natgillin/translations-raw huggingface dataset:
23 In its first appeal to the Högsta domstolen against the judgment of the Hovrätt of 8 October 2004, Unibet asserted that its application for a declaration and its first application for interim relief were admissible under both Swedish law and Community law. 
23 U svojoj prvoj žalbi podnesenoj Högsta domstolen (vrhovni sud) protiv presude Hovrätta od 8. listopada 2004., Unibet tvrdi da su njegov zahtjev za utvrđenje i njegov prvi zahtjev za privremenu zaštitu dopušteni prema švedskom pravu i prema pravu Zajednice.
24 Shortly after the judgment delivered by the Hovrätt on 8 October 2004 dismissing its application for a declaration and its first application for interim relief, Unibet made a fresh application for interim relief to the Tingsrätt seeking to be permitted immediately, notwithstanding the prohibition on promotion under Section 38 of the Law on Lotteries, to promote its services pending the outcome of the substantive proceedings concerning its claim for damages and to mitigate the loss arising from that prohibition (‘the second application for interim relief’). Unibet stated that that application was directly linked to the infringement of its rights under Community law and to its claim for damages in that it sought to bring to an end the loss arising as a result of that infringement. 
24 Nedugo nakon što je Hovrätt donio presudu od 8. listopada 2004. kojom odbacuje njegov zahtjev za utvrđenje i njegov prvi zahtjev za privremenu zaštitu, Unibet je podnio novi zahtjev za privremenu zaštitu Tingsrättu tražeći dopuštenje da odmah, unatoč zabrani promicanja na temelju članka 38. Zakona o lutriji, promiče svoje usluge do okončanja materijalnog postupka o njegovom zahtjevu za naknadu štete i ublaži štetu povezanu s tom zabranom (u daljnjem tekstu: drugi zahtjev za privremenu zaštitu). Unibet je naveo da je dotični zahtjev izravno povezan s kršenjem njegovih prava na temelju prava Zajednice kao i s njegovim zahtjevom za naknadu štete, s obzirom da ima za cilj okončanje štete koja proizlazi iz toga kršenja.
25 By decision of 12 November 2004, the Tingsrätt dismissed that application, considering that its examination of the case had not demonstrated that Section 38 of the Law on Lotteries conflicts with Community law and that Unibet had also failed to establish that there were serious doubts as to whether the prohibition under that provision is compatible with Community law. The appeal lodged by Unibet against that decision was also dismissed by judgment of the Hovrätt on 26 January 2005. 
25 Odlukom od 12. studenoga 2004. Tingsrätt je odbacio taj zahtjev smatrajući da tijekom pregleda predmeta nije dokazano da članak 38. Zakona o lutriji nije u skladu s pravom Zajednice te da Unibet također nije dokazao da postoje ozbiljne sumnje u usklađenost zabrane iz navedene odredbe s pravom Zajednice. Žalba koju je Unibet uložio protiv odluke također je odbačena presudom Hovrätta 26. siječnja 2005.
26 In a second appeal to the Högsta domstolen, Unibet sought to have that judgment of the Hovrätt set aside and an order made for interim relief in accordance with its application at first instance. 
26 Svojom drugom žalbom koju je uložio kod Högsta domstolen Unibet je zatražio ukidanje presude Hovrätta i donošenje naloga o privremenoj zaštiti u skladu s njegovim zahtjevom iz prvog stupnja.
27 With regard to the first appeal, the Högsta domstolen states that, under Swedish law, a self-standing application cannot be brought primarily for a declaration that a national provision conflicts with a higher-ranking legal rule. The Högsta domstolen entertains doubts in this regard concerning the requirements under Community law relating to the principle of judicial protection, whilst at the same time stating that Unibet could have the question whether the Law on Lotteries is compatible with Community law examined if it breached the provisions of that law and was subject to criminal proceedings or in an action for damages or, in the event of judicial review of an administrative decision rejecting, as the case may be, an application for a licence or for an exception brought under that law. 
27 U odnosu na prvu žalbu, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku navodi da prema švedskom pravu nije predviđena mogućnost podnošenja samostalne tužbe čiji je glavni cilj utvrditi neusklađenost nacionalne odredbe s pravnim pravilom više razine. Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku pita se u ovom smislu koji su zahtjevi koji proizlaze iz prava Zajednice u vezi s načelom sudske zaštite, ali istovremeno navodi da bi Unibet mogao ishoditi preispitivanje usklađenosti Zakona o lutriji s pravom Zajednice u slučaju da prekrši odredbe tog zakona ili da je protiv njega pokrenut kazneni postupak ili u okviru postupka za naknadu štete ili u slučaju sudskog nadzora upravne odluke kojom se odbija, ovisno o slučaju, zahtjev za izdavanje dozvole ili izuzeće na temelju navedenog zakona.
29 With regard to the second appeal concerning the second application for interim relief, the Högsta domstolen considers that questions of Community law arise since Unibet maintains that that application is linked to its rights under Community law. Those questions essentially concern the criteria to be applied in granting such measures in the context of the action in the main proceedings. 
29 U odnosu na drugu žalbu u vezi s drugim zahtjevom za privremenu zaštitu, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku smatra da se tu radi o pitanjima prava Zajednice jer Unibet drži da je taj zahtjev povezan s pravima koje ima na temelju prava Zajednice. Ta se pitanja u biti odnose na kriterije koji se primjenjuju kod određivanja takvih mjera u okviru glavnog postupka.
30 In those circumstances, taking the view that an interpretation of Community law was necessary in order for it to reach a decision in the main action, the Högsta domstolen decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling: 
30 U tim okolnostima, zauzimajući stajalište da je tumačenje prava Zajednice potrebno da bi donio odluku u glavnom postupku, Högsta domstolen odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
‘(1) Is the requirement of Community law that national procedural rules must provide effective protection of an individual’s rights under Community law to be interpreted as meaning that an action for a declaration that certain national substantive provisions conflict with Article 49 EC must be permitted to be brought in a case where the compatibility of the substantive provisions with that article may otherwise be examined only as a preliminary issue in, for example, an action for damages, proceedings concerning infringement of the national substantive provisions or judicial review proceedings? 
„(1) Treba li zahtjev prava Zajednice prema kojem nacionalna postupovna pravila moraju osiguravati djelotvornu zaštitu prava pojedinaca na temelju prava Zajednice tumačiti na način da treba dopustiti podnošenje zahtjeva za utvrđenje predstavljaju li određene nacionalne materijalne odredbe nepoštovanje članka 49. UEZ-a u slučaju kada je usklađenost materijalnih odredaba s tim člankom moguće ispitati samo kao prethodno pitanje u, na primjer, postupku za naknadu štete, postupku o kršenju nacionalnih materijalnih odredaba ili postupku sudskog nadzora?
(2) Does the requirement of effective legal protection under Community law mean that the national legal order must provide interim protection, through which national rules which prevent the exercise of an alleged right based on Community law may be disapplied in relation to an individual so that he is able to exercise that right until the question of the existence of the right has been finally settled by a national court? 
(2) Podrazumijeva li zahtjev djelotvorne pravne zaštite na temelju prava Zajednice da nacionalnim pravnim poretkom treba osigurati privremenu zaštitu kojom se određuje prestanak primjene nacionalnih pravila koja sprječavaju ostvarenje navodnog prava na temelju prava Zajednice u odnosu na pojedinca tako da može ostvariti dotično pravo dok nacionalni sud konačno ne preispita pitanje postojanja prava?
(3) If the answer to Question 2 is in the affirmative: 
(3) Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan:
(4) If the answer to Question 3 is that Community law criteria must be applied, what are those criteria?’ 
(4) Ako je odgovor na treće pitanje da valja primijeniti kriterije prava Zajednice, koji su to kriteriji?”
31 The Belgian Government’s argument that the present reference for a preliminary ruling is inadmissible since there is no genuine dispute pending before the Högsta domstolen must be disregarded. 
31 Argument belgijske vlade da je ovaj zahtjev za prethodnu odluku nedopušten budući da se pred sudom koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku ne vodi pravi spor valja zanemariti.
33 The question whether Unibet’s action is admissible before the Swedish courts, which is the subject of the first question referred by the Högsta domstolen, is irrelevant for the purposes of determining whether the reference for a preliminary ruling is admissible. 
33 Pitanje je li zahtjev Unibeta dopušten pred švedskim sudovima, a što je predmet prvog pitanja koje je uputio sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku, nije relevantno za potrebe ocjenjivanja dopuštenosti zahtjeva za prethodnu odluku.
36 By its first question, the Högsta domstolen asks, in essence, whether the principle of effective judicial protection of an individual’s rights under Community law must be interpreted as requiring it to be possible in the legal order of a Member State to bring a free-standing action for an examination as to whether national provisions are compatible with Article 49 EC if other legal remedies permit the question of compatibility to be determined as a preliminary issue. 
36 Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u biti pita treba li načelo djelotvorne sudske zaštite prava pojedinaca na temelju prava Zajednice tumačiti na način da se njime zahtijeva da u pravnom poretku države članice postoji mogućnost pokretanja samostalne tužbe u svrhu prvenstveno ispitivanja usklađenosti nacionalnih odredaba s člankom 49. UEZ-a ako je drugim djelotvornim pravnim sredstvima tu usklađenost moguće neizravno ocijeniti.
"37 It is to be noted at the outset that, according to settled case-law, the principle of effective judicial protection is a general principle of Community law stemming from the constitutional traditions common to the Member States, which has been enshrined in Articles 6 and 13 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (Case 222/84 Johnston [1986] ECR 1651, paragraphs 18 and 19; Case 222/86 Heylens and Others [1987] ECR 4097, paragraph 14; Case C-424/99 Commission v Austria [2001] ECR I-9285, paragraph 45; Case C-50/00 P Unión de Pequeños Agricultores v Council [2002] ECR I-6677, paragraph 39; and Case C-467/01 Eribrand [2003] ECR I-6471, paragraph 61) and which has also been reaffirmed by Article 47 of the Charter of fundamental rights of the European Union, proclaimed on 7 December 2000 in Nice (OJ 2000 C 364, p. 1)." 
"37 Odmah na početku valja podsjetiti da u skladu s ustaljenom sudskom praksom načelo djelotvorne sudske zaštite čini opće načelo prava Zajednice koje proizlazi iz ustavnih tradicija zajedničkih državama članicama, a koje je sadržano u člancima 6. i 13. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda (presude od 15. svibnja 1986., Johnston, 222/84, Zb., str. 1651., t. 18. i 19.; od 15. listopada 1987., Heylens i dr., 222/86, Zb., str. 4097., t. 14.; od 27. studenoga 2001., Komisija/Austrija, C-424/99, Zb., str. I-9285., t. 45.; od 25. srpnja 2002., Unión de Pequeños Agricultores/Vijeće, C-50/00 P, Zb., str. I-6677., t. 39., i od 19. lipnja 2003., Eribrand, C-467/01, Zb., str. I-6471., t. 61.) i koje je također potvrđeno u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima proglašene 7. prosinca 2000. u Nici (SL, C 364, str. 1.)."
"38 Under the principle of cooperation laid down in Article 10 EC, it is for the Member States to ensure judicial protection of an individual’s rights under Community law (see, to that effect, Case 33/76 Rewe, [1976] ECR 1989, paragraph 5; Case 45/76 Comet [1976] ECR 2043, paragraph 12; Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraphs 21 and 22; Case C-213/89 Factortame and Others [1990] ECR I-2433, paragraph 19; and Case C-312/93 Peterbroeck [1995] ECR I-4599, paragraph 12)." 
"38 Na temelju načela suradnje iz članka 10. UEZ-a, na državama članicama je da osiguraju sudsku zaštitu prava koje pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice (vidjeti u tom smislu presude od 16. prosinca 1976., Rewe, 33/76, Zb., str. 1989., t. 5., i Comet, 45/76, Zb., str. 2043., t. 12.; od 9. ožujka 1978., Simmenthal, 106/77, Zb., str. 629., t. 21. i 22.; od 19. lipnja 1990., Factortame i dr., C-213/89, Zb., str. I-2433., t. 19., te od 14. prosinca 1995., Peterbroeck, C-312/93, Zb., str. I-4599., t. 12.)."
"39 It is also to be noted that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law (see, inter alia, Rewe, paragraph 5; Comet, paragraph 13; Peterbroeck, paragraph 12; Case C-453/99 Courage and Crehan [2001] ECR I-6297, paragraph 29; and Case C-13/01 Safalero [2003] ECR I-8679, paragraph 49)." 
"39 Također valja podsjetiti da je, u nedostatku propisa Zajednice kojim se uređuje to pitanje, na unutarnjem pravnom poretku svake države članice da odredi nadležne sudove i uredi postupovna pravila za postupke koji trebaju osigurati punu zaštitu prava koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice (vidjeti osobito gore navedene presude Rewe, t. 5.; Comet, t. 13.; Peterbroeck, t. 12.; od 20. rujna 2001., Courage i Crehan, C-453/99, Zb., str. I-6297., t. 29., te također od 11. rujna 2003., Safalero, C-13/01, Zb., str. I-8679., t. 49.)."
"41 It would be otherwise only if it were apparent from the overall scheme of the national legal system in question that no legal remedy existed which made it possible to ensure, even indirectly, respect for an individual’s rights under Community law (see, to that effect, Case 33/76 Rewe, paragraph 5; Comet, paragraph 16; and Factortame, paragraphs 19 to 23)." 
41 Drukčije bi bilo jedino kad bi iz opće strukture odnosnog nacionalnog pravnog poretka proizlazilo da ne postoji nijedan pravni lijek koji osigurava, makar posredno, poštovanje prava pojedinaca koja proizlaze iz prava Zajednice (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu od 16. prosinca 1976., Rewe, t. 5., te gore navedene presude Comet, t. 16. i Factortame i dr., t. od 19. do 23.).
42 Thus, while it is, in principle, for national law to determine an individual’s standing and legal interest in bringing proceedings, Community law nevertheless requires that the national legislation does not undermine the right to effective judicial protection (see, inter alia, Joined Cases C-87/90 to C-89/90 Verholen and Others [1991] ECR I-3757, paragraph 24, and Safalero, paragraph 50). It is for the Member States to establish a system of legal remedies and procedures which ensure respect for that right (Unión de Pequeños Agricultores v Council, paragraph 41). 
42 Dakle, iako je u načelu na nacionalnom pravu da odredi položaj i pravni interes pojedinca u odnosu na pokretanje postupka, pravom Zajednice ipak je propisano da se nacionalnim zakonodavstvom ne narušava pravo na djelotvornu sudsku zaštitu (vidjeti osobito presude od 11. srpnja 1991., Verholen i drugi., od C-87/90 do C-89/90, Zb., str. I-3757., t. 24., i gore navedenu Safalero, t. 50.). Na državama članicama je da utvrde sustav pravnih sredstava i postupaka kojima se osigurava poštovanje tog prava (gore navedena presuda Unión de Pequeños Agricultores/Vijeće, t. 41.).
"43 In that regard, the detailed procedural rules governing actions for safeguarding an individual’s rights under Community law must be no less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and must not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (see, inter alia, Case 33/76 Rewe, paragraph 5; Comet, paragraphs 13 to 16; Peterbroeck, paragraph 12; Courage and Crehan, paragraph 29; Eribrand, paragraph 62; and Safalero, paragraph 49)." 
"43 U tom smislu postupovna pravila kojima su uređena pravna sredstva za zaštitu prava koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice ne smiju biti nepovoljnija od onih koja se odnose na slična pravna sredstva u domaćem pravu (načelo ekvivalentnosti) ) niti uređena na način da u praksi onemogućuju ili pretjerano otežavaju izvršavanje prava dodijeljenih pravnim poretkom Zajednice (načelo djelotvornosti) (vidjeti osobito gore navedenu presudu od 16. prosinca 1976., Rewe, t. 5., i gore navedene presude Comet, t. od 13. do 16.; Peterbroeck, t. 12.; Courage i Crehan, t. 29.; Eribrand, t. 62, i također Safalero, t. 49.)."
44 Moreover, it is for the national courts to interpret the procedural rules governing actions brought before them, such as the requirement for there to be a specific legal relationship between the applicant and the State, in such a way as to enable those rules, wherever possible, to be implemented in such a manner as to contribute to the attainment of the objective, referred to at paragraph 37 above, of ensuring effective judicial protection of an individual’s rights under Community law. 
44 Nadalje, na nacionalnim je sudovima da postupovna pravila kojima se uređuju tužbe pokrenute pred njima, kao što je zahtjev da između podnositelja i države postoji poseban pravni odnos, tumače tako da se u najvećoj mogućoj mjeri omogući provedba tih pravila na način kojim se doprinosi ostvarenju cilja iz točke 37. odnosno osiguranju djelotvorne sudske zaštite prava koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice.
51 In that examination, it is only where a provision adopted by the Swedish Parliament or Government is manifestly in conflict with a higher-ranking legal rule that such a provision is to be disapplied. As is apparent from paragraph 3 above, that condition does not apply, on the other hand, where the higher-ranking rule in question is a rule of Community law. 
51 U okviru tog ispitivanja, izuzimanje iz primjene odredbe određuje se samo kada je odredba koju je donio švedski parlament ili vlada očito neusklađena s pravnim pravilom više razine. Kao što je navedeno u točki 3., taj se uvjet s druge strane ne primjenjuje ako je dotično pravilo više razine, pravilo prava Zajednice.
52 Therefore, as was observed by all the governments which submitted observations and by the Commission, it is clear that the detailed procedural rules governing actions brought under Swedish law for safeguarding an individual’s rights under Community law are no less favourable than the rules governing actions for safeguarding an individual’s rights under national provisions. 
52 Prema tome, kao što su primijetile sve vlade koje su podnijele svoja očitovanja, kao i Komisija, jasno je da postupovna pravila koja uređuju postupke pokrenute na temelju švedskog prava za zaštitu prava pojedinaca na temelju prava Zajednice nisu nepovoljnija od pravila kojima se uređuju pravna sredstva za zaštitu prava pojedinaca na temelju nacionalnih odredaba.
60 Secondly, the Högsta domstolen adds that, if Unibet applied to the Swedish Government for an exception to the prohibition on the promotion of its services in Sweden, any decision rejecting that application could be the subject of judicial review proceedings before the Regeringsrätten, in which Unibet would be able to argue that the provisions of the Law on Lotteries are incompatible with Community law. Where appropriate, the competent court would be required to disapply the provisions of that law that were considered to be in conflict with Community law. 
60 Kao drugo, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku dodaje da bi, ako Unibet zatraži od švedske vlade izuzeće od zabrane promicanja svojih usluga u Švedskoj, svaka odluka kojom se odbija taj zahtjev mogla podlijegati postupku sudskog nadzora pred Regeringsrätten u kojem bi Unibet mogao tvrditi da odredbe Zakona o lutriji nisu usklađene s pravom Zajednice. Ovisno o slučaju, nadležni sud bio bi dužan iz primjene izuzeti odredbe tog zakona za koje se smatra da nisu usklađene s pravom Zajednice.
61 It is to be noted that such judicial review proceedings, which would enable Unibet to obtain a judicial decision that those provisions are incompatible with Community law, constitute a legal remedy securing effective judicial protection of its rights under Community law (see, to that effect, Heylens, paragraph 14, and Case C-340/89 Vlassopoulou [1991] ECR I-2357, paragraph 22). 
61 Valja primijetiti da bi takav postupak sudskog nadzora, a koji bi omogućio Unibetu da ishodi sudsku odluku da su dotične odredbe neusklađene s pravom Zajednice, predstavljao pravno sredstvo kojim se osigurava djelotvorna sudska zaštita njegovih prava na temelju prava Zajednice (vidjeti u tom smislu gore navedene presude Heylens i dr., t. 14., i od 7. svibnja 1991., Vlassopoulou, C-340/89, Zb., str. I-2357., t. 22.).
62 Moreover, the Högsta domstolen states that if Unibet disregarded the provisions of the Law on Lotteries and administrative action or criminal proceedings were brought against it by the competent national authorities, it would have the opportunity, in proceedings brought before the administrative court or an ordinary court, to dispute the compatibility of those provisions with Community law. Where appropriate, the competent court would be required to disapply the provisions of that law that were considered to be in conflict with Community law. 
62 Nadalje Högsta domstolen navodi da bi Unibet, kada bi povrijedio odredbe Zakona o lutriji pa bi protiv njega nadležno nacionalno tijelo pokrenulo upravni postupak ili kazneni postupak, usklađenost tih odredaba s pravom Zajednice mogao osporavati u postupku pred upravnim sudom ili redovnim sudom. Ovisno o slučaju, nadležni sud bio bi dužan iz primjene izuzeti odredbe tog zakona za koje se smatra da nisu usklađene s pravom Zajednice.
64 In any event, it is clear from paragraphs 56 to 61 above that Unibet must be regarded as having available to it legal remedies which ensure effective judicial protection of its rights under Community law. If, on the contrary, as mentioned at paragraph 62 above, it was forced to be subject to administrative or criminal proceedings and to any penalties that may result as the sole form of legal remedy for disputing the compatibility of the national provision at issue with Community law, that would not be sufficient to secure for it such effective judicial protection. 
64 U svakom slučaju, iz točaka od 56. do 61. proizlazi da valja smatrati da Unibet ima na raspolaganju pravna sredstva kojima je osigurana djelotvorna sudska zaštita njegovih prava na temelju prava Zajednice. Ako bi suprotno tome, kao što je spomenuto u točki 62. ove presude, bio prisiljen na upravni ili kazneni postupak i eventualne kazne koje iz toga mogu proizići kao jedino pravno sredstvo za osporavanje usklađenosti nacionalnih odredbi s pravom Zajednice, to ne bi bilo dostatno da se osigura djelotvorna sudska zaštita.