natgillin/translations-raw huggingface dataset:
7 Accordingly, under Paragraph 32b(1) and (2) of the EStG 1987 the German tax authorities take account of foreign income for the purposes of determining the rate of taxation. The fourth point of the first sentence of Paragraph 2a(1) of the EStG 1987 provides, however, that in the absence of positive income from the letting of real property in another state, no account should be taken of income losses of the same kind incurred in the same state for the purposes of determining the basis of assessment or the rate of taxation. 
7 U skladu s time, na temelju članka 32.b stavaka 1. i 2. EStG-a 1987, njemačka porezna tijela uzimaju u obzir inozemni dohodak za potrebe određivanja porezne stope. Međutim, četvrtom točkom prve rečenice članka 2.a stavka 1. EStG-a 1987 propisuje se da se, u nedostatku pozitivnog dohotka od iznajmljivanja nekretnine u drugoj državi, za potrebe određivanja osnove za oporezivanje ili porezne stope ne bi smio uzimati u obzir gubitak dohotka iste vrste nastao u istoj državi.
8 The appellants in the main proceedings appealed to the Finanzamt Germersheim against their 1987 income tax notice seeking to have their negative income relating to that tax year taken into account in determining the rate of taxation. That appeal having been rejected and the court of first instance having upheld the decision of the tax authorities, they then appealed to the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) on points of law. 
8 Supružnici Ritter-Coulais podnijeli su Finanzamt Germersheimu prigovor protiv rješenja o razrezu poreza na dohodak od 1987. godine tražeći da se njihov negativni dohodak povezan s tom poreznom godinom uzme u obzir pri određivanju porezne stope. Budući da je njihov prigovor odbijen i da je prvostupanjski sud potvrdio odluku poreznih tijela, podnijeli su zatim žalbu Bundesfinanzhofu (Federalnom financijskom sudu) u pogledu pravnih pitanja.
9 That court asks whether, in the case of taxable persons liable to tax in Germany, treating negative income deriving from the use of immovable property on a different basis according to whether that property is situated in Germany or in another Member State is compatible with Community law and, in particular, with freedom of establishment and the free movement of capital. 
9 Taj sud sada pita je li, u slučaju poreznih obveznika oporezivih u Njemačkoj, tretiranje negativnog dohotka koji proizlazi iz korištenja nekretnine na drukčijoj osnovi ovisno o tome nalazi li se ta nekretnina u Njemačkoj ili u drugoj državi članici u skladu s pravom Zajednice, a posebno sa slobodom poslovnog nastana i slobodnim kretanjem kapitala.
10 In those circumstances, the Bundesfinanzhof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling: 
10 U tim je uvjetima Bundesfinanzhof odlučio prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
‘1) Is it contrary to Article 43 and Article 56 of the Treaty establishing the European Community that a natural person assessable to tax in Germany on his or her total income and in receipt of income from an employment there should be unable to deduct rental income losses arising in another Member State in the computation of taxable income in Germany? 
„1) Je li protivno člancima 43. i 56. Ugovora o osnivanju Europske zajednice da fizička osoba koja podliježe oporezivanju svog ukupnog dohotka u Njemačkoj i koja prima dohodak od nesamostalnog rada u toj državi ne može prilikom izračuna oporezivog dohotka u Njemačkoj odbiti gubitak dohotka od iznajmljivanja koji nastane u drugoj državi članici?
2) If not: is it contrary to Article 43 and Article 56 of the Treaty establishing the European Community for such losses not to be taken into account for the purposes of what is known as the ‘negative tax progression clause’? 
2) Ako nije: je li protivno člancima 43. i 56. Ugovora da se takav gubitak ne uzima u obzir za potrebe onog što je poznato pod nazivom „klauzula negativne porezne progresivnosti”?
11 By its first question, the national court asks whether the rules of the Treaty relating to freedom of establishment and the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings. That court points out that that legislation does not permit natural persons in the appellants’ position who are in receipt of income from employment in a Member State and are liable to tax on their total income there to deduct, for the purposes of the computation of their taxable income in that State, income losses relating to their own use of a private dwelling situated in another Member State. 
11 Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev pita je li nacionalni propis poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku protivan pravilima Ugovora u vezi sa slobodom poslovnoga nastana i slobodnim kretanjem kapitala. Taj sud ističe da navedeni propis fizičkim osobama koje se nađu u situaciji supružnika Ritter-Coulais, koji primaju dohodak od nesamostalnog rada u državi članici i čiji se ukupni dohodak tamo oporezuje, ne dozvoljava da od osnovice za izračun poreza na dohodak koji plaćaju u toj državi odbiju gubitak dohotka koji je povezan sa stambenom kućom koju osobno koriste za stanovanje, a koja je smještena u drugoj državi članici.
12 It is clear from the order for reference that in the course of the main proceedings the appellants asked the Finanzamt Germersheim to take account of rental income losses for the 1987 tax year not for determining the basis of assessment for that year but only for the purposes of determining the applicable rate of taxation, which is the situation referred to in the second question. 
12 Iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da su tijekom glavnog postupka supružnici Ritter-Coulais zatražili od Finanzamt Germersheima da uzme u obzir gubitak dohotka od iznajmljivanja za poreznu godinu 1987. ne radi određivanja osnovice za razrez poreza za tu godinu, nego samo za potrebe određivanja primjenjive porezne stope, što je situacija iz drugog pitanja.
"13 It is settled case-law that the procedure provided for by Article 234 EC is an instrument of cooperation between the Court of Justice and national courts (see, inter alia, Case C-343/90 Lourenço Dias [1992] ECR I-4673, paragraph 14; Case C-112/00 Schmidberger [2003] ECR I-5659, paragraph 30 and the case-law cited therein; and Case C-314/01 Siemens and ARGE Telekom [2004] ECR I-2549, paragraph 33)." 
"13 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, postupak utvrđen člankom 234. UEZ-a instrument je suradnje između Suda i nacionalnih sudova (vidjeti osobito presude od 16. srpnja 1992., Lourenço Dias, C-343/90, Zb., str. I-4673., t. 14.; od 12. lipnja 2003., Schmidberger, C-112/00, Zb., str. I-5659., t. 30. i tamo navedenu sudsku praksu; i od 18. ožujka 2004., Siemens i ARGE Telekom, C-314/01, Zb., str. I-2549., t. 33.)."
"14 In the context of that cooperation, the national court seised of the dispute, which alone has direct knowledge of the facts of the main action and must assume responsibility for the subsequent judicial decision, is in the best position to assess, having regard to the particular features of the case, whether a preliminary ruling is necessary to enable it to give judgment and the relevance of the questions which it refers to the Court (see, inter alia, Lourenço Dias, cited above, paragraph 15; Case C-390/99 Canal Satélite Digital [2002] ECR I-607, paragraph 18; Schmidberger, cited above, paragraph 31; and Siemens and ARGE Telekom, cited above, paragraph 34)." 
"14 U kontekstu te suradnje, nacionalni sud pred kojim se vodi postupak, koji jedini ima izravna saznanja o činjenicama glavnog postupka i mora preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena, u najboljoj je situaciji da ocijeni koliko je, uvažavajući posebnosti predmeta, prethodna odluka potrebna kako bi bio u stanju donijeti svoju odluku, kao i relevantnost pitanja koja postavlja Sudu (vidjeti osobito presude Lourenço Dias, gore navedenu, t. 15.; od 22. siječnja 2002., Canal Satélite Digital, C-390/99, Zb., str. I-607., t. 18.; Schmidberger, gore navedenu, t. 31.; i Siemens i ARGE Telekom, gore navedenu, t. 34.)"
"15 That does not alter the fact that it is for the Court, where necessary, to examine the circumstances in which the case was referred to it by the national court in order to assess whether it has jurisdiction and, in particular, determine whether the interpretation of Community law that is sought bears any relation to the facts of the main action or its purpose, so that the Court is not obliged to deliver advisory opinions on general or hypothetical questions. If it appears that the question raised is manifestly irrelevant for the purposes of deciding the case, the Court must declare that there is no need to proceed to judgment (Case 244/80 Foglia [1981] ECR 3045, paragraph 21; Lourenço Dias, cited above, paragraph 20; Canal Satélite Digital, cited above, paragraph 19; Case C-167/01 Inspire Art [2003] ECR I-10155, paragraphs 44 and 45; and Siemens and ARGE Telekom, cited above, paragraph 35)." 
"15 To ne mijenja činjenicu da je na Sudu da, prema potrebi, ispita uvjete pod kojima je nacionalni sud uputio pitanja kako bi provjerio postojanje vlastite nadležnosti te, posebno, da odredi ima li zahtijevano tumačenje prava Zajednice ikakve veze s činjenicama glavnog postupka ili njegovom svrhom kako se od Suda ne bi tražilo davanje savjetodavnih mišljenja o općenitim ili hipotetskim pitanjima. Ako je pitanje koje se postavlja očito bez značaja za potrebe donošenja presude, Sud mora utvrditi obustavu postupka (presude od 16. prosinca 1981., Foglia, 244/80, Zb., str. 3045., t. 21.; Lourenço Dias, gore navedenu, t. 20.; Canal Satélite Digital, gore navedenu, t. 19.; od 30. rujna 2003., Inspire Art C-167/01, Zb., str. I-10155., t. 44. i 45.; i Siemens i ARGE Telekom, gore navedenu, t. 35.)."
16 Given that the dispute before the national court is not concerned with the situation referred to in the first question, namely the determination of the basis of assessment, but only with the situation covered by the second question, namely the computation of the applicable rate of taxation, an answer to the first question is not necessary for the purposes of deciding the case. 
16 Budući da se spor pred nacionalnim sudom ne odnosi na situaciju iz prvog pitanja, tj. na određivanje osnovice za razrez poreza, nego samo na situaciju na koju se odnosi drugo pitanje, tj. na izračun primjenjive porezne stope, odgovor na prvo pitanje nije relevantan za rješenje navedenog spora.
17 In the light of the foregoing, there is no need to answer the first question and the Court has merely to answer the second question. 
17 Slijedom navedenog, nije potrebno odgovoriti na prvo pitanje pa je na Sudu samo da odgovori na drugo pitanje.
18 By its second question, the national court asks whether the rules of the Treaty relating to freedom of establishment and the free movement of capital preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, which does not permit natural persons in receipt of income from employment in one Member State and assessable to tax on their total income there, to request that account be taken, for the purposes of determining the rate of taxation applicable to that income in that state, of rental income losses relating to their own use of a private dwelling in another Member State. 
18 Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev pita je li pravilima Ugovora u vezi sa slobodom poslovnog nastana i slobodnog kretanja kapitala protivan nacionalni propis o kojem je riječ u glavnom postupku, a koji fizičkim osobama koje primaju dohodak od nesamostalnog rada u jednoj državi članici i čiji se ukupni dohodak tamo oporezuje ne dozvoljava da zahtijevaju da se za potrebe određivanja porezne stope primjenjive na taj dohodak u toj državi u obzir uzme gubitak dohotka od stambenog najma koji je povezan sa stambenom kućom koju osobno koriste za stanovanje, a koja je smještena u drugoj državi članici.
19 With regard to freedom of establishment, it should be noted that, according to settled case-law, this includes the right to take up and practice activities as a self-employed person (C-9/02 De Lasteyrie du Saillant [2004] ECR I-2409, paragraph 40 and case-law cited therein). 
19 Uzimajući u obzir slobodu poslovnoga nastana, valja napomenuti da, prema ustaljenoj sudskoj praksi, ona uključuje pristup samostalnim djelatnostima i njihovo obavljanje (presuda od 11. ožujka 2004., De Lasteyrie du Saillant, C-9/02, Zb., str. I-2409., t. 40. i tamo navedena sudska praksa).
20 The dispute before the national court involves natural persons employed as teachers in a German state secondary school who claim that rental income losses relating to their private dwelling in France should be taken into account for the purposes of determining their income tax liability in Germany. 
20 Spor koji se vodi pred sudom koji je uputio zahtjev uključuje fizičke osobe koje su zaposlene kao nastavnici u njemačkoj državnoj srednjoj školi, koje tvrde da bi se gubitak dohotka od iznajmljivanja povezan s njihovim privatnim stambenim prostorom u Francuskoj trebao uzeti u obzir za potrebe određivanja njihovih poreznih obveza u pogledu poreza na dohodak u Njemačkoj.
21 It follows that an interpretation of the rules of the Treaty relating to freedom of establishment will be of no assistance in the resolution of the main dispute. 
21 Iz toga slijedi da tumačenje pravila Ugovora u vezi sa slobodom poslovnoga nastana neće biti od koristi u rješavanju glavnog spora.
22 With regard to the free movement of capital, it should be noted that failure to take account of income losses relating to a house in France for the purposes of determining liability to tax on income received in Germany may fall, a priori and as Community law now stands, within the scope of the free movement of capital under Article 56 EC. 
22 S obzirom na slobodno kretanje kapitala, treba napomenuti da neuzimanje u obzir gubitka dohotka povezanog s kućom u Francuskoj za potrebe određivanja obveze poreza na dohodak ostvaren u Njemačkoj može, a priori i s obzirom na trenutačno stanje prava Zajednice, biti obuhvaćeno područjem primjene slobodnoga kretanja kapitala na temelju članka 56. UEZ-a.
23 The case in the main proceedings is concerned with the 1987 tax year, that is to say, a factual and legal situation predating both the insertion of Article 73B in the EC Treaty by the EU Treaty and the adoption and entry into force of Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 EC (OJ 1988 L 178, p. 5), which brought about complete liberalisation of capital movements. 
23 Predmet u glavnom postupku odnosi se na poreznu godinu 1987., to jest, na činjeničnu i pravnu situaciju nastalu prije nego što je Ugovorom o EU-u u Ugovor o EZ-u umetnut članak 73.B te prije donošenja i stupanja na snagu Direktive Vijeća 88/361/EEZ od 24. lipnja 1988. za provedbu članka 67. Ugovora o EZ-u (SL L 178, str. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 10., svezak 3., str. 7.), koji su doveli do potpune liberalizacije kretanja kapitala.
"24 It should be recalled that Article 67(1) EEC (subsequently Article 67(1) of the EC Treaty, itself repealed by the Treaty of Amsterdam) did not have the effect of abolishing restrictions on movements of capital by the end of the transitional period. Their abolition was a matter for Council directives adopted on the basis of Article 69 of the EEC Treaty (subsequently Article 69 EC, itself repealed by the Treaty of Amsterdam) (see Case 203/80 Casati [1981] ECR 2595, paragraphs 8 to 13; and Case C-483/93 Svensson and Gustavsson [1995] ECR I-3955, paragraph 5)." 
"24 Valja podsjetiti da članak 67. stavak 1. Ugovora o EEZ-u (koji je postao članak 67. stavak 1. Ugovora o EZ-u, sâm stavljen izvan snage Ugovorom iz Amsterdama) nije doveo do ukidanja ograničenjâ kretanja kapitala do kraja prijelaznog razdoblja. Njihovo ukidanje bilo je predmet direktivâ Vijeća donesenih na temelju članka 69. Ugovora o EEZ-u (koji je postao članak 69. UEZ-a, sâm·stavljen izvan snage Ugovorom iz Amsterdama) (vidjeti presude od 11. studenoga 1981., Casati , C-203/80, Zb., str. 2595., t. od 8. do 13.; i od 14. studenoga 1995., Svensson i Gustavsson, C-483/93, Zb., str. I-3955., t. 5.)."
25 The relevant directive for the 1987 tax year is First Council Directive of 11 May 1960 for the implementation of Article 67 of the Treaty (OJ, English Special Edition 1959-1962, p. 49) as amended and supplemented most recently by Council Directive 86/566/EEC of 17 November 1986 (OJ 1986 L 332, p. 22). 
25 Direktiva relevantna za poreznu godinu 1987. jest Prva direktiva Vijeća od 11. svibnja 1960. za provedbu članka 67. Ugovora (SL 1960, 43, str. 921.), kako je zadnje izmijenjena i dopunjena Direktivom Vijeća 86/566/EEZ od 17. studenoga 1986. (SL L 332, str. 22.).
26 That First Directive for the implementation of Article 67 of the Treaty merely provided in Article 1(1) that Member States were to grant foreign exchange authorisations required for the conclusion or performance of transactions or for transfers between residents of the Member States in respect of the capital movements set out in the annexes to that directive. 
26 Prvom direktivom za provedbu članka 67. Ugovora u njezinom članku 1. stavku 1. propisano je tek da države članice daju devizna odobrenja potrebna za sklapanje ili izvršenje transakcija ili za prijenose između rezidenata država članica u vezi s kretanjima kapitala određenim u prilozima toj direktivi.
27 It would therefore appear that the rules on the free movement of capital applicable at the date of the facts in the main proceedings, that is to say, in 1987, did not preclude a prohibition on taking into account income losses relating to a house in one Member State for the purposes of determining the rate of taxation applicable to income received in another Member State. 
27 Stoga zabrana uzimanja u obzir gubitka dohotka povezanog s kućom u jednoj državi članici za potrebe određivanja porezne stope primjenjive na dohodak primljen u drugoj državi članici nije bila protivna pravilima o slobodnom kretanju kapitala primjenjivima na dan činjeničnog stanja u glavnom postupku, to jest 1987. godine.
28 The Commission takes the view that the appellants’ position must be considered in the light of the principle of the free movement of workers set out in Article 48 EEC (subsequently Article 48 EC and now, after amendment, Article 39 EC). 
28 Komisija smatra da se situacija supružnika Ritter-Coulais mora razmotriti s obzirom na načelo slobodnoga kretanja radnika određeno u članku 48. Ugovora o EEZ-u (kasnije članak 48. Ugovora o EZ-u koji je nakon izmjene postao članak 39. UEZ-a).
"29 It must be noted that even though, strictly speaking, the national court has directed its reference for a preliminary ruling solely to the interpretation of freedom of establishment and the free movement of capital, the Court is not thereby precluded from providing the national court with all those elements for the interpretation of Community law which may be of assistance in adjudicating on the case pending before it, whether or not that court has specifically referred to them in its questions (see, to that effect, Case C-241/89 SARPP [1990] ECR I-4695, paragraph 8; Case C-315/92 Verband Sozialer Wettbewerb(‘Clinique’) [1994] ECR I-317, paragraph 7; Case C-87/97 Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola [1999] ECR I-1301, paragraph 16; and Case C-387/01 Weigel [2004] ECR I-4981, paragraph 44)." 
"29 Valja navesti da čak i ako je, strogo uzevši, nacionalni sud ograničio svoj zahtjev za prethodnu odluku samo na tumačenje slobode poslovnoga nastana i slobodnoga kretanja kapitala, to ne sprječava Sud da tome sudu da sve elemente tumačenja koji bi mogli biti korisni za donošenje odluke u postupku koji se vodi pred njim, bez obzira na to je li se na njih pozvao u svojim pitanjima (vidjeti u tom smislu presude od 12. prosinca 1990., SARPP, C-241/89, Zb., str. I-4695., t. 8.; od 2. veljače 1994., Verband Sozialer Wettbewerb („Clinique”), C-315/92, Zb., str. I-317., t. 7.; od 4. ožujka 1999., Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, C-87/97, Zb., str. I-1301, t. 16.; i od 29. travnja 2004., Weigel, C-387/01, Zb., str. I-4981., t. 44.)."
30 The national legislation therefore falls to be examined in the light of Article 48 of the Treaty. 
30 Nacionalni propis stoga valja razmotriti s obzirom na članak 48. Ugovora.
"31 It should be noted that any Community national who, irrespective of his place of residence and his nationality, has exercised the right to freedom of movement for workers and who has been employed in a Member State other than that of residence falls within the scope of Article 48 EC (see Case C-385/00 De Groot [2002] ECR I-11819, paragraph 76; Case C-209/01 Schilling and Fleck-Schilling [2003] ECR I-13389, paragraph 23; and Case C-277/03 Van Pommeren-Bourgondiën [2005] ECR I-0000, paragraphs 19, 44 and 45)." 
"31 Valja podsjetiti da je svaki državljanin Zajednice koji je, neovisno o svojem mjestu boravišta i državljanstvu, iskoristio pravo na slobodu kretanja radnika i koji je zaposlen u državi članici koja nije država članica njegovog mjesta boravišta obuhvaćen područjem primjene članka 48. UEZ-a (vidjeti presude od 12. prosinca 2002., De Groot, C-385/00, Zb., str. I-11819., t. 76.; od 13. studenoga 2003., Schilling i Fleck-Schilling, C-209/01, Zb., str. I-13389., t. 23; i od 7. srpnja 2005., Van Pommeren-Bourgondiën, C-277/03, Zb., str.- I-6101., t. 19., 44. i 45.)."
32 It follows that the situation of the appellants in the main proceedings, who worked in a Member State other than that of their actual place of residence, falls within the scope of Article 48 EC. 
32 Iz toga slijedi da je situacija supružnika Ritter-Coulais, koji su radili u državi članici koja nije država članica njihovog stvarnog mjesta boravišta, obuhvaćena područjem primjene članka 48. UEZ-a.
"33 Moreover, it is settled case-law that all of the Treaty provisions relating to the freedom of movement for persons are intended to facilitate the pursuit by Community nationals of occupational activities of all kinds throughout the Community, and preclude measures which might place Community nationals at a disadvantage when they wish to pursue an economic activity in the territory of another Member State (Case C-370/90 Singh [1992] ECR I-4265, paragraph 16, Case C-18/95 Terhoeve [1999] ECR I-345, paragraph 37; Case C-190/98 Graf [2000] ECR I-493, paragraph 21; Case C-302/98 Sehrer [2000] ECR I-4585, paragraph 32, and Schilling and Fleck-Schilling, cited above, paragraph 24)." 
"33 Nadalje, ustaljena je sudska praksa da odredbe Ugovora koje se odnose na slobodu kretanja osoba imaju za cilj državljanima Zajednice olakšati obavljanje profesionalnih aktivnosti bilo koje vrste na području Zajednice te se iste protive mjerama koje bi mogle spomenute državljane stavljati u nepovoljniji položaj ako žele neku ekonomsku aktivnost obavljati na području neke druge države članice (vidjeti presude od 7. srpnja 1992., Singh, C-370/90, Zb., str. I-4265., t. 16., od 26. siječnja 1999., Terhoeve, C-18/95, Zb., str. I-345., t. 37.; od 27. siječnja 2000., Graf, C-190/98, Zb., str. I-493., t. 21.; od 15. lipnja 2000., Sehrer, C-302/98, Zb., str. I-4585., t. 32., i Schilling i Fleck-Schilling, gore navedenu, t. 24.)."
34 In that regard, it should be noted that, while under the national legislation applicable, namely, Paragraph 32b(1) and (2) and the fourth point of the first sentence of Paragraph 2a(1) of the EStG 1987, positive income deriving from the use of a dwelling situated abroad is taken into account for the purposes of determining the rate of taxation, in the absence of such positive income, no account is taken of income losses of that type. 
34 U tom pogledu valja podsjetiti da, iako se u okviru primjenjivog nacionalnog propisa, tj. članka 32.b stavaka 1. i 2. te četvrte točke prve rečenice članka 2.a stavka 1. EStG-a 1987, pozitivni dohodak koji proizlazi iz korištenja stambenog prostora koji se nalazi u inozemstvu uzima u obzir za određivanje porezne stope, u nedostatku takvog pozitivnog dohotka, gubitak dohotka te vrste ne uzima se u obzir.