natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 According to the findings of the Landgericht München II, all of the said items are copyright-protected in Germany as works of applied art. 
13 U skladu s onime što je utvrdio Landgericht München II, svi navedeni artikli su zaštićeni autorskim pravom u Njemačkoj kao djela primijenjene umjetnosti.
In Italy, however, there was no copyright protection or, alternatively, no enforceable copyright protection as against third parties during the period of relevance, namely from 1 January 2005 to 15 January 2008. 
U Italiji, međutim, nije postojala zaštita autorskog prava ili je nije bilo moguće provesti protiv trećih osoba tijekom relevantnog razdoblja, odnosno od 1. siječnja 2005. do 15. siječnja 2008.
Thus the furnishings designed by Eileen Gray did not enjoy copyright protection in Italy in the period between 1 January 2002 and 25 April 2007 as a shorter period of protection applied at that time, which was only renewed as of 26 April 2007. 
Stoga u Italiji namještaj koji je dizajnirala Eileen Gray nije bio zaštićen autorskim pravom u Italiji u razdoblju između 1. siječnja 2002. i 25. travnja 2007., jer je u tom razdoblju u toj državi vrijedilo kraće razdoblje zaštite, koje je produljeno tek od 26. travnja 2007.
The other furnishings were copyright-protected in Italy during the relevant period but that protection was unenforceable as against third parties under established Italian case-law, at least as against producers who had reproduced or offered the creations for sale and/or marketed them prior to 19 April 2001. 
Ostali namještaj je bio zaštićen autorskim pravom u Italiji tijekom relevantnog razdoblja, ali ta zaštita nije bila provediva protiv trećih osoba i nikako protiv proizvođača koji su reproducirali ili ponudili stvari za prodaju i/ili stavili ih na tržište prije 19. travnja 2001.
14 The furnishings at issue in the main proceedings, sold by Dimensione, were stored, in their packaging on which the name and address of the purchaser were indicated, in Dimensione's delivery warehouse in Sterzing (Italy). 
14 Namještaj iz glavnog postupka, koji je prodavala tvrtka Dimensione, bio je skladišten u ambalaži na kojoj su navedeni podaci kupca u distribucijskom skladištu te tvrtke u Sterzingu (Italija).
Under the general sales conditions, if customers residing in Germany did not wish to collect the goods they had ordered, or nominate their own freight forwarder, Dimensione recommended that Inspem be instructed. 
U skladu s općim uvjetima prodaje, ako kupci s prebivalištem u Njemačkoj nisu željeli sami preuzeti naručenu robu ili odrediti prijevozno poduzeće, tvrtka Dimensione je preporučavala da se obrate tvrtki Inspem.
In the cases in the main proceedings the customers instructed Inspem to transport the furnishings that they had purchased. 
U glavnom postupku dotični kupci su zatražili od tvrtke Inspem prijevoz namještaja koji su kupili.
The Inspem drivers collected the items at the warehouse in Sterzing and paid the relevant purchase price to Dimensione. 
Vozači tvrtke Inspem su preuzimali artikle u skladištu u Sterzingu i plaćali odgovarajuću prodajnu cijenu tvrtki Dimensione.
Inspem collected the purchase price and freight charges from the customer on delivery to the person who had placed the order in Germany. 
Tvrtka Inspem je prilikom isporuke kupcima u Njemačkoj naplaćivala prodajnu cijenu i troškove prijevoza za isporučenu robu.
Whenever a customer failed to accept or make payment for a delivery of furnishings, the goods were returned to Dimensione, which reimbursed Inspem for the purchase price already advanced and also paid the freight charges. 
Ako kupac ne bi preuzeo robu ili ne bi platio za isporuku namještaja, tvrtka Inspem je vraćala robu tvrtki Dimensione, koja bi nadoknadila tvrtki Inspem prodajnu cijenu i troškove prijevoza.
15 According to the Landgericht München II, Mr Donner thereby committed the criminal offence of aiding and abetting the prohibited commercial exploitation of copyright-protected works, contrary to Paragraphs 106 and 108a of the UrhG and also Paragraph 27 of the Criminal Code. 
15 Prema mišljenju Landgerichta München II, T. Donner je stoga počinio kazneno djelo pomaganja u zabranjenom komercijalnom iskorištavanju djela zaštićenih autorskim pravom, u suprotnosti s člancima 106. i 108.a UrhG-a te članka 27. Kaznenog zakona.
16 Dimensione was found to have distributed copies of protected works in Germany. 
16 Za tvrtku Dimensione ustanovljeno je da je distribuirala kopije djela zaštićenih autorskim pravom u Njemačkoj.
Distribution under Paragraph 106 of the UrhG required the transfer of the ownership of the goods sold and as well as a transfer of the power of disposal from the vendor to the purchaser. 
Za distribuciju u smislu članka 106. UrhG-a zahtijeva se prijenos vlasničkih prava prodane robe i prijenos prava na raspolaganje s prodavača na kupca.
In the main proceedings, under Italian law the transfer of ownership from vendor to purchaser took place in Italy as a result of the meeting of the minds and the individualisation of the goods at the warehouse in Sterzing. 
U glavnom postupku se prema talijanskom pravu prijenos vlasništva s prodavača na kupca dogodio u Italiji u skladištu u Sterzingu putem suglasnosti između stranaka i individualizacijom predmeta kupnje.
The transfer of the power of disposal over the goods, however, did not take place until the goods were handed over to the purchaser upon payment of the purchase price in Germany, with the help of Mr Donner. 
Prijenos prava na raspolaganje robom, međutim, nije se dogodio dok roba nije bila isporučena kupcu po plaćanju prodajne cijene u Njemačkoj, uz pomoć T. Donnera.
The issue whether the furnishings enjoyed copyright protection in Italy was therefore immaterial. 
Stoga nije bilo važno znati u kojoj mjeri su primjerci namještaja uživali zaštitu autorskog prava u Italiji.
The Landgericht München II found that the restriction on the free movement of goods deriving from national copyright law was justified on grounds of protection of industrial and commercial property. 
Landgericht München II je pojasnio da je ograničenje slobodnog kretanja robe koje proizlazi iz nacionalnih odredbi za zaštitu autorskog prava opravdano na temelju zaštite industrijskog i komercijalnog vlasništva.
17 Mr Donner appealed on a point of law (revision) against that judgment to the Bundesgerichtshof. 
17 T. Donner je pobijao presudu zahtjevom za reviziju pri Bundesgerichtshofu (Savezni vrhovni sud).
He argues, first, that `distribution to the public' under Article 4(1) of Directive 2001/29 and, consequently, under Paragraph 17 of the UrhG, presupposes a transfer of ownership of the goods, which in the main proceedings took place in Italy, the transfer of possession of the goods, that is to say, the actual power of disposal over those goods, not being necessary in that regard. 
On najprije tvrdi da „distribucija javnostiˮ u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 i posljedično u smislu članka 17. UrhG-a pretpostavlja prijenos vlasničkog prava robe i da se to u glavnom postupku dogodilo u Italiji. Tvrdi da prijenos vlasništva robe, što znači stvarno pravo na raspolaganje tom robom u tom smislu nije bio potreban.
He argues, secondly, that a conviction of him based on any other interpretation would be contrary to the principle of free movement of goods guaranteed under Article 34 TFEU because it would lead to an unjustified and artificial partitioning of the markets. 
Zatim tvrdi da bi svaka sankcija izrečena na temelju drugačijeg tumačenja bila u suprotnosti s načelom slobodnog kretanja robe zajamčenim člankom 34. UFEU-a, jer bi dovela do neopravdane i umjetne podjele tržišta.
Lastly and thirdly, he argues that, in any event, the handing-over of the goods in Italy to the carrier, which accepted them on behalf of ascertained customers, gave rise to a change of possession so that, from that point of view as well, the relevant facts occurred in Italy. 
Konačno i treće, on tvrdi da se u svakom slučaju prijenosom robe u Italiji na prijevoznika koji je tu robu preuzeo u ime određenih kupaca dogodila promjena vlasništva, tako da su se i s tog stajališta relevantne činjenice dogodile u Italiji.
18 The Bundesgerichtshof concurs in the interpretation adopted by the Landgericht München II, to the effect that `distribution to the public' by sale under Article 4(1) of Directive 2001/29 presupposes that not just ownership but also de facto power of disposal of the copyright-protected reproduction is transferred to a third party. 
18 Bundesgerichtshof (Savezni vrhovni sud) se slaže s tumačenjem Landgerichta München II, u skladu s kojim „distribucija javnostiˮ prodajom u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 ne pretpostavlja samo prijenos vlasničkog prava na reprodukciju djela zaštićenog autorskim pravom na treću osobu, već i vlasništvo stvarnog prava na raspolaganje tim djelom.
In order to be considered as being distributed to the public, the reproduction of a work has to be transferred from the manufacturer's internal sphere of operation into the public sphere or into the free trade arena. 
Kako bi se moglo smatrati da je reprodukcija djela distribuirana javnosti, ono mora izaći iz unutarnjeg područja tvrtke proizvođača i ući u javno područje ili trgovinske kanale.
As long as such a reproduction remains within the manufacturer's internal sphere of operation or the same group of companies, it cannot be deemed to have reached the public, since the existence of a business transaction based on genuine external dealings is lacking in such a scenario. 
Dokle god takva reprodukcija ostane unutar tvrtke proizvođača ili iste skupine tvrtki, ne može se smatrati da je došla do javnosti, jer u tom slučaju nema trgovinske transakcije koja bi značila stvarni kontakt s vanjskim okolišem.
This analysis by the Landgericht München II is in line with the settled case-law of the Bundesgerichtshof on the interpretation of Article 4(1) of Directive 2001/29. 
Ta analiza koju daje Landgericht München II je u skladu s ustaljenom sudskom praksom Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud) u vezi s tumačenjem članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29.
19 On the other hand, the Bundesgerichtshof considers that Articles 34 TFEU and 36 TFEU may preclude upholding Mr Donner's conviction should the application of the national criminal law provisions to the facts of the main proceedings be found to give rise to an unjustified restriction on the free movement of goods. 
19 S druge strane Bundesgerichtshof (Savezni vrhovni sud) smatra da bi članci 34. i 36. UFEU-a mogli sprječavati potvrdu osude T. Donnera, ako bi se primjena nacionalnih odredbi kaznenog prava na činjenice glavnog postupka smatrala neopravdanim ograničavanjem slobodnog kretanja robe.
20 In those circumstances the Bundesgerichtshof decided to stay the proceedings before it and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling: 
20 U tim je okolnostima Bundesgerichtshof (Savezni vrhovni sud) odlučio prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
`Are Articles 34 and 36 TFEU governing the free movement of goods to be interpreted as precluding the criminal offence of aiding and abetting the prohibited distribution of copyright-protected works resulting from the application of national criminal law where, on a cross-border sale of a work that is copyright protected in Germany, -- 
„Treba li članke 34. i 36. UFEU-a, koji uređuju slobodno kretanje roba tumačiti tako da se im je protivna kažnjivost, koja proizlazi iz primjene nacionalnih kaznenih odredbi, zbog pomoći pri nedozvoljenom distribuiranju djela zaštićenih autorskim pravom, ako je u okviru prekogranične prodaje djela koje je u Njemačkoj zaštićeno autorskim pravom:
that work is taken to Germany from a Member State of the European Union and de facto power of disposal thereof is transferred in Germany, 
to djelo u Njemačku uneseno iz države članice Europske unije i stvarna ovlast raspolaganja njime prenesena je u Njemačku,
-- but the transfer of ownership took place in the other Member State in which copyright protection for the work did not exist or was unenforceable as against third parties?' 
prijenos vlasničkog prava obavljen je u drugoj državi članici, u kojoj zaštita autorskog prava nije postojala ili je nije bilo moguće provesti protiv trećih osoba?ˮ
21 The existence, on national territory, of a `distribution to the public' by sale under Article 4(1) of Directive 2001/29 is, as expressly recognised by the referring court, a necessary condition for the application of the criminal law provisions at issue in the main proceedings. 
21 Kako izričito priznaje sud koji je uputio zahtjev, postojanje „distribucije javnostiˮ prodajom u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 na nacionalnom teritoriju je nužan uvjet za primjenu odredbi kaznenog prava iz glavnog postupka.
The parties concerned, moreover, gave their detailed views on the interpretation of that concept at the hearing following a request from the Court. 
Osim toga, dotične stranke su iznijele svoja detaljna stajališta o tumačenju tog pojma na raspravi na temelju pitanja koje im je uputio Sud.
22 Accordingly, the question referred by the national court must be construed as asking, in essence, first, whether, in circumstances such as those of the main proceedings, there is `distribution to the public' under Article 4(1) of Directive 2001/29 on the national territory and, second, whether Articles 34 TFEU and 36 TFEU must be interpreted as precluding a Member State from bringing a prosecution under national criminal law for the offence of aiding and abetting the prohibited distribution of copies of copyright-protected works where copies of such works are distributed to the public on the territory of that Member State in the context of a sale, aimed specifically at the public of that State, concluded in another Member State where those works are not protected by copyright or the protection conferred on them is not enforceable as against third parties. 
22 Stoga valja smatrati da nacionalni sud svojim pitanjem u biti pita, najprije, postoji li u okolnostima kao što su one iz glavnog postupka „distribucija javnostiˮ u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 na nacionalnom teritoriju i drugo, treba li članke 34. UFEU-a i 36. UFEU-a tumačiti na način da im je protivno pokretanje kaznenog postupka na temelju nacionalnog kaznenog prava za kazneno djelo pomoći u nedozvoljenoj distribuciji kopija djela zaštićenih autorskim pravom, ako se kopije takvih djela distribuiraju javnosti na teritoriju te države članice u okviru prodaje, koja je posebno namijenjena javnosti te države, a zaključena je u drugoj državi članici u kojoj ta djela nisu zaštićena autorskim pravom ili zaštita na koju ta djela imaju pravo nije provediva protiv trećih osoba.
The interpretation of Article 4(1) of Directive 2001/29 
Tumačenje članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29
23 Since Directive 2001/29 serves to implement in the European Union its obligations under, inter alia, the CT and, according to settled case-law, European Union legislation must, so far as possible, be interpreted in a manner that is consistent with international law, in particular where its provisions are intended specifically to give effect to an international agreement concluded by the European Union, the notion of `distribution', contained in Article 4(1) of that directive, must be interpreted in accordance with Article 6(1) of the CT (see, to that effect, Case C-456/06 Peek & Cloppenburg [2008] ECR I-2731 [HYPERLINK: http://eur-lex.europa.eu/query.html?DN=62006C?0456&locale=EN], paragraphs 29 to 32). 
23 S obzirom na to da Direktiva 2001/29 služi provedbi obveza Unije na temelju, inter alia, UAP-a i da se, prema ustaljenoj sudskoj praksi, odredbe prava Europske unije trebaju u najvećoj mogućoj mjeri tumačiti na način s obzirom na međunarodno pravo, osobito kada takve odredbe imaju za cilj provođenje međunarodnog sporazuma koji je Europska unija sklopila, pojam „distribucijeˮ iz članka 4. stavka 1. te direktive treba tumačiti u skladu s člankom 6. stavkom 1. UAP-a (vidjeti, u tom smislu, presudu od 17. travnja 2008., Peek & Cloppenburg, C-456/06, Zb. I-2731., t. 29. do 32.).
24 The notion of `distribution to the public ... by sale' in Article 4(1) of Directive 2001/29 must accordingly, as observed by the Advocate General in points 44 to 46 and 53 of his Opinion, be construed as having the same meaning as the expression `making available to the public ... through sale' in Article 6(1) of the CT. 
24 Pojam „distribucije javnosti [...] prodajomˮ iz članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 stoga treba shvatiti, kako navodi nezavisni odvjetnik u točkama 44. do 46. i točki 53. svog mišljenja, kao da ima jednako značenje kao izraz „stavljanje na raspolaganje javnosti [...] prodajomˮ u članku 6. stavku 1. UAP-a.
25 As observed by the Advocate General in point 51 of his Opinion, the content of the notion of `distribution' under Article 4(1) of Directive 2001/29, must moreover be given an independent interpretation under European Union law, which cannot be contingent on the legislation applicable to transactions in which a distribution takes place. 
25 Kako navodi nezavisni odvjetnik u točki 51. svog mišljenja, značenje pojma „distribucijaˮ u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 treba osim toga biti predmet nezavisnog tumačenja u pravu Unije, koje ne smije ovisiti o zakonodavstvu koje se primjenjuje na transakcije u okviru kojih se odvija distribucija.
26 It must be observed that the distribution to the public is characterised by a series of acts going, at the very least, from the conclusion of a contract of sale to the performance thereof by delivery to a member of the public. 
26 Valja utvrditi da je za distribuciju javnosti karakteristično više operacija koje se odvijaju barem od sklapanja prodajnog ugovora do izvršenja prodaje isporukom pojedincu.
Thus, in the context of a cross-border sale, acts giving rise to a `distribution to the public' under Article 4(1) of Directive 2001/29 may take place in a number of Member States. 
Stoga se u okviru prekogranične prodaje transakcije koje uključuju „distribuciju javnostiˮ u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29 mogu provoditi u više država članica.
In such a context, such a transaction may infringe on the exclusive right to authorise or prohibit any forms of distribution to the public in a number of Member States. 
U tom smislu takva transakcija može kršiti isključivo pravo da se dozvoli ili zabrani svaku distribuciju javnosti u više država članica.
27 A trader in such circumstances bears responsibility for any act carried out by him or on his behalf giving rise to a `distribution to the public' in a Member State where the goods distributed are protected by copyright. 
27 Trgovac je zato odgovoran za sve transakcije koje provodi sam ili se provode u njegovo ime i koje uključuju „distribuciju javnostiˮ u državi članici u kojoj je distribuirana roba zaštićena autorskim pravom.
Any such act carried out by a third party may also be attributed to him, where he specifically targeted the public of the State of destination and must have been aware of the actions of that third party. 
Također mu se može pripisati svaka transakcija takve vrste koju provodi treća osoba ako se posebno usmjerio na javnost države odredišta i morao je biti upoznat s aktivnostima te treće osobe.
28 In circumstances such as those at issue in the main proceedings, where the delivery to a member of the public in another Member State is not effected by or on behalf of the trader in question, it is therefore for the national courts to assess, on a case-by-case basis, whether there is evidence supporting a conclusion that that trader, first, did actually target members of the public residing in the Member State where an operation giving rise to a `distribution to the public' under Article 4(1) of Directive 2001/29 was carried out and, second, whether he must have been aware of the actions of the third party in question. 
28 U okolnostima iz glavnog postupka, kad isporuku pojedincu u drugoj državi članici ne obavlja dotični trgovac ili nije obavljena u njegovo ime, nacionalni sudovi stoga trebaju u svakom pojedinačnom slučaju procijeniti postoje li dokazi na temelju kojih je moguće zaključiti da se taj trgovac s jedne strane uistinu usmjerio na pripadnike javnosti s prebivalištem u državi članici u kojoj je bila izvedena transakcija koja uključuje „distribuciju javnostiˮ u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 2001/29, i s druge strane, je li morao biti upoznat s aktivnostima te treće osobe.
29 In the circumstances giving rise to the case in the main proceedings, factors such as the existence of a German-language website, the content and distribution channels of Dimensione's advertising materials and its cooperation with Inspem, as an undertaking making deliveries to Germany, may be taken as constituting evidence of such targeted activity. 
29 U okolnostima koje su dovele do glavnog postupka faktori kao što su postojanje internetske stranice na njemačkom jeziku, sadržaj i distribucijski kanali reklamnih materijala tvrtke Dimensione i njezina suradnja s tvrtkom Inspem, kao tvrtkom koja se bavi isporukama u Njemačku može se smatrati dokazom koji ukazuje na takvu usmjerenu aktivnost.
30 Accordingly, the answer to the first part of the question referred is that a trader who directs his advertising at members of the public residing in a given Member State and creates or makes available to them a specific delivery system and payment method, or allows a third party to do so, thereby enabling those members of the public to receive delivery of copies of works protected by copyright in that same Member State, makes, in the Member State where the delivery takes place, a `distribution to the public' under Article 4(1) of Directive 2001/29. 
30 Stoga na prvi dio prethodnog pitanja valja odgovoriti da trgovac koji usmjerava svoje oglašavanje prema pripadnicima javnosti s prebivalištem u određenoj državi članici i stvara ili im čini dostupnim poseban sustav isporuke i metodu plaćanja ili dozvoljava trećoj strani da to čini, te time omogućava tim pripadnicima javnosti da primaju isporuke kopija djela zaštićenih autorskim pravom u toj istoj državi članici, obavlja u državi članici u kojoj se odvija isporuka „distribuciju javnostiˮ u smislu članka 4. stavka 1.
The interpretation of Articles 34 TFEU and 36 TFEU 
Direktive 2001/29. Tumačenje članaka 34. UFEU-a i 36.
31 As observed by the referring court, the prohibition provided for by national law and which is sanctioned by the national criminal law in circumstances such as those at issue in the main proceedings is a restriction on the free movement of goods which is, as a rule, contrary to Article 34 TFEU. 
UFEU-a 31 Kako je ustanovio sud koji je uputio zahtjev, zabrana koju predviđa nacionalni zakon i koju nacionalno kazneno pravo sankcionira u okolnostima iz glavnog postupka predstavlja ograničenje slobode kretanja robe, koje je načelno u suprotnosti s člankom 34. UFEU-a.
32 Such a restriction may, however, be justified under Article 36 TFEU by reasons relating to the protection of industrial and commercial property. 
32 Takvo ograničenje može se, međutim, u skladu s člankom 36. UFEU-a opravdati zaštitom industrijskog i komercijalnog vlasništva.
33 It is apparent from the Court's case-law that, if a copyright-protected work is put on the market of a Member State by the copyright proprietor or with his consent, that circumstance prevents him from objecting to the free circulation of that work in the European Union. 
33 U vezi s tim iz sudske prakse Suda proizlazi da ako nositelj autorskog prava stavi na tržište države članice djelo koje je zaštićeno autorskim pravom ili je stavljeno na tržište uz njegov pristanak, ta okolnost ga sprječava da se protivi slobodnom kretanju tog djela u Europskoj uniji.
The same is not true, however, where the placing on the market takes place not with the consent of the copyright proprietor, but upon expiry of his right in a given Member State. 
Međutim to ne vrijedi kad se stavljanje na tržište ne odvija uz pristanak nositelja autorskog prava, već nakon isteka njegovog prava u dotičnoj državi članici.