natgillin/translations-raw huggingface dataset:
77 Those rules on public participation must be interpreted in the light of, and having regard to, the provisions of the Aarhus Convention, with which, as follows from recital 5 in the preamble to Directive 2003/35, which amended in part Directive 96/61, European Union law should be ‘properly aligned’ (Case C-115/09 Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen [2011] ECR I-0000, paragraph 41). However, Article 6(6) of that convention states that the public concerned must be able to have access to all information relevant to the decision-making relating to the authorisation of activities referred to in Annex I to that convention, including in particular landfill sites receiving more than 10 tonnes of waste per day or with a total capacity exceeding 25 000 tonnes of waste. 
77 Ta pravila o sudjelovanju javnosti treba tumačiti u svjetlu odredaba Aarhuške konvencije s kojom se pravo Unije treba „uskladiti”, kako slijedi iz 5. uvodne izjave Direktive 2003/35 kojom je djelomično izmijenjena Direktiva 96/61 (presuda od 12. svibnja 2011., Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen, C-115/09, Zb., str. I-3673., 41.). Međutim, u članku 6. stavku 6. te konvencije navodi se da zainteresirana javnost mora imati pristup svim informacijama u vezi s postupkom odlučivanja o odobrenju djelatnosti iz Priloga I. navedenoj konvenciji, a to se posebno odnosi na odlagališta otpada koja primaju više od 10 tona otpada na dan ili imaju ukupni kapacitet preko 25 000 tona otpada.
78 Therefore, the public concerned by the authorisation procedure under Directive 96/61 must, in principle, have access to all information relevant to that procedure. 
78 Zainteresirana javnost u postupku izdavanja dozvola prema Direktivi 96/61 načelno mora imati pristup svim informacijama u vezi s tim postupkom.
79 It follows from the decision making the reference and from the file submitted to the Court of Justice that the urban planning decision on the location of the installation at issue in the main proceedings constitutes one of the measures on the basis of which the final decision whether or not to authorise that installation will be taken and that it is to include information on the environmental impact of the project, on the conditions imposed on the operator to limit that impact, on the objections raised by the parties to the urban planning decision and on the reasons for the choices made by the competent authority to issue that urban planning decision. Moreover, the applicable national rules require that that decision be attached to the application for a permit addressed to the competent authority. It follows that that urban planning decision must be considered to include relevant information within the meaning of Annex V to Directive 96/61 and that the public concerned must therefore, in principle, be able to have access to it during the authorisation procedure for that installation. 
79 Iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje i spisa koji su dostavljeni Sudu proizlazi da odluka o uvjetima provedbe prostornog plana za lokaciju postrojenja iz glavnog postupka predstavlja jednu od mjera na temelju kojih se donosi konačna odluka o odobrenju i da ona mora uključivati podatke o učinku projekta na okoliš, uvjetima koje operator mora zadovoljiti radi ograničavanja tog učinka, primjedbama koje su iznijele stranke koje su sudjelovale u donošenju odluke o uvjetima provedbe prostornog plana iz glavnog postupka te razlozima na temelju kojih je nadležno tijelo izdalo tu odluku. Osim toga, prema važećim nacionalnim pravilima ta se odluka mora priložiti zahtjevu za izdavanje dozvole koji se upućuje nadležnom tijelu. Iz toga valja zaključiti da odluka o uvjetima provedbe prostornog plana sadržava važne informacije u smislu Priloga V. Direktivi 96/61 i da zainteresirana javnost načelno mora imati osigurani pristup postupku za izdavanje dozvole za to postrojenje.
80 None the less, it follows from Article 15(4) of Directive 96/61 that the participation of the public concerned may be limited by the restrictions laid down in Article 3(2) and (3) of Directive 90/313. At the time of the events in the main proceedings, Directive 90/313 had, however, been repealed and replaced by Directive 2003/4. In the light of the correlation table annexed to that directive, the obligation to align European Union legislation with the Aarhus Convention and the redrafting of Article 15 of Directive 96/61 made during its subsequent codification by Directive 2008/1/EC of the European Parliament and of the Council of 15 January 2008 concerning integrated pollution prevention and control (OJ 2008 L 24, p. 8), it must be held that Article 15(4) of Directive 96/61 must be construed as referring to the restrictions under Article 4(1), (2) and (4) of Directive 2003/4. 
80 Unatoč tome, iz članka 15. stavka 4. Direktive 96/61 slijedi da se sudjelovanje zainteresirane javnosti može ograničiti ograničenjima iz članka 3. stavaka 2. i 3. Direktive 90/313. U trenutku činjeničnog stanja u glavnom postupku Direktiva 90/313 bila je izmijenjena Direktivom 2003/4. Uzimajući u obzir korelacijsku tablicu u prilogu te direktive, obvezu za usklađivanjem prava Unije s Aarhuškom konvencijom i tekst članka 15. Direktive 96/61 koji je usvojen prilikom njezine naknadne kodifikacije Direktivom 2008/1/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja (SL L 24, str. 8.), valja zaključiti da članak 15. stavak 4. Direktive 96/61 treba tumačiti u smislu da se odnosi na ograničenja prema članku 4. stavcima 1., 2 i 4. Direktive 2003/4.
81 Under point (d) of the first subparagraph of Article 4(2) of Directive 2003/4, Member States may provide for a request for information to be refused if disclosure of the information would adversely affect the confidentiality of commercial or industrial information where such confidentiality is provided for by national or European Union law to protect a legitimate economic interest. 
81 Sukladno članku 4. stavku 2. točki (d) prvom podstavku Direktive 2003/4 države članice mogu predvidjeti mogućnost da se zahtjev za otkrivanjem informacija odbije ako bi se tim otkrivanjem mogla ugroziti povjerljivost poslovnih ili industrijskih podataka, pri čemu je spomenuta povjerljivost predviđena propisima nacionalnog prava ili prava Unije radi zaštite legitimnog ekonomskog interesa.
82 However, taking account of, inter alia, the importance of the location of one or another of the activities referred to in Directive 96/61 and as results from paragraph 79 of this judgment, that cannot be the case with regard to a decision by which a public authority authorises, having regard to the applicable urban planning rules, the location of an installation which falls within the scope of that directive. 
82 Međutim, uzimajući u obzir važnost lokacije za jednu ili drugu djelatnost iz Direktive 96/61 i kao što slijedi iz točke 79. ove presude, to ne može biti slučaj kod odluke kojom javno tijelo daje odobrenje za lokaciju postrojenja koje potpada pod tu direktivu, uzimajući u obzir primjenjiva pravila prostornog uređenja.
83 Even if it were not excluded that, exceptionally, certain elements included in the grounds for an urban planning decision may contain confidential commercial or industrial information, it is not in dispute in the present case that the protection of the confidentiality of such information was used, in breach of Article 4(4) of Directive 2003/4, to refuse the public concerned any access, even partial, to the urban planning decision concerning the location of the installation at issue in the main proceedings. 
83 Iako nije isključeno da u iznimnim slučajevima određeni elementi sadržani u obrazloženju odluke o uvjetima provedbe prostornog plana mogu sadržavati povjerljive poslovne ili industrijske podatke, u ovome slučaju nije sporno da se zaštita tajnosti tih podataka, suprotno članku 4. stavku 4. Direktive 2003/4, rabila kako bi se zainteresiranoj javnosti onemogućio svaki, čak i djelomičan, pristup odluci o uvjetima provedbe prostornog plana za lokaciju postrojenja iz glavnog postupka.
84 It follows that the refusal to make available to the public concerned the urban planning decision concerning the location of the installation at issue in the main proceedings during the administrative procedure at first instance was not justified by the exception set out in Article 15(4) of Directive 96/61. It is for that reason necessary for the referring court to know whether the access to that decision given to the public concerned during the administrative procedure at second instance is sufficient to rectify the procedural flaw vitiating the administrative procedure at first instance and consequently rule out any breach of Article 15 of Directive 96/61. 
84 Iz toga slijedi da odbijanje da se zainteresiranoj javnosti stavi na raspolaganje odluka o uvjetima provedbe prostornog plana za lokaciju postrojenja iz glavnog postupka tijekom prvostupanjskog upravnog postupka nije bilo opravdano izuzećem utvrđenim u članku 15. stavku 4. Direktive 96/61. Iz tog razloga sud koji je podnio zahtjev treba saznati je li činjenica da je spomenuta odluka stavljena na raspolaganje zainteresiranoj javnosti tijekom drugostupanjskog upravnog postupka dostatna da se ispravi povreda u prvostupanjskom upravnom postupku i isključi svako kršenje članka 15. Direktive 96/61.
85 In the absence of rules laid down in this field by European Union law, the detailed procedural rules designed to ensure the protection of the rights which individuals acquire under European Union law are a matter for the legal order of each Member State, provided, however, that they are not less favourable than those governing similar domestic situations (principle of equivalence) and that they do not render impossible in practice or excessively difficult the exercise of rights conferred by the European Union legal order (principle of effectiveness) (Case C-312/93 Peterbroeck [1995] ECR I-4599, paragraph 12, and Case C-378/10 VALE Építési [2012] ECR I-0000, paragraph 48 and the case-law cited). 
85 U nedostatku pravila utvrđenih pravom Unije u tom području, na pravnom je poretku svake države članice da detaljno uredi postupke povodom pravnih lijekova kojima je cilj osigurati zaštitu prava pojedinaca koja proizlaze iz prava Unije, pod uvjetom da oni nisu nepovoljniji od onih koji uređuju slične domaće pravne lijekove (načelo ekvivalentnosti) i da u praksi ne onemogućuju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje pravâ koja proizlaze iz pravnog poretka Unije (načelo djelotvornosti) (presude od 14. prosinca 1995., Peterbroeck, C-312/93, Zb., str. I-4599., t. 12., i od 12. srpnja 2012., VALE Építési, C-378/10, t. 48. i citirana sudska praksa).
86 So far as concerns the principle of equivalence, this requires that all the rules applicable to actions apply without distinction to actions based on infringement of European Union law and those based on infringement of national law (see, inter alia, Case C-591/10 Littlewoods Retail and Others [2012] ECR I-0000, paragraph 31, and Case C-249/11 Byankov [2012] ECR I-0000, paragraph 70). It is therefore for the national court to determine whether national law allows procedural flaws of a comparable internal nature to be rectified during the administrative procedure at second instance. 
86 Što se tiče načela ekvivalentnosti, ono zahtijeva da se sva pravila u vezi s pravnim lijekovima bez razlike primjenjuju na pravne lijekove koji se temelje na povredi prava Unije i one koji se temelje na povredi nacionalnog prava (vidjeti, između ostalog, presude od 19. srpnja 2012., Littlewoods Retail i dr., C-591/10, t. 31, i od 4. listopada 2012., Byankov, C-249/11, t. 70.). Stoga je na nacionalnom sudu da utvrdi je li prema nacionalnom pravu dopušteno da se slične unutarnje povrede postupka isprave tijekom drugostupanjskog upravnog postupka.
87 As regards the principle of effectiveness, while European Union law cannot preclude the applicable national rules from allowing, in certain cases, the regularisation of operations or measures which are unlawful in the light of European Union law, such a possibility is subject to the condition that it does not offer the persons concerned the opportunity to circumvent the European Union rules or to dispense with applying them, and that it should remain the exception (Case C-215/06 Commission v Ireland [2008] ECR I-4911, paragraph 57). 
87 U pogledu načela djelotvornosti, iako nije protivno pravu Unije da se važećim nacionalnim pravilima u određenim slučajevima dopusti legalizacija djelovanja ili mjera koje su nezakonite u svjetlu prava Unije, takva mogućnost podliježe uvjetu da se dotičnim osobama time ne pruži prilika da zaobiđu pravna pravila Unije ili da ih se ne oslobodi njihove primjene, te da spomenuta mogućnost ostane iznimka (presuda od 3. srpnja 2008., Komisija/Irska, C-215/06, Zb., str. I-4911., t. 57.).
88 In that regard, it is important to note that Article 15 of Directive 96/61 requires the Member States to ensure that the public concerned are given early and effective opportunities to participate in the procedure for issuing a permit. That provision must be interpreted in the light of recital 23 in the preamble to that directive, according to which the public must have access, before any decision is taken, to information relating to applications for permits for new installations, and of Article 6 of the Aarhus Convention, which provides, first, for early public participation, that is to say, when all options are open and effective public participation can take place, and, second, for access to relevant information to be provided as soon as it becomes available. It follows that the public concerned must have all of the relevant information from the stage of the administrative procedure at first instance, before a first decision has been adopted, to the extent that that information is available on the date of that stage of the procedure. 
88 U tom je pogledu važno istaknuti da se člankom 15. Direktive 96/61 od država članica zahtijeva da zainteresiranoj javnosti osiguraju pravodobno i djelotvorno sudjelovanje u postupku izdavanja dozvole. Ta se odredba treba tumačiti u smislu 23. uvodne izjave te direktive, prema kojoj, prije nego se donose ikakva odluka, javnost mora imati pristup informacijama u vezi sa zahtjevima za izdavanjem dozvola za nova postrojenja, kao i u smislu članka 6. Aarhuške konvencije kojom se utvrđuje, s jedne strane, pravodobno sudjelovanje javnosti, to jest, u trenutku kada su sve mogućnosti još uvijek otvorene i kada je moguće osigurati djelotvorno sudjelovanje javnosti, a s druge strane, pristup relevantnim informacijama koje se moraju staviti na raspolaganje čim budu dostupne. Iz toga slijedi da zainteresirana javnost od početka prvostupanjskog upravnog postupka, prije donošenja prve odluke, mora imati sve relevantne informacije, u mjeri u kojoj su te informacije dostupne na dan početka postupka.
89 As for the question whether the principle of effectiveness precludes rectification of the procedure at second instance by making available to the public relevant documents which were not accessible during the administrative procedure at first instance, it is apparent from the information provided by the referring court that, under the applicable national legislation, the administrative body at second instance has the power to amend the administrative decision at first instance. However, it is for the referring court to determine whether, first, in the context of the administrative procedure at second instance, all options and solutions remain possible for the purposes of Article 15(1) of Directive 96/61, interpreted in the light of Article 6(4) of the Aarhus Convention, and, second, regularisation at that stage of the procedure by making available to the public concerned relevant documents still allows that public effectively to influence the outcome of the decision-making process. 
89 U vezi s pitanjem isključuje li načelo djelotvornosti mogućnost ispravka u drugostupanjskom postupku na način da se javnosti stave na raspolaganje relevantni dokumenti koji nisu bili dostupni tijekom prvostupanjskog upravnog postupka, prema podacima koje je dostavio sud koji je podnio zahtjev proizlazi da prema važećem nacionalnom zakonodavstvu upravno drugostupanjsko tijelo ima nadležnosti za izmjenu upravne odluke prvog stupnja. Međutim, na sudu koji je podnio zahtjev je da odredi, s jedne strane, jesu li u okviru drugostupanjskog upravnog postupka i dalje otvorene sve mogućnosti i rješenja u smislu članka 15. stavka 1. Direktive 96/61, koji se tumači u svjetlu članka 6. stavka 4. Aarhuške konvencije i, s druge strane, može li se legalizacijom u toj fazi postupka, tako da se relevantna dokumentacija stavi na raspolaganje zainteresiranoj javnosti, osigurati da javnost djelotvorno utječe na ishod postupka odlučivanja.
90 Consequently, the principle of effectiveness does not preclude the possibility of rectifying, during the administrative procedure at second instance, an unjustified refusal to make available to the public concerned the urban planning decision at issue in the main proceedings during the administrative procedure at first instance, provided that all options and solutions remain possible and that rectification at that stage of the procedure still allows that public effectively to influence the outcome of the decision-making process, this being a matter for the national court to determine. 
90 Posljedično, načelo djelotvornosti ne isključuje mogućnost da se u drugostupanjskom upravnom postupku ispravi neopravdano odbijanje da se tijekom prvostupanjskog upravnog postupka zainteresiranoj javnosti stavi na raspolaganje odluka o uvjetima provedbe prostornog plana iz glavnog postupka, pod uvjetom da su i dalje otvorene sve mogućnosti i rješenja i da se legalizacijom u toj fazi postupka može osigurati da javnost djelotvorno utječe na ishod postupka odlučivanja, što je na nacionalnom sudu da utvrdi.
91 Therefore, the answer to the second question is that Directive 96/61 must be interpreted as meaning that it: 
91 Stoga na drugo pitanje valja odgovoriti da Direktivu 96/61 treba tumačiti u smislu da:
– requires that the public concerned have access to an urban planning decision, such as that at issue in the main proceedings, from the beginning of the authorisation procedure for the installation concerned, 
– se njome zahtijeva da odluka o uvjetima provedbe prostornog plana, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, bude stavljena na raspolaganje javnosti od samog početka postupka izdavanja dozvole za dotično postrojenje,
– does not allow the competent national authorities to refuse the public concerned access to such a decision by relying on the protection of the confidentiality of commercial or industrial information where such confidentiality is provided for by national or European Union law to protect a legitimate economic interest, and 
– nadležnim nacionalnim tijelima ne dopušta da zainteresiranoj javnosti odbiju staviti na raspolaganje takvu odluku pozivajući se na zaštitu povjerljivih trgovačkih ili industrijskih podataka, kada je takva tajnost predviđena nacionalnim pravom ili pravom Unije u svrhu zaštite legitimnog ekonomskog interesa, i
– does not preclude the possibility of rectifying, during the administrative procedure at second instance, an unjustified refusal to make available to the public concerned an urban planning decision, such as that at issue in the main proceedings, during the administrative procedure at first instance, provided that all options and solutions remain possible and that rectification at that stage of the procedure still allows that public effectively to influence the outcome of the decision-making process, this being a matter for the national court to determine. 
– ne isključuje mogućnost da se u drugostupanjskom upravnom postupku ispravi neopravdano odbijanje da se tijekom prvostupanjskog upravnog postupka zainteresiranoj javnosti stavi na raspolaganje odluka o uvjetima provedbe prostornog plana, kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku, pod uvjetom da su i dalje otvorene sve mogućnosti i rješenja i da se ispravkom u toj fazi postupka može osigurati da javnost djelotvorno utječe na ishod postupka odlučivanja, što je na nacionalnom sudu da utvrdi.
92 By its third question, the referring court asks, in essence, whether Directive 85/337 must be interpreted as precluding the validity of an opinion on the assessment of the environmental impact of a project from being validly extended for several years after its adoption and whether, in such a case, it requires that a new assessment of the environmental impact of that project be undertaken. 
92 U svojem trećem pitanju sud koji je podnio zahtjev u biti pita treba li Direktivu 85/337 tumačiti u smislu da joj je protivno da se valjanost mišljenja o procjeni učinka projekta na okoliš može valjano produljiti na nekoliko godina nakon što je doneseno, i propisuje li ona da se u tom slučaju provede nova procjena učinka na okoliš.
93 In that regard, the inšpekcia and the Slovak and Czech Governments maintain that Directive 85/337 is not applicable, ratione temporis, to the situation described by the referring court. 
93 U tom pogledu inšpekcia te slovačka i češka vlada tvrde da spomenuta Direktiva 85/337 nije primjenjiva ratione temporis na situaciju koju je opisao sud koji je dostavio zahtjev.
94 According to settled case-law, the principle that projects likely to have significant effects on the environment must be subject to an environmental assessment does not apply where the application for authorisation for a project was formally lodged before the expiry of the period set for transposition of Directive 85/337 (Case C-431/92 Commission v Germany [1995] ECR I-2189, paragraphs 29 and 32, and Case C-81/96 Gedeputeerde Staten van Noord-Holland [1998] ECR I-3923, paragraph 23). 
94 Prema ustaljenoj sudskoj praksi načelo da se za projekte koji mogu imati znatne učinke na okoliš mora provesti procjena utjecaja na okoliš nije primjenjivo u slučajevima kada dan formalnog podnošenja zahtjeva za suglasnost za projekt prethodi danu isteka roka za prenošenje Direktive 85/337 (presude od 11. kolovoza 1995., Komisija/Njemačka, C-431/92, Zb., str. I-2189., t. 29. i 32., i od 18. lipnja 1998., Gedeputeerde Staten van Noord-Holland, C-81/96, Zb., str. I-3923., t. 23.).
95 That directive is primarily designed to cover large-scale projects which will most often require a long time to complete. It would therefore not be appropriate for the relevant procedures, which are already complex at national level, to be made even more cumbersome and time-consuming by the specific requirements imposed by that directive and for situations already established to be affected by it (Gedeputeerde Staten van Noord-Holland, paragraph 24). 
95 Naime, ta se direktiva u velikoj mjeri odnosi na opsežne projekte čije se izvođenje vrlo često proteže na dugo razdoblje. Shodno tome, ne bi bilo prikladno da se postupci, koji su složeni i na nacionalnoj razini, dodatno otežavaju i usporavaju zbog posebnih zahtjeva koje propisuje navedena direktiva kao ni da se njome obuhvaćaju postojeće situacije (gore navedena presuda Gedeputeerde Staten van Noord-Holland, t. 24.).