natgillin/translations-raw huggingface dataset:
40 It is to be noted with regard to the interpretation of those articles that, in accordance with settled case-law, an international treaty must be interpreted by reference to the terms in which it is worded and in the light of its objectives. Article 31 of the Vienna Convention of 23 May 1969 on the Law of Treaties and Article 31 of the Vienna Convention of 21 March 1986 on the Law of Treaties between States and International Organisations or between International Organisations, which express, to this effect, general customary international law, state that a treaty is to be interpreted in good faith in accordance with the ordinary meaning to be given to its terms in their context and in the light of its object and purpose (see, to this effect, Case C-268/99 Jany and Others [2001] ECR I-8615, paragraph 35). 
40 Što se tiče tumačenja navedenih članaka, treba istaknuti da se u skladu s ustaljenom sudskom praksom međunarodni ugovor mora tumačiti s obzirom na njegov izričaj i njegove ciljeve. U članku 31. Bečke konvencije od 23. svibnja 1969. o pravu međunarodnih ugovora i članku 31. Bečke konvencije od 21. ožujka 1986. o pravu međunarodnih ugovora između država i međunarodnih organizacija ili između međunarodnih organizacija, koje u tom smislu odražavaju opće međunarodno običajno pravo, u vezi s tim stoji da međunarodni ugovor treba tumačiti u dobroj vjeri, prema uobičajenom smislu izraza iz ugovora u njihovu kontekstu i u svjetlu predmeta i svrhe ugovora (u tom smislu vidjeti presudu od 20. studenog 2001., Jany i dr., C-268/99, Zb., str. I-8615., t. 35.).
41 It is clear from the preamble to the Montreal Convention that the States party thereto recognised ‘the importance of ensuring protection of the interests of consumers in international carriage by air and the need for equitable compensation based on the principle of restitution’. It is therefore in the light of this objective that the scope which the authors of the Convention intended to give to Articles 19, 22 and 29 is to be assessed. 
41 Iz preambule Montrealske konvencije proizlazi da su države potpisnice priznale „značaj zajamčene zaštite interesa korisnika u međunarodnom zračnom prijevozu i potrebe za pravičnom naknadom temeljenom na načelu naknade štete”. Stoga područje primjene koje su autori navedene konvencije namjeravali dati člancima 19., 22. i 29. treba procjenjivati s obzirom na taj cilj.
42 It is apparent from those provisions of the Montreal Convention, which are contained in Chapter III headed ‘Liability of the carrier and extent of compensation for damage’, that they lay down the conditions under which any actions for damages against air carriers may be brought by passengers who invoke damage sustained because of delay. They limit the carrier’s liability to 4 150 SDRs for each passenger. 
42 Iz navedenih odredaba Montrealske konvencije, sadržanih u trećem poglavlju naslovljenom „Odgovornost prijevoznika i opseg naknade za štetu”, proizlazi da se njima utvrđuje pod kojim uvjetima putnici koji tvrde da su zbog kašnjenja pretrpjeli štetu mogu protiv zračnih prijevoznika podići tužbe za naknadu štete. Njima se odgovornost prijevoznika ograničava na iznos od 4 150 posebnih prava vučenja po putniku.
43 Any delay in the carriage of passengers by air, and in particular a long delay, may, generally speaking, cause two types of damage. First, excessive delay will cause damage that is almost identical for every passenger, redress for which may take the form of standardised and immediate assistance or care for everybody concerned, through the provision, for example, of refreshments, meals and accommodation and of the opportunity to make telephone calls. Second, passengers are liable to suffer individual damage, inherent in the reason for travelling, redress for which requires a case-by-case assessment of the extent of the damage caused and can consequently only be the subject of compensation granted subsequently on an individual basis. 
43 Svako kašnjenje u zračnom prijevozu putnika, osobito ako je znatno, može, općenito govoreći, prouzročiti dvije vrste štete. S jedne strane, prekomjerno kašnjenje prouzročit će svim putnicima gotovo jednaku štetu čije popravljanje može poprimiti oblik standardizirane i trenutačne pomoći ili skrbi za sve zainteresirane osiguranjem, primjerice, osvježavajućih napitaka, obroka, smještaja i telefonskih poziva. S druge strane, putnici mogu pretrpjeti individualnu štetu koja je svojstvena razlogu njihova putovanja, a čije popravljanje zahtijeva procjenu opsega prouzročene štete na pojedinačnoj osnovi i stoga može biti predmetom samo naknadne i pojedinačne odštete.
46 The Montreal Convention could not therefore prevent the action taken by the Community legislature to lay down, in exercise of the powers conferred on the Community in the fields of transport and consumer protection, the conditions under which damage linked to the abovementioned inconvenience should be redressed. Since the assistance and taking care of passengers envisaged by Article 6 of Regulation No 261/2004 in the event of a long delay to a flight constitute such standardised and immediate compensatory measures, they are not among those whose institution is regulated by the Convention. The system prescribed in Article 6 simply operates at an earlier stage than the system which results from the Montreal Convention. 
46 Zato se Montrealskom konvencijom ne može zabraniti zakonodavcu Zajednice da u okviru nadležnosti dodijeljenih Zajednici u područjima prometa i zaštite potrošača odredi uvjete pod kojima treba popraviti štetu nastalu u vezi s prethodno navedenim neugodnostima. Budući da pomoć putnicima i skrb za putnike predviđene člankom 6. Uredbe br. 261/2004 u slučaju znatnog kašnjenja leta jesu takve standardizirane i trenutačne mjere popravljanja štete, one nisu među mjerama čiji su uvjeti uvođenja uređeni tom konvencijom. Radi se jednostavno o tome da je mehanizam predviđen u članku 6. primjenjiv u ranijoj fazi od mehanizma koji proizlazi iz Montrealske konvencije.
48 Those measures, which enhance the protection afforded to passengers’ interests and improve the conditions under which the principle of restitution is applicable to passengers, cannot therefore be considered inconsistent with the Montreal Convention. 
48 Zato se te mjere, koje poboljšavaju zaštitu interesa putnika i uvjete pod kojima za putnike vrijedi načelo popravljanja štete, ne mogu smatrati neusklađenima s Montrealskom konvencijom.
The validity of Article 5 of Regulation No 261/2004 in the light of Article 251 EC 
Valjanost članka 5. Uredbe br. 261/2004 s obzirom na članak 251. UEZ-a
49 By its second question, the referring court essentially asks whether, in amending Article 5 of the draft at the origin of Regulation No 261/2004, as resulting from Common Position (EC) No 27/2003 of 18 March 2003 (OJ 2003 C 125 E, p. 63) (‘the draft regulation’), the Conciliation Committee provided for in Article 251 EC complied with the procedural requirements which that article entails. 
49 Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u biti pita je li izmjenom članka 5. nacrta koji je u temelju Uredbe br. 261/2004, kako on proizlazi iz Zajedničkog stajališta (EZ) br. 27/2003 od 18. ožujka 2003. (SL C 125 E, str. 63.) (u daljnjem tekstu: nacrt uredbe), Odbor za mirenje predviđen člankom 251. UEZ-a poštovao postupovne zahtjeve članka 251. UEZ-a.
52 When the Parliament considered that common position on 3 July 2003, at second reading, it did not propose any amendment to Article 5 of the draft regulation. On the other hand, it adopted, inter alia, Amendment 11 on Article 6 of the draft, in particular removing all reference to the exemption clause relating to extraordinary circumstances (‘the extraordinary circumstances defence’). 
52 Kada je u drugom čitanju 3. srpnja 2003. razmatrao to zajedničko stajalište, Parlament nije predložio nijednu izmjenu članka 5. nacrta uredbe. S druge strane, on je, između ostalog, usvojio izmjenu br. 11 na članak 6. tog nacrta u smislu da je, između ostalog, uklonio svako pozivanje na klauzulu o isključenju odgovornosti koja se odnosi na izvanredne okolnosti (u daljnjem tekstu: prigovor izvanrednih okolnosti).
53 By letter of 22 September 2003 the Council gave notice that it was unable to approve all the Parliament’s amendments, and the President of the Council, in agreement with the President of the Parliament, convened a meeting of the Conciliation Committee. 
53 Pismom od 22. rujna 2003. Vijeće je objavilo da nije moglo potvrditi sve izmjene Parlamenta, pa je predsjednik Vijeća, u dogovoru s predsjednikom Parlamenta, sazvao sastanak Odbora za mirenje.
54 At its meeting of 14 October 2003, the Conciliation Committee reached agreement on a joint text, approved on 1 December 2003, under which, in particular, all reference in Article 5 of the draft regulation to the extraordinary circumstances defence allowing air carriers to be exempted from their care obligations in the event of flight cancellations was removed. The regulation was adopted, in accordance with the joint text of the Conciliation Committee, by the Parliament at third reading, on 18 December 2003, and by the Council, on 26 January 2004. 
54 Na sastanku održanom 14. listopada 2003. godine Odbor za mirenje postigao je dogovor o zajedničkom tekstu, potvrđenom 1. prosinca 2003., u skladu s kojim se, između ostalog, iz članka 5. nacrta uredbe uklonilo svako pozivanje na prigovor izvanrednih okolnosti koji zračnim prijevoznicima omogućava da budu oslobođeni svojih obveza skrbi za putnike u slučaju otkazivanja leta. Uredbu je, u skladu sa zajedničkim tekstom Odbora za mirenje, u trećem čitanju 18. prosinca 2003. usvojio Parlament, a 26. siječnja 2004. Vijeće.
56 In the co-decision procedure, the Conciliation Committee is convened if the Council does not agree to the amendments proposed by the Parliament at second reading. It is common ground that there was such a disagreement in the procedure for adoption of Regulation No 261/2004, justifying the convening of the Conciliation Committee. 
56 U tom pogledu treba podsjetiti da se u okviru postupka suodlučivanja Odbor za mirenje saziva ako se Vijeće ne usuglasi s izmjenama koje Parlament predloži u drugom čitanju. Nije sporno da je u postupku donošenja Uredbe br. 261/2004 došlo do takvog razilaženja u mišljenju, koje je opravdalo sazivanje navedenog odbora.
57 Contrary to IATA’s submissions, once the Conciliation Committee has been convened, it has the task not of coming to an agreement on the amendments proposed by the Parliament but, as is clear from the very wording of Article 251 EC, ‘of reaching agreement on a joint text’, by addressing, on the basis of the amendments proposed by the Parliament, the common position adopted by the Council. The wording of Article 251 EC does not therefore itself include any restriction as to the content of the measures chosen that enable agreement to be reached on a joint text. 
57 Suprotno onome što tvrdi IATA, kada se sazove Odbor za mirenje, njegov zadatak nije postići dogovor o izmjenama koje je predložio Parlament, nego, kao što to proizlazi iz samog teksta članka 251. UEZ-a, „postići dogovor o zajedničkom tekstu” razmatrajući na temelju izmjena koje je predložio Parlament zajedničko stajalište koje je usvojilo Vijeće. Stoga sam tekst članka 251. UEZ-a ne sadržava nikakvo ograničenje u pogledu sadržaja izabranih mjera koje omogućuju da se o zajedničkom tekstu postigne dogovor.
58 In using the term ‘conciliation’, the authors of the Treaty intended to make the procedure adopted effective and to confer a wide discretion on the Conciliation Committee. In adopting such a method for resolving disagreements, their very aim was that the points of view of the Parliament and the Council should be reconciled on the basis of examination of all the aspects of the disagreement, and with the active participation in the Conciliation Committee’s proceedings of the Commission of the European Communities, which has the task of taking ‘all the necessary initiatives with a view to reconciling the positions of the … Parliament and the Council’. 
58 Korištenjem izraza „mirenje” autori Ugovora namjeravali su usvojenom postupku dati koristan učinak, a Odboru za mirenje dodijeliti široku diskrecijsku ovlast. Usvajanjem takvog načina rješavanja nesuglasica autori Ugovora zapravo su željeli da se stajališta Parlamenta i Vijeća usuglase na temelju razmatranja svih aspekata tih nesuglasica i uz aktivno sudjelovanje u radu Odbora za mirenje Komisije Europskih zajednica čiji je zadatak dati „sve potrebne inicijative kako bi se usuglasila stajališta [...] Parlamenta i Vijeća”.
59 In this light, taking account of the power to mediate thus conferred on the Commission and of the freedom which the Parliament and the Council finally have as to whether or not to accept the joint text approved by the Conciliation Committee, Article 251 EC cannot be read as limiting on principle the power of that committee. The mere fact that, in the present case, Article 5 of the draft regulation was not amended by the Parliament at second reading does not show that the committee exceeded the powers conferred upon it by Article 251 EC. 
59 U tom smislu, vodeći računa o ovlasti posredovanja koja je time dodijeljena Komisiji kao i o slobodi koju u konačnici Parlament i Vijeće imaju kada odlučuju hoće li ili ne prihvatiti zajednički tekst koji je odobrio Odbor za mirenje, članak 251. UEZ-a ne može se tumačiti kao da se njime načelno ograničava ovlast tog odbora. Sama činjenica da u ovom slučaju Parlament nije u drugom čitanju izmijenio članak 5. nacrta uredbe ne upućuje na to da je Odbor prekoračio ovlasti koje su mu dodijeljene člankom 251. UEZ-a.
61 It is true that genuine participation of the Parliament in the legislative process of the Community, in accordance with the procedures laid down by the Treaty, represents an essential factor in the institutional balance intended by the Treaty. However, it is not in dispute that the Parliament is itself represented on the Conciliation Committee and that this representation is indeed made up in accordance with the relative size of each political group in the Parliament. Furthermore, under Article 251(5) EC the joint text adopted by the Conciliation Committee must still be examined by the Parliament itself with a view to its approval. This examination, which necessarily takes place in the conditions of transparency normal for the proceedings of that assembly, thus ensures in any event the genuine participation of the Parliament in the legislative process in compliance with the principles of representative democracy. 
61 Istina je da je stvarno sudjelovanje Parlamenta u zakonodavnom postupku Zajednice u skladu s postupcima utvrđenima Ugovorom ključni čimbenik institucionalne ravnoteže koja se Ugovorom želi postići. Međutim, nesporno je da je sam Parlament zastupljen u Odboru za mirenje te da ta zastupljenost zapravo odražava razmjernu zastupljenost svake političke skupine u Parlamentu. Osim toga, da bi zajednički tekst koji je usvojio Odbor za mirenje bio potvrđen, u skladu s člankom 251. stavkom 5. UEZ-a, prethodno ga mora raspraviti Parlament. Ta rasprava, koja se nužno obavlja pod uobičajenim uvjetima transparentnosti rada toga tijela, tako u svakom slučaju osigurava stvarno sudjelovanje Parlamenta u zakonodavnom postupku u skladu s načelima zastupničke demokracije.
62 It should be noted, having regard to the documents before the Court, that in the present case the disagreement brought before the Conciliation Committee related in particular to whether or not air carriers could rely on the extraordinary circumstances defence in order to be exempted from their obligations to assist and take care of passengers, imposed by Article 6 of the draft regulation, in the event of a long delay to a flight. The Conciliation Committee reached an agreement under which all reference to the extraordinary circumstances defence was removed from Article 6 of the draft, in order to ensure that passengers were taken care of and assisted immediately whatever the cause of the flight delay. The committee then also agreed, in order to ensure a coherent and symmetrical approach, to remove from Article 5 of the draft the same reference, with regard to obligations to take care of passengers in the event of cancellation of a flight. 
62 S obzirom na dokumentaciju u spisu valja istaknuti da se u ovom slučaju nesuglasica koja je bila povjerena Odboru za mirenje osobito odnosila na pitanje mogu li se zračni prijevoznici pozvati na prigovor izvanrednih okolnosti kako bi bili izuzeti od svojih obveza pomoći putnicima i skrbi za putnike koje su bile predviđene člankom 6. nacrta uredbe u slučaju znatnog kašnjenja leta. Odbor za mirenje postigao je dogovor da se iz članka 6. navedenog nacrta ukloni svako upućivanje na prigovor izvanrednih okolnosti kako bi se putnicima osigurala trenutačna skrb i pomoć bez obzira na to koji je razlog kašnjenja. Potom je Odbor također postigao dogovor da se u cilju osiguranja dosljednog i simetričnog pristupa iz članka 5. navedenog nacrta ukloni isto to upućivanje u pogledu obveza skrbi za putnike u slučaju otkazivanja leta.
64 By its third and fourth questions, the referring court essentially asks whether Articles 5 and 6 of Regulation No 261/2004 are invalid in that they are inconsistent with the principle of legal certainty or do not satisfy the obligation to state reasons. By its seventh question, it also enquires whether Article 7 of the regulation complies with that obligation. 
64 Svojim trećim i četvrtim pitanjem sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u biti pita jesu li članci 5. i 6. Uredbe br. 261/2004 nevaljani jer nisu u skladu s načelom pravne sigurnosti ili ne ispunjavaju obvezu obrazlaganja. Svojim sedmim pitanjem taj sud također pita ispunjava li tu obvezu članak 7. navedene uredbe .
"66 It is to be remembered that, while the statement of reasons required by Article 253 EC must show clearly and unequivocally the reasoning of the Community authority which adopted the contested measure, so as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the Court to exercise its powers of review, it is not required to go into every relevant point of fact and law (see, inter alia, Case C-122/94 Commission v Council [1996] ECR I-881, paragraph 29; Case C-210/03 Swedish Match [2004] ECR I-11893, paragraph 63; and Joined Cases C-154/04 and C-155/04 Alliance for Natural Health and Others [2005] ECR I-0000, paragraph 133)." 
"66 Valja podsjetiti da, iako obrazloženje koje je propisano člankom 253. UEZ-a mora jasno i nedvosmisleno odražavati zaključke institucije Zajednice koja je donijela predmetni akt kako bi se zainteresiranim osobama omogućilo da se upoznaju s razlozima poduzimanja mjere i Sudu da provodi svoj nadzor, nije potrebno podrobno navoditi sve relevantne pravne ili činjenične elemente (vidjeti osobito presude od 29. veljače 1996., Komisija/Vijeće, C-122/94, Zb., str. I-881., t. 29.; od 14. prosinca 2004., Swedish Match, C-210/03, Zb., str. I-11893., t. 63., i od 12. srpnja 2005., Alliance for Natural Health i dr., C-154/04 i C-155/04, još neobjavljenu u Zborniku, t. 133.)."
67 In addition, the question whether a statement of reasons satisfies the requirements must be assessed with reference not only to the wording of the measure but also to its context and to the whole body of legal rules governing the matter in question. In the case of a measure intended to have general application, as in the main proceedings, the preamble may be limited to indicating the general situation which led to its adoption, on the one hand, and the general objectives which it is intended to achieve, on the other (see, inter alia, Case C-342/03 Spain v Council [2005] ECR I-1975, paragraph 55). If the contested measure clearly discloses the essential objective pursued by the institutions, it would be excessive to require a specific statement of reasons for each of the technical choices made by them (see, inter alia, Case C-100/99 Italy v Council andCommission [2001] ECR I-5217, paragraph 64, and Alliance for Natural Health, paragraph 134). 
67 Osim toga, pitanje ispunjava li obrazloženje navedene zahtjeve valja ocijeniti ne samo s obzirom na tekst akta, nego i s obzirom na njegov kontekst, kao i na ukupnost pravnih pravila kojima se uređuje predmetno područje. Kada je riječ, kao što je to slučaj u glavnom postupku, o općem aktu, njegovo obrazloženje može se ograničiti na navođenje, s jedne strane, općih okolnosti koje su dovele do njegova usvajanja i, s druge strane, općih ciljeva koji se njime namjeravaju postići (vidjeti osobito presudu od 10. ožujka 2005., Španjolska/Vijeće, C-342/03, Zb., str. I-1975., t. 55.). Ako se iz osporavanog akta jasno može razabrati bit cilja koji institucije nastoje ostvariti, bilo bi pretjerano zahtijevati posebno obrazloženje za svako tehničko rješenje koje su odabrale (vidjeti osobito presudu od 5. srpnja 2001., Italija/Vijeće i Komisija, C-100/99, Zb., str. I-5217., t. 64., i prethodno navedenu presudu u predmetu Alliance for Natural Health i dr., t. 134.).
"68 The principle of legal certainty is a fundamental principle of Community law which requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly (see Case 169/80 Gondrand Frèresand Garancini [1981] ECR 1931; Case C-143/93 Van Es Douane Agenten [1996] ECR I-431, paragraph 27; and Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 30)." 
"68 Načelo pravne sigurnosti je temeljno načelo prava Zajednice kojim se zahtijeva osobito da je propis jasan i precizan kako bi pojedinci mogli nedvosmisleno znati svoja prava i obveze te posljedično primijeniti njegove odredbe (vidjeti presude od 9. srpnja 1981., Gondrand Frères et Garancini, 169/80, Zb., str. 1931.; od 13. veljače 1996.,Van Es Douane Agenten, C-143/93, Zb., str. I-431., t. 27., i od 14. travnja 2005., Belgija/Komisija, C-110/03, Zb., str. I-2801., t. 30.)."
69 In light of the case-law cited above, it must be stated, first, that Articles 5 and 6 of Regulation No 261/2004 lay down precisely and clearly the obligations owed by an operating air carrier in the event of cancellation of, or a long delay to, a flight. The objective of those provisions is apparent, with equal clarity, from the first and second recitals in the preamble to the regulation, according to which action by the Community in the field of air transport should aim, among other things, at ensuring a high level of protection for passengers and take account of the requirements of consumer protection in general, inasmuch as cancellation of, or long delay to, flights causes serious inconvenience to passengers. 
69 S obzirom na prethodno navedenu sudsku praksu, prvo valja istaknuti da su člancima 5. i 6. Uredbe br. 261/2004 obveze stvarnog zračnog prijevoznika u slučaju otkazivanja ili znatnog kašnjenja leta utvrđene jasno i precizno. Cilj tih odredaba podjednako jasno proizlazi i iz prve i druge uvodne izjave te uredbe prema kojima bi se mjerama Zajednice u području zračnog prijevoza trebalo, između ostaloga, nastojati osigurati visoku razine zaštite putnika i poštovanje zahtjeva u pogledu zaštite potrošača općenito budući da otkazivanje ili znatno kašnjenje leta putnicima uzrokuje velike neugodnosti.