natgillin/translations-raw huggingface dataset:
110 So far as concerns the argument that considerations of expedition or cost may justify the need to recognise the national administrative authorities as having competence, it must be emphasised that national courts ruling in applications for interim relief may in general adopt decisions within very short periods of time. In any event, an argument relating to expedition or cost cannot be conclusive in regard to the guarantees offered by the systems of judicial protection established by the respective legal systems of the Member States. 
110 U pogledu argumenta da se razlozima povezanima s hitnošću ili troškovima može opravdati potreba za priznavanjem nadležnosti nacionalnim upravnim tijelima, valja istaknuti da nacionalni sudovi koji odlučuju o zahtjevima za privremenu pravnu zaštitu mogu općenito donositi odluke u vrlo kratkim rokovima. U svakom slučaju, argument koji se odnosi na hitnost ili troškove ne može biti odlučujući s obzirom na jamstva koja pružaju sustavi sudske zaštite uspostavljeni u okviru pravnih poredaka država članica.
111 The answer to the question referred must therefore be that, even in the case in which a court of a Member State forms the view that the conditions have been satisfied under which it may suspend application of a Community measure, in particular where the question of the validity of that measure has already been referred to the Court, the competent national administrative authorities of the other Member States cannot suspend application of that measure until such time as the Court of Justice has ruled on its validity. National courts alone are entitled to verify, taking into consideration the specific circumstances of the cases brought before them, whether the conditions governing the grant of interim relief have been satisfied. 
111 Stoga na postavljeno pitanje valja odgovoriti da čak i ako sud države članice smatra da su ispunjeni uvjeti prema kojima može suspendirati primjenu akta Zajednice, osobito ako je Sudu već postavljeno pitanje valjanosti tog akta, nadležna nacionalna upravna tijela drugih država članica ne mogu suspendirati primjenu tog akta dok Sud ne donese odluku o njegovoj valjanosti. Samo su nacionalni sudovi ovlašteni provjeriti, uzimajući u obzir specifične okolnosti predmeta koji se pred njima vode, jesu li ispunjeni uvjeti za određivanje privremenih mjera.
112 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the actions pending before the national courts, the decision on costs is a matter for those courts. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable. 
112 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudovima koji su uputili zahtjev, na tim je sudovima da odluče o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
3. Article 1(1)(b) of Directive 2002/2, which requires manufacturers of compound animal feedingstuffs to indicate, at a customer’s request, the exact composition of a feedingstuff, is invalid in the light of the principle of proportionality. By contrast, examination of heading (c) of the question referred in Case C-453/03, of Question 2 in Cases C-11/04 and C-12/04, and Question 1(c) in Case C-194/04 has not revealed any factor capable of affecting the validity of Article 1(4) of Directive 2002/2 in the light of that principle. 
3. Članak 1. stavak 1. točka (b) Direktive 2002/2, kojim se od proizvođača krmnih smjesa za životinje zahtijeva da na zahtjev korisnika navedu točan sastav hrane za životinje, nevaljan je s obzirom na načelo proporcionalnosti. Suprotno tome, ispitivanjem točke (c) pitanja postavljenog u predmetu C-453/03, drugog pitanja u predmetima C-11/04 i C-12/04 te prvog pitanja točke (c) u predmetu C-194/04 nije otkriven nijedan element koji može utjecati na valjanost članka 1. stavka 4. Direktive 2002/2 s obzirom na to načelo.
5. Even in the case in which a court of a Member State forms the view that the conditions have been satisfied under which it may suspend application of a Community measure, in particular where the question of the validity of that measure has already been referred to the Court, the competent national administrative authorities of the other Member States cannot suspend application of that measure until such time as the Court has ruled on its validity. National courts alone are entitled to determine, taking into consideration the specific circumstances of the cases brought before them, whether the conditions governing the grant of interim relief have been satisfied. 
5. Čak i ako sud države članice smatra da su ispunjeni uvjeti prema kojima može suspendirati primjenu akta Zajednice, osobito ako je Sudu već postavljeno pitanje valjanosti tog akta, nadležna nacionalna upravna tijela drugih država članica ne mogu suspendirati primjenu tog akta dok Sud ne donese odluku o njegovoj valjanosti. Samo su nacionalni sudovi ovlašteni utvrditi, uzimajući u obzir specifične okolnosti predmeta koji se pred njima vode, jesu li ispunjeni uvjeti za određivanje privremenih mjera.
* Languages of the cases: English, Italian and Dutch. 
* Jezici postupaka: engleski, talijanski i nizozemski.
22 November 2005 (*) 
22. studenoga 2005.(*)
(Directive 1999/70/EC – Clauses 2, 5 and 8 of the Framework Agreement on fixed-term work – Directive 2000/78/EC – Article 6 – Equal treatment as regards employment and occupation – Age discrimination) 
„Direktiva 1999/70/EZ - Članci 2., 5. i 8. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme - Direktiva 2000/78/EZ - Članak 6. - Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Diskriminacija na temelju dobi”
In Case C-144/04, 
U predmetu C-144/04,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Arbeitsgericht München (Germany), made by decision of 26 February 2004, registered at the Court on 17 March 2004, in the proceedings 
Povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Arbeitsgericht München (Njemačka) (Radni sud), odlukom od 26. veljače 2004., koju je Sud zaprimio 17. ožujka 2004., u postupku
Rüdiger Helm, 
Rüdigera Helma
composed of P. Jann, President of the First Chamber, acting as President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas and K. Schiemann, Presidents of Chambers, R. Schintgen (Rapporteur), S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet and M. Ilešič, Judges, 
u sastavu P. Jann, predsjednik prvog vijeća, u svojstvu predsjednika, C.W.A. Timmermans, A. Rosas i K. Schiemann, predsjednici vijeća, R. Schintgen (izvjestitelj), S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet i M. Ilešič, suci,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 26 April 2005, 
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 26. travnja 2005.,
– Mr Mangold, by D. Hummel and B. Karthaus, Rechtsanwälte, 
za W. Mangolda, D. Hummel i B. Karthaus, Rechtsanwälte,
– Mr Helm, by himself, Rechtsanwalt, 
za R. Helma, on osobno, Rechtsanwalt,
– the German Government, by M. Lumma, acting as Agent, 
za njemačku vladu, M. Lumma, u svojstvu agenta,
– the Commission of the European Communities, by N. Yerrell and S. Grünheid and by D. Martin and H. Kreppel, acting as Agents, 
za Komisiju Europskih zajednica, N. Yerrell i S. Grünheid te D. Martin i H. Kreppel, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 30 June 2005, 
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 30. lipnja 2005.,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Clauses 2, 5 and 8 of the Framework Agreement on fixed-term contracts concluded on 18 March 1999 (‘the Framework Agreement’), put into effect by Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on fixed-term work concluded by ETUC, UNICE and CEEP (OJ 1999 L 175, p. 43), and of Article 6 of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16). 
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članaka 2., 5. i 8. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme od 18. ožujka 1999. (u daljnjem tekstu: Okvirni sporazum) koji se provodi Direktivom Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.-233.) i članka 6. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.-75.).
2 The reference has been made in the course of proceedings brought by Mr Mangold against Mr Helm concerning a fixed-term contract by which the former was employed by the latter (‘the contract’). 
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između W. Mangolda i R. Helma s obzirom na ugovor o radu na određeno vrijeme na temelju kojeg je R. Helm poslodavac, a W. Mangold zaposlenik (u daljnjem tekstu: ugovor).
3 According to Clause 1, ‘[t]he purpose of this Framework Agreement is to: 
3 Sukladno članku 1., „Svrha ovog Okvirnog sporazuma jest:
"(a) improve the quality of fixed-term work by ensuring the application of the principle of non-discrimination;" 
"(a) poboljšati kvalitetu rada na određeno vrijeme osiguranjem primjene načela nediskriminacije;"
(b) establish a framework to prevent abuse arising from the use of successive fixed-term employment contracts or relationships’. 
(b) ustanoviti okvir za sprečavanje zlouporaba koje proizlaze iz primjene uzastopnih ugovora o radu ili radnih odnosa na određeno vrijeme.”
‘This agreement applies to fixed-term workers who have an employment contract or employment relationship as defined in law, collective agreements or practice in each Member State.’ 
„Ovaj Sporazum se primjenjuje na radnike koji rade na određeno vrijeme, koji su sklopili ugovor o radu ili se nalaze u radnom odnosu na način utvrđen zakonom, kolektivnim ugovorima ili praksom u svakoj pojedinoj državi članici.”
‘To prevent abuse arising from the use of successive fixed-term employment contracts or relationships, Member States, after consultation with social partners in accordance with national law, collective agreements or practice, and/or the social partners, shall, where there are no equivalent legal measures to prevent abuse, introduce in a manner which takes account of the needs of specific sectors and/or categories of workers, one or more of the following measures: 
„Kako bi spriječile zlouporabe koje proizlaze iz uzastopnih ugovora o radu ili radnih odnosa na određeno vrijeme, države članice uvode, nakon savjetovanja sa socijalnim partnerima u skladu s nacionalnim pravom, kolektivnim ugovorima ili praksom, i/ili socijalni[m] partneri[ma], kada ne postoje odgovarajuće pravne mjere za sprečavanje zlouporaba, tako da uzimaju u obzir potrebe pojedinačnih sektora i/ili kategorija radnika, jednu ili više sljedećih mjera:
"(a) objective reasons justifying the renewal of such contracts or relationships;" 
"(a) objektivni[e] razlozi[ge] kojima se opravdava obnavljanje tih ugovora ili odnosa;"
"(b) the maximum total duration of successive fixed-term employment contracts or relationships;" 
"(b) najdulje ukupno trajanje uzastopnih ugovora o radu ili radnih odnosa na određeno vrijeme;"
(c) the number of renewals of such contracts or relationships.’ 
(c) broj obnavljanja tih ugovora ili odnosa.
‘Implementation of this agreement shall not constitute valid grounds for reducing the general level of protection afforded to workers in the field of the agreement.’ 
„Provedba ovog Sporazuma nije valjana osnova za smanjivanje opće razine zaštite koja se pruža radnicima u području u kojemu se Sporazum primjenjuje.”
7 Directive 2000/78 was adopted on the basis of Article 13 EC. The 1st, 4th, 8th and 25th recitals in the preamble to that directive are worded as follows: 
7 Direktiva 2000/78 donesena je na temelju članka 13. UEZ-a. Uvodne izjave 1., 4., 8. i 25. Direktive glase kako slijedi:
‘(1) In accordance with Article 6 of the Treaty on European Union, the European Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to all Member States and it respects fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law. 
„(1) Sukladno članku 6. Ugovora o Europskoj uniji, Europska unija temelji se na načelima slobode, demokracije, poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda te vladavine prava, načelima koja su zajednička svim državama članicama, i poštuje temeljna prava zajamčena Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, kao i prava koja proizlaze iz ustavnih tradicija zajedničkih državama članicama, kao opća načela prava Zajednice.
(4) The right of all persons to equality before the law and protection against discrimination constitutes a universal right recognised by the Universal Declaration of Human Rights, the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, United Nations Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights and by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, to which all Member States are signatories. Convention No 111 of the International Labour Organisation (ILO) prohibits discrimination in the field of employment and occupation. 
(4) Pravo svih osoba na jednakost pred zakonom i zaštita od diskriminacije predstavljaju opće pravo priznato Općom deklaracijom o ljudskim pravima, Konvencijom Ujedinjenih naroda o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena, sporazumima Ujedinjenih naroda o građanskim i političkim pravima te o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima, kao i Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda koju su potpisale sve države članice. Konvencija br. 111 Međunarodne organizacije rada (ILO) zabranjuje diskriminaciju u području zapošljavanja i obavljanja zanimanja.
(8) The Employment Guidelines for 2000 agreed by the European Council at Helsinki on 10 and 11 December 1999 stress the need to foster a labour market favourable to social integration by formulating a coherent set of policies aimed at combating discrimination against groups such as persons with disability. They also emphasise the need to pay particular attention to supporting older workers, in order to increase their participation in the labour force. 
(8) U Smjernicama za zapošljavanje u 2000. godini, usvojenima od strane Europskog Vijeća u Helsinkiju 10. i 11. prosinca 1999., naglašena je potreba za jačanjem tržišta radne snage naklonjenog socijalnom uključivanju, oblikovanjem povezanog niza politika koje za cilj imaju borbu protiv diskriminacije skupina kao što su osobe s invaliditetom. U Smjernicama se također ističe potreba za pridavanjem posebne pozornosti pružanju potpore starijim radnicima kako bi se povećao njihov udio u ukupnoj radnoj snazi.
(25) The prohibition of age discrimination is an essential part of meeting the aims set out in the Employment Guidelines and encouraging diversity in the workforce. However, differences in treatment in connection with age may be justified under certain circumstances and therefore require specific provisions which may vary in accordance with the situation in Member States. It is therefore essential to distinguish between differences in treatment which are justified, in particular by legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and discrimination which must be prohibited.’ 
(25) Zabrana diskriminacije na temelju dobi predstavlja bitan dio ispunjavanja ciljeva navedenih u smjernicama za zapošljavanje, kao i poticanja raznolikosti radne snage. Međutim, u određenim okolnostima, razlike u postupanju povezane sa starosnom dobi mogu se opravdati te su stoga potrebni posebni propisi koji se mogu razlikovati ovisno o stanju u pojedinoj državi članici. Stoga je važno razlikovati opravdano različito postupanja, posebice onog koje se temelji na opravdanim ciljevima politike zapošljavanja, tržišta rada i ciljeva usavršavanja, od diskriminacije koju treba zabraniti.”
8 According to Article 1, ‘the purpose of … Directive [2000/78] is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation as regards employment and occupation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment’. 
8 Sukladno njezinom članku 1. „svrha Direktive 2000/78 je utvrditi opći okvir za borbu protiv diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem i obavljanjem zanimanja, kako bi se u državama članicama ostvarila primjena načela jednakog postupanja.”
9 Article 2 of Directive 2000/78, headed ‘Concept of discrimination’, states in subparagraphs 1 and 2(a) that: 
9 Članak 2. Direktive 2000/78, pod naslovom „Pojam diskriminacije” predviđa u podstavcima 1. i 2., točki (a):
‘(1) For the purposes of this Directive, the “principle of equal treatment” shall mean that there shall be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1. 
„1. Za potrebe ove Direktive „načelo jednakog postupanja” znači nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1.
(a) direct discrimination shall be taken to occur where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation, on any of the grounds referred to in Article 1.’ 
(a) smatra se da se radi o izravnoj diskriminaciji u slučaju kada se prema jednoj osobi postupa lošije nego prema drugoj osobi ili je došlo do takvog postupanja ili je moglo doći do takvog postupanja u sličnim situacijama, zbog bilo kojeg od razloga iz članka 1.”
10 Article 3 of Directive 2000/78, headed ‘Scope’, provides in subparagraph 1: 
10 Članak 3. Direktive 2000/78 pod naslovom „Područje primjene” u podstavku 1. predviđa:
‘Within the limits of the areas of competence conferred on the Community, this Directive shall apply to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to: 
„U granicama nadležnosti prenesenih na Zajednicu, ova se Direktiva primjenjuje na sve osobe, bilo u javnom ili privatnom sektoru, uključujući javna tijela, u odnosu na:
"(a) conditions for access to employment, to self-employment or to occupation, including selection criteria and recruitment conditions, whatever the branch of activity and at all levels of the professional hierarchy, including promotion;" 
"(a) uvjete za pristup zapošljavanju, samozapošljavanju ili uvjete za obavljanje zanimanja, uključujući mjerila odabira i uvjete za primanje u radni odnos, bez obzira na to o kojoj se vrsti djelatnosti radi te na svim profesionalnim razinama, uključujući napredovanje;"
"(c) employment and working conditions, including dismissals and pay;" 
"(c) zapošljavanje i uvjete rada, uključujući otkaze i plaće;"
…’. 
[…]”.
‘Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide that differences of treatment on grounds of age shall not constitute discrimination, if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim, including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary. 
„Neovisno o članku 2. stavku 2., države članice mogu predvidjeti da se različito postupanje na temelju dobi neće smatrati diskriminacijom, ako su, u kontekstu nacionalnog prava, te razlike objektivno i razumno opravdane legitimnim ciljem, uključujući legitimnu politiku zapošljavanja, tržište rada i strukovno obrazovanje te ako su načini ostvarivanja tog cilja primjereni i nužni.
"(a) the setting of special conditions on access to employment and vocational training, employment and occupation, including dismissal and remuneration conditions, for young people, older workers and persons with caring responsibilities in order to promote their vocational integration or ensure their protection;" 
"(a) postavljanje posebnih uvjeta za pristup zapošljavanju i strukovnom osposobljavanju, za zapošljavanje i obavljanje zanimanja, uključujući uvjete u pogledu otkaza i naknada za rad, za mlade osobe, starije radnike i osobe koje su dužne skrbiti o drugima, radi poticanja njihove strukovne integracije ili osiguranja njihove zaštite;"
"(b) the fixing of minimum conditions of age, professional experience or seniority in service for access to employment or to certain advantages linked to employment;" 
"(b) određivanje minimalnih uvjeta u pogledu dobi, radnog iskustva ili godina provedenih u službi za pristup zapošljavanju ili određenim prednostima vezanim uz zaposlenje;"
(c) the fixing of a maximum age for recruitment which is based on the training requirements of the post in question or the need for a reasonable period of employment before retirement.’ 
(c) određivanje najviše dobi za zapošljavanje, koja se temelji na zahtjevima obuke za određeno radno mjesto ili na potrebi postojanja razumnog razdoblja zaposlenja prije umirovljenja.”
12 In accordance with the first paragraph of Article 18 of Directive 2000/78, the Member States were to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with that directive by 2 December 2003 at the latest. However, under the second paragraph of that article: 
12 Sukladno članku 18. stavku 1. Direktive 2000/78, države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom direktivom najkasnije do 2. prosinca 2003. Međutim, sukladno stavku 2. toga članka:
‘In order to take account of particular conditions, Member States may, if necessary, have an additional period of three years from 2 December 2003, that is to say a total of six years, to implement the provisions of this Directive on age and disability discrimination. In that event they shall inform the Commission forthwith. Any Member State which chooses to use this additional period shall report annually to the Commission on the steps it is taking to tackle age and disability discrimination and on the progress it is making towards implementation. The Commission shall report annually to the Council.’ 
„Radi uzimanja u obzir posebnih uvjeta, države članice prema potrebi mogu uzeti dodatno razdoblje od 3 godine, počevši od 2. prosinca 2003., odnosno ukupno 6 godina, za provedbu odredbi ove Direktive u vezi s diskriminacijom na temelju dobi i invaliditeta. U tom slučaju o tome odmah obavješćuju Komisiju. Svaka država članica koja odluči da će koristiti dodatno razdoblje mora godišnje izvještavati Komisiju o mjerama koje poduzima za rješavanje problema diskriminacije na temelju dobi i invaliditeta, kao i o napretku u provedbi. Komisija svake godine izvješćuje Vijeće.”
The relevant provisions of national law 
Nacionalno pravo
14 Paragraph 1 of the Beschäftigungsförderungsgesetz (Law to promote employment), as amended by the law of 25 September 1996 (BGBl. 1996 I, p. 1476) (‘the BeschFG 1996’), provided: 
14 Članak 1. Zakona za poticanje zapošljavanja (Beschäftigungsförderungsgesetz), kako je izmijenjen zakonom od 25. rujna 1996. (BGBl. 1996. I, str. 1476.) (u daljnjem tekstu: BeschFG 1996.), predviđa:
‘(1) Fixed-term employment contracts shall be authorised for a maximum term of two years. Within that maximum limit of two years a fixed-term contract may be renewed three times at most. 
„(1) Ugovori o radu na određeno vrijeme sklapaju se na razdoblje od najdulje dvije godine. Unutar tog maksimalnog ograničenja od dvije godine ugovor na određeno vrijeme može se obnoviti najviše tri puta.