natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6. In the event that the answer to any part of Question 5 is that the claims are claims for payment of an amount representing a benefit unduly denied: 
6. Ako je odgovor na bilo koji dio petog pitanja taj da su tužbe klasificirane kao tužbe za plaćanje iznosa koji predstavlja neopravdano odbijenu pogodnost:
(a) are such claims a consequence of, and an adjunct to, the right conferred by the abovementioned Community provisions; or 
(a) jesu li takve tužbe posljedica prava i povezane s pravom dodijeljenim gore navedenim odredbama prava Zajednice ili
(b) must all or some of the conditions for recovery laid down in Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [[1996] ECR I-1029] be satisfied; or 
(b) moraju li biti ispunjene sve pretpostavke ili dio pretpostavaka za povrat kako je utvrđeno u presudi [od 5. ožujka 1996., Brasserie du Pêcheur i Factortame (C-46/93 i C-48/93, Zb., str. I-1029.)] ili
(c) must some other conditions be met? 
(c) moraju li biti ispunjene neke druge pretpostavke?
7. Does it make any difference whether as a matter of domestic law the claims referred to in Question 6 are brought as restitutionary claims or are brought or have to be brought as claims for damages? 
7. Ima li kakvog utjecaja ako su u okviru nacionalnog prava tužbe iz šestog pitanja podnesene kao restitucijske tužbe ili ako su podnesene ili moraju biti podnesene kao tužbe za odštetu?
8. What guidance, if any, does the Court of Justice think it appropriate to provide in the present cases as to which circumstances the national court ought to take into consideration when it comes to determine whether there is a sufficiently serious breach within the meaning of the judgment in [Brasserie du Pêcheur and Factortame], in particular as to whether, given the state of the case-law on the interpretation of the relevant Community provisions, the breach was excusable? 
8. Koje smjernice, ako postoje, Sud smatra prikladnima dati u ovim predmetima i koje bi okolnosti nacionalni sud trebao uzeti u obzir kada utvrđuje je li riječ o dovoljno ozbiljnoj povredi u smislu [gore navedene presude Brasserie du Pêcheur i Factortame], osobito u vezi s pitanjem je li, s obzirom na ustaljenu sudsku praksu u vezi s tumačenjem relevantnih odredaba prava Zajednice, ta povreda opravdana?
9. As a matter of principle, can there be a direct causal link (within the meaning of the judgment in [Brasserie du Pêcheur and Factortame]) between any breach of Articles 43 [EC], 49 [EC] and 56 EC and losses falling into the categories identified in Question 5(a)-(h) that are claimed to flow from it? 
9. Može li načelno postojati izravna uzročna veza (u smislu [gore navedene presude Brasserie du Pêcheur i Factortame]) između bilo koje povrede članaka 43., 49. i 56. UEZ-a i gubitaka koji pripadaju kategoriji utvrđenoj u petom pitanju točkama (a) do (h) i koji prema tvrdnjama tužitelja proizlaze iz te povrede?
If so, what guidance, if any, does the Court of Justice think it appropriate to provide as to the circumstances which the national court should take into account in determining whether such a direct causal link exists? 
Ako je odgovor potvrdan, koje smjernice, ako postoje, Sud smatra prikladnima dati s obzirom na okolnosti koje bi nacionalni sud trebao uzeti u obzir kada utvrđuje je li riječ o takvoj izravnoj uzročnoj vezi?
10. In determining the loss or damage for which reparation may be granted, is it open to the national court to have regard to the question of whether injured persons showed reasonable diligence in order to avoid or limit their loss, in particular by availing themselves of legal remedies which could have established that the national provisions did not (by reason of the application of double taxation conventions) have the effect of imposing the restrictions set out in Question 1? 
10. Pri utvrđivanju gubitka ili štete za koje se može odobriti naknada, može li nacionalni sud uzeti u obzir pitanje jesu li oštećene stranke postupale s odgovarajućom pažnjom kako bi izbjegle ili ograničile svoj gubitak te posebno jesu li iskoristile pravna sredstva kojima su mogle dokazati da nacionalnim odredbama (zbog primjene ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja) nisu imale za cilj nametanje ograničenja iz prvog pitanja?
Is the answer to this question affected by the beliefs of the parties at the relevant times as to the effect of the double taxation conventions?' 
Utječe li na odgovor na ovo pitanje to kakvo su mišljenje u relevantnom trenutku stranke imale o učinku ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja?"
Questions 1 and 3 
Prvo i treće pitanje
23 By Question 1, the national court essentially asks whether Articles 43 EC, 49 EC or 56 EC preclude legislation of a Member State which restricts the ability of a resident company to deduct, for tax purposes, interest paid on loan finance granted by a direct or indirect parent company which is resident in another Member State, where that resident company would not have been subject to such a restriction if the interest had been paid on loan finance granted by a parent company which was resident in the first Member State. 
23 Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li člancima 43., 49. ili 56. UEZ-a protivno zakonodavstvo države članice kojim se ograničava mogućnost rezidentnog društva da u porezne svrhe odbije kamate plaćene prilikom vraćanja sredstava koja je posudilo od izravnog ili neizravnog društva majke rezidenta druge države članice, pri čemu se na to rezidentno društvo ne bi primjenjivalo takvo ograničenje da su kamate plaćene prilikom vraćanja sredstava koja su posudili od društva majke rezidenta te prve države članice.
24 This question should be considered together with Question 3, by which the national court essentially asks whether the answer to Question 1 would differ if it can be shown that the borrowing constitutes an abuse of rights or is part of an artificial arrangement designed to circumvent the tax law of the Member State in which the borrowing company is resident. 
24 To pitanje valja razmatrati zajedno s trećim pitanjem, kojim sud koji je uputio zahtjev u biti pita bi li odgovor na prvo pitanje bio drukčiji ako se može dokazati da je zajam zlouporaba prava ili da je dio umjetne konstrukcije čiji je cilj izbjegavanje primjene poreznog zakonodavstva države članice čije je društvo korisnika zajma rezident.
25 It should be noted at the outset that, although direct taxation falls within their competence, the Member States must none the less exercise that competence consistently with Community law (see, inter alia, Joined Cases C-397/98 and C-410/98 Metallgesellschaft and Others [2001] ECR I-1727, paragraph 37; Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 29; and Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation [2006] ECR I-0000, paragraph 36). 
25 Najprije valja podsjetiti na to da, iako izravno oporezivanje ulazi u nadležnost država članica, one ga moraju provoditi uz poštovanje prava Zajednice (vidjeti posebno presude od 8. ožujka 2001., Metallgesellschaft i dr., C-397/98 i C-410/98, Zb., str. I-1727., t. 37., od 13. prosinca 2005., Marks & Spencer, C-446/03, Zb., str. I-10837., t. 29., i od 12. prosinca 2006., Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C-374/04, Zb., str. I-11673., t. 36.).
The freedoms of movement which apply 
Slobode kretanja koje se primjenjuju
26 In so far as the national court seeks a ruling from the Court on the interpretation both of Article 43 EC relating to freedom of establishment and of Article 49 EC relating to the freedom to provide services, together with Article 56 EC relating to the free movement of capital, it is necessary to determine whether national legislation, such as the legislation at issue in the main proceedings, is capable of coming within the scope of those freedoms. 
26 U mjeri u kojoj sud koji je uputio zahtjev pita Sud za tumačenje članka 43. UEZ-a, koji se odnosi na slobodu poslovnog nastana, i članka 49. UEZ-a, koji se odnosi na slobodu pružanja usluga, te članka 56. UEZ-a, koji se odnosi na slobodno kretanje kapitala, valja utvrditi je li nacionalno zakonodavstvo kao što je ono o kojem je riječ u glavnom postupku obuhvaćeno područjem primjene tih sloboda.
27 In accordance with settled case-law, national provisions which apply to holdings by nationals of the Member State concerned in the capital of a company established in another Member State, giving them definite influence on the company's decisions and allowing them to determine its activities, come within the substantive scope of the provisions of the EC Treaty on freedom of establishment (see, to that effect, Case C-251/98 Baars [2000] ECR I-2787, paragraph 22; Case C-436/00 X and Y [2002] ECR I-10829, paragraph 37; and Case C-196/04 Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas [2006] ECR I-0000, paragraph 31). 
27 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, nacionalne odredbe koje se primjenjuju kada državljanin predmetne države članice ima udjele u kapitalu društva sa sjedištem u drugoj državi članici, na temelju kojih mu je omogućen stanovit utjecaj na odluke društva i na određivanje njegovih aktivnosti, obuhvaćene su materijalnim područjem primjene odredaba Ugovora o EZ-u koje se odnose na slobodu poslovnog nastana (vidjeti u tom smislu presude od 13. travnja 2000., Baars, C-251/98, Zb., str. I-2787., t. 22., od 21. studenoga 2002., X i Y, C-436/00, Zb., str. I-10829., t. 37., i od 12. rujna 2006., Cadbury Schweppes i Cadbury Schweppes Overseas, C-196/04, Zb., str. I-7995., t. 31.).
28 In the present case, as the Advocate General noted in points 33 and 34 of his Opinion, the national provisions at issue providing for the re-characterisation as a distribution of interest paid by a resident company (`the borrowing company') in respect of a loan granted by a non-resident company (`the lending company') apply only to situations where the lending company has a definite influence on the borrowing company or is itself controlled by a company which has such an influence. 
28 Kao što je naveo nezavisni odvjetnik u točkama 33. i 34. svojeg mišljenja, u ovom se slučaju predmetne nacionalne odredbe kojima je predviđeno da se kamate koje je platilo rezidentno društvo (u daljnjem tekstu: društvo korisnik zajma) prilikom otplate zajma koji je odobrilo nerezidentno društvo (u daljnjem tekstu: društvo davatelj zajma) kvalificiraju kao raspodjela dobiti primjenjuju samo na situacije u kojima društvo davatelj zajma ima stanovit utjecaj na društvo korisnika zajma ili je i samo pod nadzorom društva koje ima takav utjecaj.
29 In the first place, in the case of the legislation in force prior to the amendments made in 1998, the relevant provisions of ICTA applied to loans granted by a non-resident company to a resident subsidiary of which the former company owned 75% of the capital or where each of the companies was a 75% subsidiary of a third company. 
29 S jedne strane, u slučaju zakonodavstva koje je bilo na snazi prije izmjena iz 1998., relevantne odredbe ICTA-a primjenjivale su se na zajmove koje je nerezidentno društvo odobrilo rezidentnom društvu kćeri u kojem je prvo društvo imalo 75 % kapitala ili ako je treće društvo imalo 75 %-tni udjel u oba društva.
30 In the second place, in the case of the amendments made in 1998, the legislation at issue applies only where the two companies in question are subject to common control in the sense that one of them participates directly or indirectly in the management, control or capital or the other company concerned or a third party participates directly or indirectly in the management, control or capital of both the other companies concerned. 
30 S druge strane, u slučaju izmjena iz 1998., predmetno se zakonodavstvo primjenjuje samo ako su oba predmetna društva pod zajedničkim nadzorom u smislu da jedno od njih izravno ili neizravno sudjeluje u upravljanju drugim predmetnim društvom ili u nadzoru ili kapitalu drugog predmetnog društva ili da treća osoba izravno ili neizravno sudjeluje u upravljanju obama drugim predmetnim društvima ili u nadzoru ili kapitalu obaju drugih predmetnih društava.
31 As the Commission of the European Communities has pointed out, legislation such as the legislation at issue in the main proceedings, which is directed against thin capitalisation of resident companies by a related non-resident company, concerns only situations in which the latter company enjoys a level of control over other companies belonging to the same group which allows it to influence the financing decisions of those other companies, in particular the decision as to whether those companies are to be financed by way of loan or equity capital. 
31 Kao što je navela Komisija Europskih zajednica, zakonodavstvo kao što je ono o kojem je riječ u glavnom postupku, koje je usmjereno protiv stanjene kapitalizacije („thin capitalisation") rezidentnih društava koju provodi povezano nerezidentno društvo, odnosi se samo na situacije u kojima potonje društvo ima nad drugim društvima iz iste grupe takav nadzor da može utjecati na financijske odluke tih drugih društava, osobito na odluku o tome hoće li se ta društva financirati zajmom ili vlasničkim kapitalom.
32 Moreover, the order for reference shows that the cases selected as test cases in the proceedings before the national court involve United Kingdom-resident subsidiaries which are at least 75% owned, directly or indirectly, by a non-resident parent company or by another non-resident company which is also at least 75% owned, directly or indirectly, by that parent company. 
32 Osim toga, iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da se predmeti koji su odabrani kao pilot predmeti u okviru spora koji se vodi pred sudom koji je uputio zahtjev odnose na društva kćeri rezidente Ujedinjene Kraljevine koja su izravno ili neizravno najmanje u 75 %-tnom vlasništvu nerezidentnog društva majke ili drugog nerezidentnog društva koje je jednako tako izravno ili neizravno najmanje u 75 %-tnom vlasništvu tog društva majke.
33 Legislation such as the legislation at issue in the main proceedings, which is targeted only at relations within a group of companies, primarily affects freedom of establishment and should, accordingly, be considered in the light of Article 43 EC (see, to that effect, Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 32, and Case C-446/04 Test Claimants in the FII Group Litigation [2006] ECR I-0000, paragraph 118). 
33 Zakonodavstvom kao što je ono o kojem je riječ u glavnom postupku, koje je usmjereno samo na odnose unutar grupe društava, u prvom se redu utječe na slobodu poslovnog nastana i stoga ga treba razmotriti uzimajući u obzir članak 43. UEZ-a (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Cadbury Schweppes i Cadbury Schweppes Overseas, t. 32., i presudu od 12. prosinca 2006., Test Claimants in the FII Group Litigation, C-446/04, Zb., str. I-11753., t. 118.).
34 If, as submitted by the claimants in the main proceedings, it were to be accepted that that legislation has restrictive effects on the freedom to provide services and the free movement of capital, such effects must be seen as an unavoidable consequence of any restriction on freedom of establishment and do not justify an independent examination of that legislation in the light of Articles 49 EC and 56 EC (see, to that effect, Case C-36/02 Omega [2004] ECR I-9609, paragraph 27; Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 33; and Case C-452/04 Fidium Finanz [2006] ECR I-0000, paragraphs 48 and 49). 
34 Ako bi taj propis, kao što tvrde tužitelji u glavnom postupku, imao ograničavajuće učinke na slobodu pružanja usluga i slobodno kretanje kapitala, ti bi učinci imali neizbježan učinak na moguće sprečavanje slobode poslovnog nastana, što ne opravdava autonomno ispitivanje navedenog propisa uzimajući u obzir članke 49. i 56. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presudu od 14. listopada 2004., Omega, C-36/02, Zb., str. I-9609., t. 27., gore navedenu presudu Cadbury Schweppes i Cadbury Schweppes Overseas, t. 33., i presudu od 3. listopada 2006., Fidium Finanz, C-452/04, Zb., str. I-9521., t. 48. i 49.).
35 The questions referred should therefore be answered in the light of Article 43 EC alone. 
35 Stoga na postavljena pitanja valja odgovoriti uzimajući u obzir samo članak 43.
Whether there is a restriction on freedom of establishment 
UEZ-a. Postojanje ograničenja slobode poslovnog nastana
36 Freedom of establishment, which Article 43 EC grants to Community nationals and which includes the right to take up and pursue activities as self-employed persons and to set up and manage undertakings, under the conditions laid down for its own nationals by the law of the Member State where such establishment is effected, entails, in accordance with Article 48 EC, for companies or firms formed in accordance with the law of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within the European Community, the right to exercise their activity in the Member State concerned through a subsidiary, branch or agency (see, inter alia, Case C-307/97 Saint-Gobain ZN [1999] ECR I-6161, paragraph 35; Marks & Spencer, paragraph 30; and Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas, paragraph 41). 
36 Sloboda poslovnog nastana koju članak 43. UEZ-a priznaje državljanima Zajednice uključuje pravo pokretanja i obavljanja djelatnosti u svojstvu samozaposlenih osoba te pravo osnivanja i upravljanja poduzećima sukladno uvjetima koje zakonodavstvo države članice u kojoj se taj poslovni nastan ostvaruje utvrđuje za svoje državljane, u skladu s člankom 48. UEZ-a, trgovačkima društvima osnovanima sukladno pravu neke države članice, a čije se registrirano sjedište, središnja uprava ili glavno mjesto poslovanja nalazi unutar Europske zajednice, priznaje pravo da svoju djelatnost u drugoj državi članici obavljaju putem društava kćeri, zastupništava ili podružnica (vidjeti posebno presudu od 21. rujna 1999., Saint-Gobain ZN, C-307/97, Zb., str. I-6161., t. 35., i gore navedene presude Marks & Spencer, t. 30., i Cadbury Schweppes i Cadbury Schweppes Overseas, t. 41.).
37 In the case of companies, their registered office for the purposes of Article 48 EC serves, in the same way as nationality in the case of individuals, as the connecting factor with the legal system of a State. 
37 U slučaju društava, njihova sjedišta u smislu članka 48. UEZ-a, kao i na temelju državljanstva u slučaju fizičkih osoba, služe za utvrđivanje njihove veze s pravnim poretkom države.
Acceptance of the proposition that the Member State in which a subsidiary seeks to establish itself may freely apply different treatment merely by reason of the fact that the registered office of its parent company is situated in another Member State would deprive Article 43 EC of all meaning (see, to that effect, Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 18; Case C-330/91 Commerzbank [1993] ECR I-4017, paragraph 13; Metallgesellschaft and Others, paragraph 42; and Marks & Spencer, paragraph 37). 
Dopustiti da država članica u kojoj društvo kći želi uspostaviti poslovni nastan može slobodno primjenjivati različit tretman samo na temelju činjenice da se sjedište njegova društva majke nalazi u drugoj državi članici lišilo bi članak 43. UEZ-a njegove biti (vidjeti u tom smislu presude od 28. siječnja 1986., Komisija/Francuska, 270/83, Zb., str. 273., t. 18., i od 13. srpnja 1993., Commerzbank, C-330/91, Zb., str. I-4017., t. 13., te gore navedene presude Metallgesellschaft i dr., t. 42., i Marks & Spencer, t. 37.).
Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat (see, to that effect, Commission v France, paragraph 14, and Saint-Gobain ZN, paragraph 35). 
Sloboda poslovnog nastana ima za cilj zajamčiti korištenje nacionalnog tretmana u državi članici primateljici, uz zabranu svake diskriminacije na temelju sjedišta društva (vidjeti u tom smislu gore navedene presude Komisija/Francuska, t. 14., i Saint-Gobain ZN, t. 35.).
38 In the present case, the national provisions regarding thin capitalisation provide that, in some circumstances, interest paid by a company to another company belonging to the same group in respect of a loan granted by the latter is to be treated as a distribution, thereby prohibiting the borrowing company from deducting the interest paid from its taxable profits. 
38 U ovom slučaju nacionalnim odredbama koje se odnose na „stanjenu kapitalizaciju" predviđeno je da se u određenim okolnostima kamate koje je jedno društvo platilo drugom društvu iz iste grupe društava prilikom otplate zajma koji je odobrilo potonje društvo kvalificiraju kao raspodjela dobiti, pri čemu se društvu korisniku zajma zabranjuje da plaćene kamate odbije od svoje oporezive dobiti.
39 The documents before the Court show that the fact that interest paid to a related company is treated as a distribution is capable of increasing the liability of the borrowing company to tax, not only because taxable profits cannot be reduced by the amount of the interest paid, but also because, by treating that interest as a distribution, that company may be liable to advance corporation tax when that transaction takes place. 
39 Iz spisa proizlazi da se time što se kamate koje plaća povezano društvo kvalificiraju kao raspodjela dobiti može povećati porezno opterećenje društva korisnika zajma ne samo zato što ne može odbiti iznos plaćenih kamata od oporezive dobiti, već i zato što kvalifikacijom tih kamata kao raspodjele dobiti to društvo može postati obveznikom plaćanja predujma poreza na dobit u trenutku provedbe te transakcije.
40 It must be held that the national provisions relating to thin capitalisation give rise to a difference in treatment between resident borrowing companies according to whether or not the related lending company is established in the United Kingdom. 
40 Valja utvrditi da se nacionalnim odredbama koje se odnose na stanjenu kapitalizaciju uvodi različit tretman rezidentnih društava korisnika zajma ovisno o tome ima li povezano društvo davatelj zajma sjedište u Ujedinjenoj Kraljevini ili ne.
41 As regards, first, the national legislation which was in force until 1995, it is true that interest paid by a resident company was, in principle, treated as a distribution to the extent to which it represented more than a reasonable commercial return on the loan in question, whether or not the lending company was resident. 
41 S jedne strane, točno je da su se na temelju nacionalnog zakonodavstva koje je bilo na snazi do 1995. kamate koje je plaćalo rezidentno društvo u načelu kvalificirale kao raspodjela dobiti u mjeri u kojoj su premašivale iznos razumnog komercijalnog povrata od predmetnog zajma bez obzira na to je li društvo davatelj zajma bilo rezident ili nije.
However, where a resident company paid interest to a related non-resident company, apart from cases governed by a DTC which prevented the application of the national legislation, that interest was always treated as a distribution, even if it represented a reasonable commercial return on that loan. 
Međutim, kada je rezidentno društvo plaćalo kamate povezanom nerezidentnom društvu, osim slučajeva koji su bili uređeni UDO-om kojim je bila spriječena primjena nacionalnog zakonodavstva, te su se kamate uvijek tretirale kao raspodjela dobiti, čak i ako su bile razuman komercijalni povrat od tog zajma.