proceedings, has jurisdiction in respect of acts of infringement committed or threatened within the territory of one or more Member States, or even all the Member States. Thus, its jurisdiction may extend to the entire area of the European Union. 
38 Prema tome, sud za žig Zajednice, kao što je onaj koji odlučuje o predmetu u glavnom postupku, nadležan je u odnosu na počinjene povrede ili prijetnje povrede na državnom području jedne ili više država članica, ili čak svih država članica. To znači da njegova nadležnost može obuhvaćati cijelo područje Unije.