natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 However, Paragraph 9(2) of the VerpackV prescribes circumstances in which, for certain drinks, recourse to Paragraph 6(3) ceases to be possible. 
13 Međutim, članak 9. stavak 2. uredbe VerpackV propisuje okolnosti u kojima se za neka pića nije moguće pozivati na članak 6. stavak 3.
Paragraph 9(2) states as follows: 
Članak 9. stavak 2. određuje:
`If, for beer, mineral water (including spring water, table water and spa water), carbonated soft drinks, fruit juices ... and wine ... the combined proportion of drinks in reusable packaging falls below 72% in the calendar year in the geographical area to which this regulation applies, a new survey of the relevant proportions of reusable packaging shall be carried out for the 12 months following publication of the failure to achieve the required proportions. 
„Ako za pivo, mineralnu vodu (uključujući izvorsku vodu, stolnu vodu i prirodnu mineralnu vodu), gazirana bezalkoholna pića, voćne sokove [...] i vino [...] kombinirani udjel pića u ambalaži za višekratnu uporabu padne ispod 72 % u kalendarskoj godini na geografskom području u kojem se primjenjuje ova uredba, potrebno je provesti novu studiju o relevantnim udjelima ambalaže za višekratnu uporabu za sljedećih 12 mjeseci nakon što je objavljeno da zahtijevani udjel nije postignut.
If this shows that the proportion of reusable packaging in Federal territory is below the proportion laid down under the first sentence, the decision under Paragraph 6(3) shall be deemed to be revoked throughout Federal territory in respect of the drinks categories for which the reusable proportion determined in 1991 is not achieved, with effect from the first day of the sixth calendar month following publication in accordance with subparagraph 3. ...' 
Ako se pokaže da je udjel ambalaže za višekratnu uporabu na saveznom teritoriju manji od udjela propisanog u prvoj rečenici, odluka na temelju članka 6. stavka 3. se na čitavom saveznom teritoriju stavlja izvan snage u pogledu pića koja pripadaju u kategoriju za koju udjel povratne ambalaže utvrđen 1991. nije postignut, s učinkom od prvog dana šestog kalendarskog mjeseca nakon objave u skladu s podstavkom 3. [...]ˮ
14 In accordance with Paragraph 9(3) of the VerpackV, the German Government is to publish each year the relevant proportions, as referred to in Paragraph 9(2), of drinks packaged in ecologically sound drinks packaging. 
14 U skladu s člankom 9. stavkom 3. uredbe VerpackV, njemačka vlada mora svake godine objaviti relevantne udjele iz članka 9. stavka 2. za pića pakirana u ekološki prihvatljivu ambalažu za pića.
Under Paragraph 9(4) the competent authority, following an application or on its own initiative, is to make a new determination pursuant to Paragraph 6(3) where the relevant proportion of drinks in such packaging is again achieved following a revocation. 
U skladu s člankom 9. stavkom 4. nadležno tijelo na zahtjev ili na vlastitu inicijativu mora ponovno procijeniti u skladu s člankom 6. stavkom 3. kada je relevantni udjel pića u takvom pakiranju ponovno postignut nakon stavljanja odluke izvan snage.
15 The claimants in the main proceedings export carbonated soft drinks, fruit juices, other non-carbonated drinks and table water to Germany, in non-reusable recoverable packaging. 
15 Tužitelji u glavnom postupku izvoze gazirana bezalkoholna pića, voćne sokove, druga negazirana pića i stolnu vodu u Njemačku u ambalaži za jednokratnu uporabu koju je moguće oporabiti.
With a view to recovery of that packaging, they joined the global waste-collection system operated by the company Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland AG and on that basis were exempted from the obligation to charge the deposit laid down in Paragraph 8(1) of the VerpackV for drinks distributed in Germany in non-reusable packaging. 
Kako bi oporabili tu ambalažu, pridružili su se globalnom sustavu za sakupljanje otpada kojim upravlja tvrtka Der Grüne Punkt - Duales System Deutschland AG i na temelju toga su za pića koja se distribuiraju u Njemačkoj u ambalaži za jednokratnu uporabu izuzeti od obveze naplate kaucije iz članka 8. stavka 1. uredbe VerpackV.
16 The German Government announced on 28 January 1999 that in 1997 the proportion of reusable drinks packaging fell below 72% for the first time, namely to 71.33%. 
16 Njemačka vlada objavila je 28. siječnja 1999. da je u 1997. udjel ambalaže za višekratnu uporabu za pića po prvi put pao ispod 72 %, odnosno na 71,33 %.
Since over two consecutive periods, namely between February 1999 and January 2000 and between May 2000 and April 2001, this proportion remained below 72% throughout Federal territory, on 2 July 2002 the Government announced pursuant to Paragraph 9(3) of the VerpackV that from 1 January 2003 a mandatory deposit would be charged on mineral water, beer and soft drinks. 
S obzirom na to da je tijekom dva uzastopna razdoblja, odnosno između veljače 1999. i siječnja 2000. i između svibnja 2000. i travnja 2001. ovaj udjel ostao ispod 72 % na čitavom saveznom teritoriju, 2. srpnja 2002. vlada je objavila u skladu s člankom 9. stavkom 3. uredbe VerpackV da je od 1. siječnja 2003. obavezno naplaćivati kauciju na mineralnu vodu, pivo i bezalkoholna pića.
Under the VerpackV, the claimants in the main proceedings would therefore be required from that date to charge the deposit prescribed in Paragraph 8(1) thereof on most of their packaging for drinks distributed in Germany and then to accept the return of, and recover, the empty packaging. 
U skladu s uredbom VerpackV, od tužitelja u glavnom postupku zahtijevalo se da od tog datuma naplaćuju kauciju propisanu u članku 8. stavku 1. te uredbe za većinu njihove ambalaže za pića distribuirana u Njemačkoj i nakon toga preuzmu i oporabe praznu ambalažu.
17 On 23 May 2002 the claimants in the main proceedings brought an action against Land Baden-Württemberg before the Verwaltungsgericht Stuttgart (Administrative Court, Stuttgart) in which they submit that the rules laid down in the VerpackV on quotas for reusable packaging and the related deposit and return obligations are contrary to Articles 1(1) and (2), 5, 7 and 18 of Directive 94/62 and Article 28 EC. 
17 Dana 23. svibnja 2002. tužitelji u glavnom postupku podnijeli su tužbu protiv savezne države Baden-Württemberg pred Verwaltungsgerichtom Stuttgart (Upravni sud u Stuttgartu) u kojoj tvrde da su pravila propisana u uredbi VerpackV o kvotama za ambalažu za višekratnu uporabu i s njima povezana kaucija i obveze povrata protivna članku 1. stavcima 1. i 2. te člancima 5., 7. i 18. Direktive 94/62 i članku 28. UEZ-a.
The Federal Republic of Germany was joined as a party to the proceedings. 
Savezna Republika Njemačka bila je pozvana kao stranka u postupku.
18 The national court states that, if one proceeds on the basis of the interpretation put forward by the claimants according to which Article 1(2) of Directive 94/62 presumes that the reuse of packaging and its recovery rank equally, the question arises as to whether the system laid down in the VerpackV is compatible with the directive inasmuch as that system makes it more difficult to put non-reusable packaging into circulation when the proportion of reusable packaging falls below a certain threshold. 
18 Sud koji je uputio zahtjev navodi da ako se polazi od tumačenja koje iznose tužitelji prema kojem članak 1. stavak 2. Direktive 94/62 pretpostavlja da su ponovna uporaba ambalaže i njena oporaba jednakovrijedne, postavlja se pitanje je li sustav koji propisuje VerpackV sukladan s direktivom u mjeri u kojoj taj sustav otežava stavljanje na tržište ambalaže za jednokratnu uporabu kada udjel ambalaže za višekratnu uporabu padne ispod određenog praga.
The national court observes that producers established in another Member State are exposed to higher costs than German producers if they decide to market their drinks in reusable packaging. 
Sud koji je uputio zahtjev primjećuje da su proizvođači sa sjedištem u drugoj državi članici, ako odluče stavljati na tržište svoja pića u ambalaži za višekratnu uporabu, izloženi većim troškovima nego proizvođači u Njemačkoj.
It points out that, in the claimants' submission, even when the obligation to charge a deposit is suspended the German legislation affects the situation of producers established in another Member State because German distributors tend to exclude products with non-reusable packaging from their range of drinks in order that the proportion of reusable packaging does not fall below 72%. 
Taj sud naglašava da po mišljenju tužitelja čak i kad je obveza naplate kaucije obustavljena, njemačko zakonodavstvo utječe na položaj proizvođača sa sjedištem u drugoj državi članici, jer njemački distributeri uglavnom iz svojeg asortimana pića isključuju proizvode u ambalaži za jednokratnu uporabu kako udjel ambalaže za višekratnu uporabu ne bi pao ispod 72 %.
19 In those circumstances, the Verwaltungsgericht Stuttgart decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling: `1. 
19 U tim okolnostima Verwaltungsgericht Stuttgart odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
On a proper construction of Article 1(2) of ... 
„1. Treba li članak 1. stavak 2. [...]
Directive 94/62 ... are Member States prohibited from favouring systems for reusing drinks packaging over recoverable non-reusable packaging by removing, where a Federal target for reusable packaging of 72% is not reached, the possibility of exemption from a return, management and deposit obligation laid down in respect of empty non-reusable drinks packaging by participation in a return and management system, so far as concerns drinks sectors in which the proportion of reusable packaging has fallen below the level determined in 1991? 
Direktive 94/62 [...] tumačiti u smislu da se njime državama članicama zabranjuje da sustavima ambalaže za pića za višekratnu uporabu daju prednost u odnosu na obnovljivu ambalažu za jednokratnu uporabu time što, ako na saveznoj razini udjel ambalaže za višekratnu uporabu padne ispod 72 %, za sektore pića u kojima je udjel ambalaže za višekratnu uporabu pao ispod razine utvrđene 1991. one ukinu mogućnost da se sudjelovanjem u sustavu vraćanja i upravljanja ambalažom za piće ti sektori oslobode propisane obveze vraćanja, upravljanja i naplate kaucije za praznu ambalažu za piće za jednokratnu uporabu?
2. On a proper construction of Article 18 of ... 
2. Treba li članak 18. [...]
Directive 94/62 ... are Member States prohibited from impeding the placing of drinks in recoverable non-reusable packaging on the market by removing, where a Federal target for reusable packaging of 72% is not reached, the possibility of exemption from a return, management and deposit obligation laid down in respect of empty non-reusable drinks packaging by participation in a return and management system, so far as concerns drinks sectors in which the proportion of reusable packaging has fallen below the level determined in 1991? 
Direktive 94/62 [...] tumačiti u smislu da se njime državama članicama zabranjuje sprečavanje stavljanja na tržište pića u obnovljivoj ambalaži za jednokratnu uporabu do kojeg dolazi, ako na saveznoj razini postotak ambalaže za višekratnu uporabu padne ispod 72 %, za sektore pića u kojima je udjel ambalaže za višekratnu uporabu pao ispod razine utvrđene 1991. one ukinu mogućnost da se sudjelovanjem u sustavu vraćanja i upravljanja ambalažom za piće ti sektori oslobode propisane obveze vraćanja, upravljanja i naplate kaucije za praznu ambalažu za piće za jednokratnu uporabu?
Directive 94/62 ... do producers and distributors of drinks in recoverable non-reusable packaging have a right to participate in an existing return and management system for used drinks packaging, in order to meet a statutory obligation to charge a deposit on non-reusable drinks packaging and accept the return of used drinks packaging? 
Direktive 94/62 [...] tumačiti u smislu da se njime proizvođačima i distributerima pića u obnovljivoj ambalaži za jednokratnu uporabu daje pravo sudjelovanja u već uspostavljenom sustavu povrata i upravljanja uporabljenom ambalažom za piće kako bi time ispunili zakonsku obvezu naplate kaucije za ambalažu za jednokratnu uporabu i povrata uporabljene ambalaže za piće?
4. On a proper construction of Article 28 EC are the Member States prohibited from adopting rules providing that where a Federal target for reusable drinks packaging of 72% is not reached, the possibility of exemption from a return, management and deposit obligation laid down in respect of empty non-reusable drinks packaging by participation in a return and management system is removed so far as concerns drinks sectors in which the proportion of reusable packaging has fallen below the level determined in 1991?' 
4. Treba li članak 28. UEZ-a tumačiti tako da se njime državama članicama zabranjuje donošenje propisa u skladu s kojima se, ako na saveznoj razini postotak ambalaže za višekratnu uporabu padne ispod 72 %, za sektore pića u kojima je udjel ambalaže za višekratnu uporabu pao ispod razine utvrđene 1991. ukida mogućnost da se sudjelovanjem u sustavu vraćanja i upravljanja ambalažom za piće oni oslobode propisane obveze vraćanja, upravljanja i naplate kaucije za praznu ambalažu za piće za jednokratnu uporabu?ˮ
The requests to reopen the oral procedure 
Zahtjev za ponovno otvaranje usmenog dijela postupka
20 By letters received at the Court Registry on 14 and 17 June 2004 respectively, the German Government and the defendant in the main proceedings requested the Court to order the reopening of the oral procedure pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure. 
20 Dopisima koje je tajništvo Suda zaprimilo 14. odnosno 17. lipnja 2004., njemačka vlada i tuženik u glavnom postupku zatražili su od Suda na temelju članka 61. Poslovnika ponovno otvaranje usmenog dijela postupka.
21 The German Government submits in support of its request that the Opinion delivered by the Advocate General on 6 May 2004 contains a series of matters which were not covered in the written or oral procedure and reveal a misappraisal of the arguments relied on by it before the Court. 
21 U potporu svom zahtjevu njemačka vlada tvrdi da su u mišljenju koje je dostavio nezavisni odvjetnik 6. svibnja 2004. sadržani brojni elementi koji nisu bili predmet pisanog i usmenog postupka iz čega proizlazi nepravilna procjena argumenata koje je navela pred Sudom.
In its request, the defendant in the main proceedings likewise maintains that the Opinion broaches certain matters which were not debated and upon which the Court has therefore not been sufficiently informed. 
U svom zahtjevu tuženik u glavnom postupku na isti način tvrdi da su u mišljenju otvorena određena pitanja o kojima se nije raspravljalo i o kojima Sud stoga nije bio dovoljno informiran.
22 The Court may of its own motion, on a proposal from the Advocate General or at the request of the parties order the reopening of the oral procedure, in accordance with Article 61 of its Rules of Procedure, if it considers that it lacks sufficient information or that the case must be dealt with on the basis of an argument which has not been debated between the parties (see Joined Cases C-270/97 and C-271/97 Deutsche Post [2000] ECR I-929, paragraph 30, Case C-309/99 Wouters andOthers [2002] ECR I-1577, paragraph 42, Case C-299/99 Philips [2002] ECR I-5475, paragraph 20, and Case C-273/00 Sieckmann [2002] ECR I-11737, paragraph 22). 
22 Sud može po službenoj dužnosti, na prijedlog nezavisnog odvjetnika ili na zahtjev stranaka narediti ponovno otvaranje usmenog dijela postupka u skladu s člankom 61. Poslovnika ako smatra da stvar nije dovoljno razjašnjena ili pak ako je u predmetu potrebno odlučiti na temelju argumenta o kojem se nije raspravljalo među strankama (vidjeti presude od 10. veljače 2000. u spojenim predmetima C-270/97 i C-271/97 Deutsche Post, Zb., str. I-929, t. 30., od 19. veljače 2002. u predmetu C-309/99 Wouters i drugi, Zb., str. I-1577., t. 42., od 18. lipnja 2002. u predmetu C-299/99 Philips, Zb., str. I-5475., t. 20., i od 12. prosinca 2002. u predmetu C-273/00 Sieckmann, Zb., str. I-11737., t. 22.).
23 In the circumstances of this case, however, the Court, after hearing the Advocate General, considers that it is in possession of all the facts necessary for it to answer the questions referred and that those facts have been the subject of argument presented before it. 
23 S obzirom na okolnosti ovog slučaja Sud međutim smatra, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da posjeduje sve elemente, koji su mu potrebni da bi mogao odgovoriti na postavljena pitanja i da su ti elementi bili predmet rasprava koje su se vodile pred njim.
24 The requests of the German Government and the defendant in the main proceedings seeking the reopening of the oral procedure must therefore be rejected. 
24 Potrebno je stoga odbiti zahtjeve njemačke vlade i tuženika u glavnom postupku koji traže ponovno otvaranje usmenog dijela postupka.
Admissibility of the questions referred 
Dopuštenost prethodnih pitanja
25 The defendant in the main proceedings submits that the Court must reject the questions referred for a preliminary ruling as inadmissible, given that the main action is inadmissible as it has been brought against Land Baden-Württemberg: the latter has no power of its own to adopt primary or secondary legislation in the matter and merely implements Federal rules. 
25 Tuženik u glavnom postupku tvrdi da Sud mora odbaciti pitanja za prethodnu odluku kao nedopuštena, jer je tužba u glavnom postupku nedopuštena s obzirom na to da je pokrenuta protiv savezne države Baden-Württemberg: potonja nema vlastite ovlasti za donošenje primarnog i sekundarnog zakonodavstva na tom području i ograničena je na provedbu saveznih propisa.
In the defendant's submission, the action should have been brought against the Federal State before the court with jurisdiction in this regard, namely the Verwaltungsgericht Berlin. 
Po mišljenju tuženika tužba je trebala biti pokrenuta protiv države pred sudom koji je za to nadležan, u ovom slučaju Verwaltungsgericht Berlin.
In parallel proceedings a number of German administrative courts have already found similar actions inadmissible. 
U paralelnim postupcima niz njemačkih upravnih sudova je već ustanovio za slične tužbe da su nedopuštene.
26 As to those submissions, it is not for the Court of Justice, given the allocation of functions between itself and the national courts, to determine whether the decision to refer has been taken in accordance with the rules of national law governing the organisation of courts and their procedure (see Joined Cases C-332/92, C-333/92 and C-335/92 Eurico Italia and Others [1994] ECR I-711, paragraph 13, Case C-435/97 WWF and Others [1999] ECR I-5613, paragraph 33, and Case C-371/97 Gozza and Others [2000] ECR I-7881, paragraph 30). 
26 U vezi s tim valja upozoriti da Sud nije nadležan, uzimajući u obzir raspodjelu funkcija između njega i nacionalnih sudova, odrediti je li odluka koja mu je upućena donesena u skladu s pravilima nacionalnog zakonodavstva koja uređuju organizaciju sudova i sudskih postupaka (vidjeti presude u spojenim predmetima od 3. ožujka 1994., C-332/92, C-333/92 i C-335/92 Eurico Italia i dr., Zb., str. I-711., t. 13., od 16. rujna 1999. u predmetu C-435/97 WWF i dr., Zb., str. I-5613., t. 33., i od 3. listopada 2000. u predmetu C-371/97 Gozza i dr., Zb., str. I-7881., t. 30.).
The Court must abide by the decision from a court of a Member State requesting a preliminary ruling in so far as it has not been overturned in any appeal procedures provided for by national law (Case 65/81 Reina [1982] ECR 33, paragraph 7). 
Sud se mora pri tom držati odluke suda države članice ako ona nije pobijena u žalbenim postupcima koje predviđa nacionalno zakonodavstvo (presuda od 14. siječnja 1982. u predmetu Reina, 65/81, Zb., str. 33., t. 7.).
27 In the present case, it is apparent from the order for reference that the Verwaltungsgericht Stuttgart considers that the main action is at least partially admissible. 
27 U ovom slučaju očito je iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku da Verwaltungsgericht Stuttgart smatra da je tužba u glavnom postupku barem djelomično dopuštena.
28 Nor is it in dispute that there is a direct connection between, first, the four questions referred for a preliminary ruling, which relate to the interpretation of Articles 1, 7 and 18 of Directive 94/62 and Article 28 EC and have been asked in order to enable the national court to assess whether the German legislation at issue is compatible with those provisions, and second, the subject-matter of the main proceedings, which seek a declaration that the claimants are not required to comply with the obligations to charge a deposit on their non-reusable packaging and accept its return. 
28 Osim toga je očito da postoji izravna veza između s jedne strane četiri pitanja za prethodnu odluku koja se odnose na tumačenje članaka 1., 7. i 18. Direktive 94/62 i članka 28. UEZ-a koja su bila postavljena kako bi nacionalni sud mogao procijeniti je li njemačko zakonodavstvo o kojem je riječ sukladno s tim odredbama, i s druge strane tužbe iz glavnog postupka kojom se želi dobiti izjava da tužitelji iz glavnog postupka nisu dužni poštovati obvezu naplate kaucije na svoju ambalažu za jednokratnu uporabu i prihvaćati njen povrat.
29 It follows that the reference for a preliminary ruling is admissible. 
29 Proizlazi da je zahtjev za prethodnu odluku dopušten.
30 By its first question, the national court essentially asks whether Article 1(2) of Directive 94/62 precludes a Member State from promoting systems for the reuse of packaging, by application of a system such as that laid down in Paragraphs 8(1) and 9(2) of the VerpackV. 
30 Svojim prvim pitanjem nacionalni sud u biti pita sprečava li članak 1. stavak 2. Direktive 94/62 državu članicu da potiče sustave za oporabu ambalaže uporabom sustava kao što je onaj iz članka 8. stavka 1. i članka 9. stavka 2. uredbe VerpackV.
31 While Article 1(2) of Directive 94/62 envisages as a `first priority' measures aimed at preventing the production of packaging waste, it lists, as `additional fundamental principles', reusing packaging, recycling and other forms of recovering packaging waste. 
31 Pri tom je potrebno upozoriti da iako članak 1. stavak 2. Direktive 94/62 kao „glavni ciljˮ određuje mjere za sprečavanje proizvodnje ambalažnog otpada, on navodi kao „dodatna temeljna načelaˮ oporabu ambalaže, recikliranje i druge oblike obnove ambalažnog otpada.
32 The eighth recital in the preamble to the directive states that, `until scientific and technological progress is made with regard to recovery processes, reuse and recycling should be considered preferable in terms of environmental impact; ... this requires the setting up in the Member States of systems guaranteeing the return of used packaging and/or packaging waste; life-cycle assessments should be completed as soon as possible to justify a clear hierarchy between reusable, recyclable and recoverable packaging'. 
32 U osmoj uvodnoj izjavi u preambuli direktive navodi se da „sve dok ne dođe do znanstvenog i tehnološkog napretka na području postupaka obnove, potrebno je dati prednost oporabi i recikliranju kad se ima u vidu utjecaj na okoliš; [...] to u državama članicama zahtijeva uspostavu sustava koji će jamčiti vraćanje uporabljene ambalaže i/ili ambalažnog otpada; potrebno je najhitnije dovršiti procjene o vijeku trajanja kako bi opravdale usvajanje jasne hijerarhije ambalaže za višekratnu upotrebu, za recikliranje i za oporabuˮ.
33 It follows from the foregoing that Directive 96/42 does not establish a hierarchy between the reuse of packaging and the recovery of packaging waste. 
33 Iz navedenog proizlazi da Direktiva 94/62 ne uspostavlja hijerarhijski odnos između višekratne uporabe ambalaže i oporabe ambalažnog otpada.
34 However, Article 5 of Directive 94/62 allows the Member States to take measures designed to encourage systems for the reuse of packaging that can be reused in an environmentally sound manner. 
34 Međutim članak 5. Direktive 94/62 dozvoljava državama članicama poduzimanje mjera čiji cilj je poticati sustave za ponovnu uporabu ambalaže za višekratnu uporabu na za okoliš siguran način.