natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘1. Member States shall ensure that judicial and/or administrative procedures … for the enforcement of obligations under this Directive are available to all persons who consider themselves wronged by failure to apply the principle of equal treatment to them … 
„1. Države članice osiguravaju da su svim osobama koje smatraju da im je učinjena nepravda, zbog toga što nije bilo primijenjeno načelo jednakog postupanja[...] dostupni sudski i/ili upravni postupci [...]
2. Member States shall ensure that associations, organisations or other legal entities which have, in accordance with the criteria laid down by their national law, a legitimate interest in ensuring that the provisions of this Directive are complied with, may engage, either on behalf or in support of the complainant, with his or her approval, in any judicial and/or administrative procedure provided for the enforcement of obligations under this Directive. 
2. Države članice osiguravaju da se udruženja, organizacije ili druge pravne osobe koje, u skladu s mjerilima utvrđenim njihovim nacionalnim pravima, imaju legitimni interes da osiguraju postupanje u skladu odredbama ove Direktive, mogu uključiti u bilo koji sudski i/ili upravni postupak radi provedbe obveza iz ove Direktive, bilo u ime ili kao podrška tužitelju, uz njegov ili njezin pristanak.
3. Paragraphs 1 and 2 are without prejudice to national rules relating to time limits for bringing actions as regards the principle of equality of treatment.’ 
3. Stavci 1. i 2. ne dovode u pitanje nacionalna pravila koja se odnose na vremenska ograničenja za pokretanje postupka u pogledu načela jednakog postupanja.”
9 Article 10 of that directive, entitled ‘Burden of proof’, provides in subparagraphs 1 to 4: 
9 Članak 10. te direktive, pod nazivom „Teret dokaza”, u stavcima od 1. do 4. određuje:
‘1. Member States shall take such measures as are necessary, in accordance with their national judicial systems, to ensure that, when persons who consider themselves wronged because the principle of equal treatment has not been applied to them establish, before a court or other competent authority, facts from which it may be presumed that there has been direct or indirect discrimination, it shall be for the respondent to prove that there has been no breach of the principle of equal treatment. 
„1. Države članice poduzimaju potrebne mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravosudnim sustavima, kojima osiguravaju da je teret dokaza da nije bilo povrede načela jednakog postupanja na strani tuženika, u slučajevima kada osobe, koje smatraju da im je nanesena nepravda, jer na njih nije primijenjeno načelo jednakog postupanja, iznesu pred sudom ili drugim nadležnim tijelom, činjenice iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do izravne ili neizravne diskriminacije.
2. Paragraph 1 shall not prevent Member States from introducing rules of evidence which are more favourable to plaintiffs. 
2. Stavak 1. ne sprječava države članice da donesu pravila o dokazivanju, koja su povoljnija za tužitelja.
3. Paragraph 1 shall not apply to criminal procedures. 
3. Stavak 1. se ne primjenjuje na kaznene postupke.
4. Paragraphs 1, 2 and 3 shall also apply to any legal proceedings commenced in accordance with Article 9(2).’ 
4. Stavci 1., 2. i 3. primjenjuju se i na druge pravne postupke koji se pokreću u skladu s člankom 9. stavkom 2.”
10 Article 17 of Directive 2000/78 provides: 
10 Članak 17. Direktive 2000/78 određuje:
‘Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of the national provisions adopted pursuant to this Directive and shall take all measures necessary to ensure that they are applied. The sanctions, which may comprise the payment of compensation to the victim, must be effective, proportionate and dissuasive …’ 
„Države članice donose pravila o sankcijama koja se primjenjuju na kršenja odredbi nacionalnog prava, donesenih u skladu s ovom Direktivom, a poduzimaju i sve potrebne mjere kako bi se osigurala primjena tih pravila. Sankcije, koje mogu uključivati isplatu odštete žrtvi, moraju biti djelotvorne, proporcionalne i odvraćajuće. [...]”
Romanian law 
Rumunjsko pravo
11 Government Decree No 137 of 31 August 2000 on the prevention and suppression of all forms of discrimination, as amended and subsequently supplemented, in particular by Law No 324 of 14 July 2006, and republished on 8 February 2007 (Monitorul Oficial al Romǎniei, Part I, No 99, of 8 February 2007 (‘GD No 137/2000’), is intended to transpose, inter alia, Directive 2000/78. 
11 Uredba vlade br. 137 od 31. kolovoza 2000. o sprječavanju i suzbijanju svih oblika diskriminacije, kako je izmijenjena i dopunjena, osobito Zakonom br. 324 od 14. srpnja 2006., i ponovno objavljena 8. veljače 2007. (Monitorul Oficial al Romǎniei, dio I., br. 99, od 8. veljače 2007. (u daljnjem tekstu: OG br. 137/2000), ima za cilj, između ostalog, prenošenje Direktive 2000/78.
12 According to Article 2(11) of GD No 137/2000, discrimination gives rise to civil liability, administrative offences or criminal offences, as the case may be, under the conditions laid down by law. 
12 Prema članku 2. stavku 11. OG-a br. 137/2000 diskriminacijsko postupanje dovodi do građanske, prekršajne i kaznene odgovornosti, ovisno o pojedinačnom slučaju, pod zakonski utvrđenim uvjetima.
13 Under Article 5 of GD No 137/2000 making the participation of a person in an economic activity dependent on his sexual orientation is classified as an administrative offence. 
13 Prema članku 5. OG-a br. 137/2000 uvjetovanje sudjelovanja neke osobe u gospodarskoj djelatnosti na temelju njezinog spolnog opredjeljenja klasificira se kao prekršaj.
14 Article 7(1) of GD No 137/2000 provides that the refusal by a natural or legal person to employ a person by reason, in particular, of his sexual orientation, with the exception of cases provided by law constitutes an administrative offence. 
14 U članku 7. stavku 1. OG-a br. 137/2000 određuje se da fizička ili pravna osoba koja odbije zaposliti osobu na temelju njezinog spolnog opredjeljenja, izuzev slučajeva koji su predviđeni zakonom, čini prekršaj.
15 Article 15 of GD No 137/2000 provides: 
15 Članak 15. OG-a br. 137/2000 određuje:
‘Any conduct intended to violate the dignity of or to create an intimidating, hostile, degrading, humiliating or offensive environment with respect to a person, group of persons or a community by reason of their sexual orientation shall constitute an administrative offence … if the facts do not fall within the scope of criminal law.’ 
„Svako ponašanje kojim se povređuje dostojanstvo ili stvara zastrašujuće, neprijateljsko, degradirajuće, ponižavajuće ili uvredljivo okruženje na temelju spolnog opredjeljenja osobe, skupine osoba ili zajednice smatra se prekršajem [...] osim ako činjenice ne ulaze u područje primjene kaznenog zakona.”
16 Under Article 20 of GD No 137/2000: 
16 U skladu s člankom 20. OG-a br.137/2000:
‘(1) A person who considers that he has suffered discrimination may make a complaint to the [CNCD] within one year from the date on which the facts occurred or the date from which he could have been aware that they had occurred. 
„(1) Osoba koja smatra da je žrtva diskriminacije može se obratiti [CNCD-u] u roku od godine dana od datuma kada su se dogodile činjenice ili kada je mogla biti upoznata o tim činjenicama.
(2) The [CNCD] shall decide the application by decision of the Director of the Board … 
(2) [CNCD] odlučuje o zahtjevu na temelju odluke upravnog odbora [...]
(6) The person concerned is required to prove the existence of the facts from which the existence of direct or indirect discrimination may be presumed, while the person against whom a complaint has been lodged has the burden of proving that the facts do not constitute such discrimination. … 
(6) Dotična osoba mora dokazati postojanje činjenica iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do izravne ili neizravne diskriminacije, dok je na osobi protiv koje je podnesena pritužba teret dokazivanja da činjenice ne predstavljaju takvu diskriminaciju. [...]
(7) The Director of the Board shall give a decision on the claim within 90 days of the date on which it is lodged and [that decision] shall include … the methods of payment of the fine, … 
(7) Upravni odbor odlučuje o zahtjevu u roku od 90 dana od dana podnošenja zahtjeva i [ta odluka] uključuje [...] metode plaćanja novčane kazne, [...]
17 Article 26(1) and (2) of GD No 137/2000 states: 
17 Članak 26. stavci 1. i 2. OG-a br. 137/2000 određuju:
‘(1) The administrative offence provided for in Articles … 5 to 8 … and 15 shall be sanctioned by a fine of RON 400 to 4 000 if the discrimination targets a natural person, or a fine of RON 600 to 8 000 if the discrimination is directed against a group of persons or a community. 
„(1) Za prekršaje iz članaka [...] 5. do 8 [...] i 15. određuje se novčana kazna u iznosu od 400 do 4000 RON ako je predmet diskriminacije fizička osoba, ili u iznosu od 600 do 8000 RON ako je diskriminacija usmjerena protiv skupine osoba ili zajednice.
(2) Sanctions may also be applied to legal persons. …’ 
(2) Novčane kazne određuju se i za pravne osobe. [...]”
18 Article 27(1) of GD No 137/2000 provides: 
18 Članak 27. stavak 1. OG-a br. 137/2000 određuje:
‘Persons who considers themselves the victim of discrimination may seek before the court compensation and the restoration of the status quo ante or the elimination of the situation to which the discrimination gave rise, in accordance with the provisions of general law. To make such a claim it is not necessary to lodge a complaint before the [CNCD] …’ 
„Osobe koje smatraju da su žrtve diskriminacije mogu pred sudom zatražiti odštetu i vraćanje u prethodno stanje ili uklanjanje stanja koje je posljedica diskriminacije, u skladu s odredbama općeg prava. Ovaj zahtjev [...] nije podložan podnošenju pritužbe [CNCD-u]. ”
19 Article 28(1) of GD No 137/2000 is worded as follows: 
19 Članak 28. stavak 1. OG-a br. 137/2000 glasi:
‘Non-governmental organisations whose aim is to protect human rights or who have a legitimate interest in combatting discrimination have locus standi where there is discrimination in their sphere of activity and which is detrimental to a community or group of persons.’ 
„Nevladine organizacije koje imaju za cilj zaštitu ljudskih prava ili koje imaju legitimni interes u borbi protiv diskriminacije, imaju aktivnu procesnu legitimaciju (locus standi) ako se radi o diskriminaciji koja se nalazi u njihovoj sferi djelovanja i koja šteti zajednici ili skupini osoba.”
20 Article 5(2) of Governmental Decree No 2 of 12 July 2001 on the legal regime for sanctions, amended and subsequently supplemented (Monitorul Oficial al Romǎniei, Part I, No 410 of 25 July 2001) (‘GD No 2/2001’), provides: 
20 Članak 5. stavak 2. vladine Uredbe br. 2 od 12. srpnja 2001. o pravnom režimu prekršaja, koja je izmijenjena i naknadno dopunjena (Monitorul Oficial al Romǎniei, dio I., br. 410 od 25. srpnja 2001.) (u daljnjem tekstu: OG br. 2/2001) određuje:
"‘Administrative offences shall be punishable principally by: (a) a warning; (b) a fine; (c) community service.’" 
"„Sankcije za prekršaje su uglavnom: (a) opomena (b) novčana kazna; (c) društveno koristan rad.”"
21 Under Article 7(1) of GD No 2/2001, a ‘warning is a communication orally or in writing to the person responsible for committing the administrative offence regarding the social undesirability of the acts which took place together with a recommendation to comply with the law’. 
21 U skladu s člankom 7. stavkom 1. OG-a br. 2/2001 „opomena je usmeno ili pisano upozorenje osobi odgovornoj za prekršaj u smislu društveno nepoželjnog djelovanja koje se dogodilo, uz preporuku da zakonske odredbe treba poštovati.”
22 Under Article 13(1) of GD No 2/2001, the limitation period for imposing a fine for administrative offences is six months from the date on which the events took place. 
22 U skladu s člankom 13. stavkom 1. OG-a br. 2/2001, „rok za određivanje kazne za prekršaje je šest mjeseci od datuma kada su nastupili ti događaji”.
23 Article 13(4) of GD No 2/2001 provides for the possibility, by means of special laws, to lay down other limitation periods for imposing penalties for administrative offences. 
23 U skladu s člankom 13. stavkom 4. OG-a br. 2/2001 predviđa se mogućnost da se na temelju posebnih zakona odrede drugi rokovi za određivanje kazni za prekršaje.
24 On 3 March 2010, Accept, a non-governmental organisation whose aim is to promote and protect lesbian, gay, bi-sexual and transsexual rights lodged a complaint against Mr Becali and SC Fotbal Club Steaua București SA (‘FC Steaua’), claiming that the principle of equal treatment had been breached in recruitment matters. 
24 Nevladina organizacija Accept, čiji je cilj promicanje i zaštita prava lezbijki, gejeva, biseksualnih i transeksualnih osoba, podnijela je 3. ožujka 2010. pritužbu protiv g. Becalija i kluba SC Fotbal Club Steaua București SA (u daljnjem tekstu: klub FC Steaua), ističući da je u postupku zapošljavanja prekršeno načelo jednakog postupanja.
25 In support of its complaint, Accept maintained that, in an interview concerning the possible transfer of a professional footballer, X, and the supposed sexual orientation of that player, Mr Becali had made statements, on 13 February 2010, the content of which is reproduced in the first question in this request for a preliminary ruling. It emerges from those statements that, in particular, rather than hiring a footballer presented as being homosexual, Mr Becali would have preferred to hire a player from the junior team. According to Accept, the journalists’ suppositions – which Mr Becali made his own – that X was homosexual prevented the conclusion of a contract of employment with that player. 
25 U potporu svoje pritužbe Accept tvrdi da je u intervjuu od 13. veljače 2010. o mogućem prelasku profesionalnog igrača, osobe X, i njegovom navodnom spolnom opredjeljenju g. Becali dao izjave čiji je sadržaj preuzet u prvom pitanju ovog zahtjeva za prethodnu odluku. Iz tih izjava proizlazi da bi g. Becali radije angažirao igrača iz juniorske momčadi nego nogometaša prikazanog kao homoseksualca. Accept smatra da su pretpostavke novinara, koje je g. Becali potvrdio, o homoseksualnosti osobe X spriječile sklapanje ugovora s tim igračem.
26 Accept submitted that Mr Becali directly discriminated on grounds of sexual orientation, breaching the principle of equal treatment in employment and violating the dignity of homosexuals. 
26 Accept smatra da je g. Becali, kršeći načelo jednakog postupanja pri zapošljavanju i povređujući dostojanstvo homoseksualaca, počinio izravnu diskriminaciju na temelju spolnog opredjeljenja,.
27 As regards the other defendant before the CNCD, FC Steaua, Accept claimed that despite the fact that Mr Becali’s statements were broadcast in the media the football club never distanced itself from them. To the contrary, FC Steaua’s lawyer was said to have confirmed that that policy had been adopted at club level for hiring players because ‘the team is a family’ and the presence of a homosexual on the team ‘would create tensions in the team and among spectators’. Furthermore, in Accept’s view, when Mr Becali made the statements at issue he was still a shareholder in FC Steaua. 
27 Što se tiče drugog tuženika pred CNCD-om, a to je klub FC Steaua, Accept je istaknuo da se unatoč tome što su izjave g. Becalija bile prenošene u medijima, taj nogometni klub nikada nije ogradio od njih. Dapače, odvjetnik kluba FC Steaua navodno je potvrdio da je klub usvojio takvu politiku pri zapošljavanju igrača, budući da je „momčad kao obitelj”, a prisutnost homoseksualne osobe u momčadi „uzrokovalo bi tenzije u momčadi i među publikom”. Osim toga, Accept smatra da je u trenutku kada je g. Becali dao spomenute izjave, on još uvijek bio dioničar kluba.
28 By decision of 13 October 2010, the CNCD held, in particular, that the circumstances at issue in the main proceedings did not fall within the scope of a possible employment relationship. It considered that Mr Becali’s statements could not be regarded as emanating from an employer, its legal representative, or a person responsible for recruitment, notwithstanding the fact that Mr Becali, when he made those statements, was a shareholder of FC Steaua. 
28 Odlukom od 13. listopada 2010. CNCD je procijenio da situacija u glavnom postupku ne ulazi u područje mogućeg radnog odnosa. Izjave g. Becalija ne mogu se, prema mišljenju CNCD-a, smatrati izjavama koje potječu od poslodavca, njegovog pravnog zastupnika ni osobe odgovorne za zapošljavanje, unatoč činjenici da je g. Becali, u trenutku kada je dao te izjave, bio dioničar kluba FC Steaua.
29 However, the CNCD held that Mr Becali’s statements constituted discrimination in the form of harassment. Therefore, the penalty imposed on him was a warning, the only penalty possible in accordance with Article 13(1) of GD No 2/2001, since the CNCD’s decision was given more than six months after the date on which the relevant facts occurred. 
29 Međutim, CNCD je smatrao da izjave g. Becalija predstavljaju diskriminaciju u obliku uznemiravanja. Određena mu je kazna u obliku opomene, što je bila jedina moguća kazna u skladu s člankom 13. stavkom 1. OG-a br. 2/2001, budući da je CNCD donio odluku nakon više od šest mjeseci od datuma kada su se dogodile relevantne činjenice.
30 Accept brought an action before the referring court against that decision, seeking, in essence, its annulment, as well as a declaration that the relevant facts fall within the scope of employment matters and that it may be assumed from proven facts that there has been discrimination and, finally, the imposition of a fine instead of a warning. 
30 Accept je podnio tužbu protiv te odluke pred sudom koji je uputio zahtjev, tražeći u biti prvo njezino poništenje, a zatim i utvrđenje da dotične činjenice ulaze u područje rada i da se na temelju dokazanih činjenica može zaključiti da je došlo do diskriminacije te, kao posljednje, određivanje novčane kazne umjesto opomene.
31 The referring court considers that the judgment in Case C-54/07 Feryn [2008] ECR I-5187 does not provide it with sufficient clarification where the discriminatory statements come from a person who, in law, cannot bind the company which recruits employees, but who, given his close links with that company, may exert a decisive influence on its decision or, at least, may be perceived as being capable of exerting a decisive influence on that decision. 
31 Sud koji je uputio zahtjev smatra da presuda Suda od 10. srpnja 2008., Feryn, C-54/07, Zb., str. I-5187., ne daje dovoljno pojašnjenja o tome kada diskriminirajuće izjave potječu od osobe koja s pravne strane ne obvezuje poduzeće koje je poslodavac, ali koja s obzirom na bliske veze s tim poduzećem može imati odlučujući utjecaj na njegovu odluku ili se, u najmanju ruku, može doživljavati kao osoba koja može imati odlučujući utjecaj na tu odluku.
32 The referring court considers, in any event, that the relationship between FC Steaua and Mr Becali is atypical. As a matter of law, the latter sold his shares in FC Steaua on 8 February 2010, that sale being entered in the register of companies on 23 February 2010, while the discriminatory statements were made on 13 February 2010. Yet it is apparent from the file before the Court that, in Romanian law, the sale of shares may be relied on against third parties only from the date on which it was made public by means of its entry in the register of companies. According to the referring court, after selling his shares, Mr Becali did not change his attitude in his public appearances and continued to describe himself as FC Steaua’s ‘banker’. In those circumstances, at least in the mind of the public, he maintained the same relationship he had with FC Steaua as before the sale of his shares. 
32 Sud koji je uputio zahtjev u svakom slučaju smatra da odnos između kluba FC Steaua i g. Becalija nije tipičan. G. Becali je, naime, 8. veljače 2010. prodao svoj udio u klubu FC Steaua i ta je prodaja upisana u registar trgovačkih društava 23. veljače 2010., a diskriminirajuće izjave iznesene su 13. veljače 2010. Međutim, iz zapisnika kojim Sud raspolaže proizlazi da se prema rumunjskom zakonu prodaju dionica može isticati tek nakon što je prodaja objavljena putem upisa u registar trgovačkih društava. Sud koji je uputio zahtjev smatra da ni nakon prodaje svojeg udjela g. Becali nije promijenio stav u javnim nastupima te se i dalje predstavljao kao „dioničar” kluba FC Steaua. U tim je okolnostima, barem u percepciji javnosti, s klubom FC Steaua zadržao isti odnos kao i prije prodaje dionica.
33 Furthermore, the referring court wonders, in essence, whether, in the context of the modified burden of proof laid down in Article 10 of Directive 2000/78, the requirement for a professional football club to prove the absence of discrimination on grounds of sexual orientation might be impossible to satisfy in practice, since proving that such a club hired players without taking account of their sexual orientation might, according to that court, interfere with the right to privacy. 
33 Osim toga, sud koji je uputio zahtjev u biti pita hoće li u kontekstu izmjene tereta dokazivanja kako je predviđena u članku 10. Direktive 2000/78, zahtjev da profesionalni nogometni klub dokaže nepostojanje diskriminacije na temelju spolnog opredjeljenja zapravo biti nemoguće provesti budući da bi dokazivanje da je klub zaposlio igrače bez obzira na njihovo spolno opredjeljenje, prema mišljenju tog suda, moglo povrijediti pravo na privatnost.
34 That court also observes that, under Article 13(1) of GD No 2/2001, whatever the gravity of any discrimination found by the CNCD, where it adopts a decision after the expiry of the limitation period of six months from the date on which the relevant facts occurred, it is unable to impose a fine, but may only give a warning, within the meaning of Article 7(1) of GD No 2/2001, for which there is no limitation period. 
34 Sud, također, primjećuje da u skladu s člankom 13. stavkom 1. OG-a br. 2/2001, bez obzira na težinu utvrđene diskriminacije, ako CNCD donese odluku nakon isteka roka od šest mjeseci od datuma kada su se dogodile relevantne činjenice, on ne može odrediti novčanu kaznu, već može samo dati opomenu u smislu članka 7. stavka 1. OG-a br. 2/2001, za koju ne postoji vremensko ograničenje.
35 In those circumstances the Curtea de Apel Bucureşti decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling: 
35 U tim je uvjetima Curtea de Apel Bucureşti odlučio prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
‘(1) Do the provisions of Article 2(2)(a) of [Directive 2000/78] apply where a shareholder of a football club who presents himself as, and is considered in the mass media as, playing the leading role (or “patron”) of that football club makes a statement to the mass media in the following terms: 
„(1) Primjenjuju li se odredbe iz članka 2. stavka 2. točke (a) [Direktive 2000/78] na slučaj kada dioničar nogometnog kluba koji se sam predstavlja kao vodeća osoba te se u masovnim medijima smatra vodećom osobom (ili „patronom”) tog nogometnog kluba, u medijima izjavi sljedeće: