natgillin/translations-raw huggingface dataset:
17 The Council, on the other hand, argues that, in the light of its objectives and its content, the contested regulation falls within the scope of the provisions of the Treaties relating to the European Union’s external action, and more specifically within the sphere of the CFSP. Article 215 TFEU constitutes the appropriate legal basis for that measure. 
17 S druge strane, Vijeće je mišljenja da s obzirom na njezine ciljeve i sadržaj pobijana uredba pripada području primjene odredaba Ugovora o vanjskom djelovanju Europske unije odnosno konkretnije u područje primjene ZVSP-a. Članak 215. UFEU-a je odgovarajuća pravna osnova za navedenu mjeru.
18 The purpose of that regulation, like that of Regulation No 881/2002, is to combat international terrorism and its financing in order to maintain international peace and security. In this regard, the Council refers to the wording of Security Council Resolution 1390 (2002) and of the contested regulation and cites Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission. 
18 Svrha navedene uredbe, kao i svrha Uredbe br. 881/2002, jest suzbijanje međunarodnog terorizma i njegovog financiranja s ciljem održavanja međunarodnog mira i sigurnosti. U ovom smislu Vijeće se poziva na tekst Rezolucije Vijeća sigurnosti 1390 (2002) i pobijane uredbe te se poziva na presudu Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija.
19 The content of the contested regulation is consistent with that objective. Articles 7a and 7c, which that regulation inserts into Regulation No 881/2002, confirm that those regulations directly implement the listing decisions adopted by the Sanctions Committee and establish a system of interaction between the Sanctions Committee, the European Union and the individuals and entities listed. 
19 Sadržaj pobijane uredbe u skladu je s tim ciljem. Člancima 7.a i 7.c, koji su navedenom uredbom uneseni u Uredbu br. 881/2002, potvrđuje se da se tim uredbama izravno provode odluke o uvrštenju u popis koje je donio Odbor za sankcije te stvara sustav interakcije između Odbora za sankcije, Europske unije i osoba i subjekata koji se nalaze na popisu.
20 In the Council’s view, Regulation No 881/2002 and the contested regulation do not in any way fall within the scope of the provisions intended to create an area of freedom, security and justice within the European Union. They govern matters that do not relate to border controls, internal security or the recognition of judicial and extra-judicial decisions. 
20 Vijeće je stajališta da Uredba br. 881/2002 i pobijana uredba ni na koji način ne potpadaju pod područje primjene odredaba čija je svrha stvaranje područja slobode, sigurnosti i pravde u Europskoj uniji. Njima se uređuju pitanja koja se ne odnose na graničnu kontrolu, unutarnju sigurnost ni priznavanje sudskih ili izvansudskih odluka.
21 The Council argues that the Treaties, as they stood before the Treaty of Lisbon entered into force, did not provide for any specific legal basis for the adoption of measures to freeze the funds of terrorists posing a threat to public security in the Member States, that is to say, ‘internal’ terrorists. The only legal bases for adopting such restrictive measures were Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, which applied only to ‘external’ terrorists in the context of the European Union’s external action. 
21 Vijeće ističe da Ugovorima, u verzijama prije stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, nije bila predviđena posebna pravna osnova za donošenje mjere za zamrzavanje financijskih sredstava terorista koji su prijetnja javnoj sigurnosti u državama članicama, odnosno „unutarnjih“ terorista. Jedine pravne osnove za donošenje takvih mjera ograničavanja bile su članci 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a, koji su se primjenjivali samo na „vanjske“ teroriste u kontekstu vanjskog djelovanja Europske unije.
22 It is clear from the structure and the wording of the Treaties, as amended by the Treaty of Lisbon, that the location of a purported threat and the political objectives of a listed person or group must be taken into consideration when deciding on the legal basis for a restrictive measure. Article 75 TFEU now provides a legal basis for adopting measures to freeze the funds of ‘internal’ terrorists, such as the individuals and groups whose names, marked with an asterisk, are included in the list annexed to Council Common Position 2001/931/CFSP of 27 December 2001 on the application of specific measures to combat terrorism (OJ 2001 L 344, p. 93). Conversely, if the threat relates primarily to one or more third States or to the international community in general, Article 215 TFEU is the appropriate legal basis. It would be unlawful for the European Union, on the basis of Title V of Part Three of the FEU Treaty, governing the area of freedom, security and justice, to adopt a measure freezing assets that contributed to the security of a third State but was not aimed at safeguarding internal security. 
22 Iz strukture i teksta Ugovora, na način kako su izmijenjeni Lisabonskim ugovorom, proizlazi da je kod donošenja odluke o pravnoj osnovi mjere ograničavanja potrebno uzeti u obzir lokaciju pretpostavljene prijetnje i političke ciljeve osobe ili skupine koja se nalazi na popisu. Člankom 75. UFEU-a sada je predviđena pravna osnova za donošenje mjera za zamrzavanje sredstava „unutarnjih“ terorista, kao što su osobe i skupine čija su imena, označena asteriskom, uvrštena u popis u prilogu Zajedničkog stajališta Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma (SL L 344, str. 93.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 11.). Suprotno tome, ako se prijetnja prvenstveno odnosi na jednu ili više trećih država ili na međunarodnu zajednicu u cjelini, odgovarajuća pravna osnova je članak 215. UFEU-a. Nezakonito je da na temelju glave V. trećeg dijela UFEU-a, kojom se uređuje područje slobode, sigurnosti i pravde, Europska unija donese mjeru za zamrzavanje sredstava kojom se doprinosi sigurnosti treće države, ali čiji cilj nije zaštita unutarnje sigurnosti.
23 Furthermore, the Council, supported in substance by the Kingdom of Sweden, submits that the Parliament’s proposition fails to take account of those cases where, in the context of the fight against terrorism, the European Union seeks to adopt or impose restrictive measures other than the freezing of assets, such as a travel ban, in respect of persons or entities associated with ‘external’ terrorism. 
23 Osim toga, Vijeće, koje u bitnom podupire Kraljevina Švedska, tvrdi da se tvrdnjama Parlamenta ne uzimaju u obzir slučajevi u kojima, u kontekstu borbe protiv terorizma, Europska unija nastoji donijeti ili nametnuti mjere ograničavanja koje nisu zamrzavanje sredstava, kao što je zabrana putovanja za osobe ili subjekte koji su povezani s „vanjskim“ terorizmom.
24 The Kingdom of Sweden points out that the effect of the Parliament’s position would be that United Nations sanctions against terrorists would be implemented on different legal bases for different measures within one and the same system of sanctions. This cannot have been the intention of the European Union legislature, not least because such a system would involve the application of different decision-making procedures under the CFSP and the Union’s internal policy, respectively. 
24 Kraljevina Švedska pojašnjava da je učinak stajališta Parlamenta provedba sankcija Ujedinjenih naroda protiv terorista na temelju različitih pravnih osnova za različite mjere unutar jednog te istog sustava sankcija. To nije mogla biti namjera zakonodavca Europske unije, a posebno zato što bi takav sustav uključivao primjenu različitih postupaka za donošenje odluka u okviru ZVSP-a i unutarnje politike Unije.
25 The Commission explains that, when proposing an amending act, it uses the provision or provisions that formed the basis for the adoption of the original act. Thus, the proposal for a Council Regulation amending Regulation No 881/2002, presented by the Commission on 22 April 2009 (COM(2009) 187 final), referred to Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC as its legal bases. Since that proposal was pending before the Council on 1 December 2009, the Commission was required to carry out a purely legal and technical examination of the consequences of the entry into force of the Treaty of Lisbon for that act. It came to the conclusion, endorsed by the High Representative, that Article 215(2) TFEU covers all relevant aspects of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC. That approach is consistent with the Court’s findings in Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission. 
25 Komisija objašnjava da kada predlaže izmjenu nekog akta, ona se služi odredbom odnosno odredbama koje su bile osnova za donošenje prvotnog akta. Prema tome u svojem prijedlogu Uredbe Vijeća o izmjeni Uredbe br. 881/2002 koji je podnijela 22. travnja 2009. [COM(2009) 187 final] Komisija kao pravne osnove navodi članke 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a. Prijedlog je 1. prosinca 2009. bio pred Vijećem te je od Komisije zatraženo da isključivo pravno i tehnički preispita posljedice stupanja na snagu Lisabonskog ugovora za dotični akt. Komisija je došla do zaključka, koji je podržala Visoka predstavnica, da su člankom 215. stavkom 2. UFEU-a obuhvaćeni svi relevantni aspekti članaka 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a. Taj je pristup u skladu s mišljenjem Suda u gore navedenoj presudi Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija.
26 With regard to the consequences of that judgment for the question of the legal basis, the Commission challenges the Parliament’s claim that an act based on Article 308 EC cannot pursue a CFSP objective. According to the Commission, the Court did not in that judgment deny that Articles 60 EC and 301 EC were legal bases permitting the adoption of Community measures pursuing a CFSP objective. As regards Regulation No 881/2002, the Court identified a second, underlying Community objective linked to the functioning of the common market to justify the inclusion of Article 308 EC as a third legal basis. Moreover, it confirmed that the EC Treaty required recourse to that provision for the imposition of restrictive measures in respect of natural or legal persons in cases where there is no link with the governing regime of a non-member State. 
26 U odnosu na posljedice navedene presude na pitanje pravne osnove, Komisija osporava tvrdnju Parlamenta da se aktom koji se temelji na članku 308. UEZ-a ne može nastojati ostvariti cilj ZVSP-a. Komisija je mišljenja da Sud navedenom presudom nije osporio da su članci 60. UEZ-a i 301. UEZ-a pravna osnova na temelju koje je dopušteno donositi mjere Zajednice s ciljem ostvarenja cilja ZVSP-a. U odnosu na Uredbu br. 881/2002, Sud je utvrdio i drugi temeljni cilj Zajednice, povezan s funkcioniranjem zajedničkog tržišta, koji opravdava uključivanje članka 308. UEZ-a kao treće pravne osnove. Osim toga, potvrdio je da je u Ugovoru o EZ-u navedena odredba za donošenje mjera ograničavanja u odnosu na fizičke i pravne osobe bila potrebna u slučajevima kada ne postoji veza s vladajućim režimom države koja nije članica EU-a.
27 The Commission considers that Articles 215 TFEU and 75 TFEU cannot be used jointly as legal bases for the contested regulation. It is not possible to base an act on those two articles at the same time, for they lay down different procedural and decision-making conditions, including the condition relating to the application of the Protocol (No 21) on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the area of freedom, security and justice, annexed to the EU Treaty and the FEU Treaty, and the application of the Protocol (No 22) on the position of Denmark, annexed to those treaties. The Commission emphasises that one of the crucial differences between Articles 215 TFEU and 75 TFEU is to be found in the need of a link to decisions in the sphere of the CFSP, taken in the interests of international peace and security, whatever the precise geographical location or the scope of the terrorist threat at issue. When restrictive measures relating to terrorism must be adopted under the FEU Treaty following a CFSP decision further to a Security Council Resolution, Article 215 TFEU is the only possible legal basis. 
27 Komisija smatra da članci 215. UFEU-a i 75. UFEU-a ne mogu zajedno služiti kao pravne osnove za pobijanu uredbu. Nije moguće istovremeno temeljiti neki akt na ta dva članka budući da su njima predviđeni različiti postupovni uvjeti i uvjeti za donošenje odluka, uključujući uvjet koji se odnosi na primjenu Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, koji se nalazi u prilogu Ugovoru o EU-u i Ugovoru o FEU-u, te primjenu Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji se nalazi u prilogu navedenim ugovorima. Komisija ističe da je jedna od ključnih razlika između članaka 215. UFEU-a i 75. UFEU-a potreba da postoji veza s odlukama u području ZVSP-a koje se donose u interesu međunarodnog mira i sigurnosti, bez obzira na točnu zemljopisnu lokaciju ili opseg terorističke prijetnje. Kada je potrebno donijeti mjere ograničavanja u odnosu na terorizam na temelju Ugovora o FEU-u nakon odluke ZVSP-a u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti, jedina moguća pravna osnova jest članak 215. UFEU-a.
– The general scheme of the Treaties 
– Opća struktura Ugovorâ
28 According to the Parliament, the general scheme and the spirit of the Treaties may be taken into account for the purposes of interpreting their provisions. In this instance, they justify the choice of Article 75 TFEU as the legal basis for the contested regulation. 
28 Parlament je mišljenja da se za potrebe tumačenja njihovih odredaba mogu uzeti u obzir opća struktura i duh Ugovorâ. U ovom slučaju prema njima je za pravnu osnovu pobijane uredbe opravdan odabir članka 75. UFEU-a.
29 In the first place, the contested regulation is linked to the protection of individuals and groups. Since the entry into force of the Treaty of Lisbon, however, the European Union may adopt measures concerning fundamental rights only under the ordinary legislative procedure or with the consent of the Parliament. Article 215(2) TFEU is applicable only in respect of measures that do not raise issues of fundamental rights to the same extent. 
29 Kao prvo, pobijana uredba povezana je sa zaštitom osoba i skupina. Od stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, međutim, Europska unija može donositi mjere o temeljnim pravima samo u okviru redovnog zakonodavnog postupka ili uz suglasnost Parlamenta. Članak 215. stavak 2. UFEU-a primjenjuje se samo na mjere kojima se ne postavljaju u istoj mjeri pitanja temeljnih prava.
30 In the second place, Article 75 TFEU empowers the European Union to adopt measures with regard to capital movements and payments, thus recognising that such measures may affect the proper functioning of the internal capital market and the provision of financial services. The Court acknowledged in paragraph 229 of Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission that restrictive measures of an economic nature by their very nature offer a link to the operation of the common market. Furthermore, Regulation No 881/2002 itself refers, in recital 4 of its preamble, to the need to avoid, in particular, distortion of competition. 
30 Kao drugo, člankom 75. UFEU-a Europsku uniju ovlašćuje se da donosi mjere u odnosu na kretanje kapitala i platni promet, čime se potvrđuje da se takvim mjerama može utjecati na uredno funkcioniranje unutarnjeg tržišta kapitala i pružanje financijskih usluga. Sud u točki 229. gore navedene presude Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija potvrdio da su mjere ograničavanja gospodarske prirode već po svojoj prirodi povezane s funkcioniranjem zajedničkog tržišta. Osim toga i u samoj se Uredbi br. 881/2002 u uvodnoj izjavi 4. navodi da je posebno potrebno izbjegavati narušavanje tržišnog natjecanja.
31 In the third place, the contested regulation is linked to the establishment of an area of freedom, security and justice. It assists in combating crime, especially terrorism and the financing of terrorism, which is one of the objectives of that space, as is apparent from, in particular, Article 3(2) TEU. 
31 Kao treće, pobijana uredba povezana je s uspostavom područja slobode, sigurnosti i pravde. Ona doprinosi suzbijanju kriminala, posebno terorizma i financiranja terorizma, što je jedan od ciljeva tog prostora, kao što to proizlazi posebno iz članka 3. stavka 2. UEU-a.
32 Last, the Parliament claims that there is no link between the contested regulation and the CFSP. Under Article 24(1) TEU, the CFSP is subject to specific rules and procedures. To give effect to those rules and procedures outside their ambit would run counter to the objectives set out in the second paragraph of Article 1 TEU and have the effect of depriving national parliaments of the application of the protocols on their role and on the application of the principles of subsidiarity and proportionality, and of denying the Parliament the application of the ordinary legislative procedure. 
32 Kao posljednje, Parlament tvrdi da ne postoji veza između pobijane uredbe i ZVSP-a. Na temelju članka 24. stavka 1. UEU-a, ZVSP podliježe posebnim pravilima i postupcima. Primjena tih pravila i postupaka izvan njihovog područja primjene suprotna je ciljevima iz drugog stavka članka 1. UEU-a i nacionalnim parlamentima onemogućuje primjenu protokola o njihovoj ulozi i o primjeni načela supsidijarnosti i proporcionalnosti, a Parlamentu uskraćuje primjenu redovnog zakonodavnog postupka.
34 The Parliament concludes that it would be contrary to European Union law for it to be possible to adopt measures having a direct impact on the fundamental rights of individuals and groups, on the internal market and on the fight against crime by means of a procedure which excludes the participation of the European Parliament, when the ordinary legislative procedure applies for the adoption of measures in those areas. The Treaty of Lisbon reflects the intention of the Member States to enhance the democratic nature of the European Union. It responds to an urgent need to provide for parliamentary scrutiny of listing practices. Recognising Article 215(2) TFEU as the correct legal basis for measures such as the contested regulation would, in practice, deprive Article 75 TFEU of much of its effectiveness. The Parliament also points out that Article 75 TFEU constitutes a more specific legal basis than Article 215 TFEU. 
34 Parlament zaključuje da bi bilo suprotno pravu Europske unije da se donošenje mjera koje imaju izravni učinak na temeljna prava pojedinaca i skupina, na unutarnje tržište i na borbu protiv kriminala omogući postupkom kojim se isključuje sudjelovanje Europskog parlamenta, iako se u tim područjima za donošenje mjera primjenjuje redovni zakonodavni postupak. Lisabonskim ugovorom odražava se namjera država članica da poboljšaju demokratičnost Europske unije. On je odgovor na žurnu potrebu da se osigura parlamentarna kontrola prakse stavljanja na popis. Priznanje da je članak 215. stavka 2. UFEU-a ispravna pravna osnova mjera poput pobijane uredbe zapravo bi u praksi u velikoj mjeri lišilo članak 75. UFEU-a korisnog učinka. Parlament također ističe da članak 75. UFEU-a čini specifičniju pravnu osnovu nego članak 215. UFEU-a.
36 The powers of the institutions are determined by the Treaties and vary according to the different fields of action of the European Union. The Parliament’s proposition amounts to a claim that procedures determine the choice of legal basis rather than the other way round. The fact that the role of the Parliament in the procedure varies is relevant only in exceptional circumstances. It is thus relevant in the case of an act which simultaneously pursues a number of objectives or has several components that are indissociably linked, without one’s being secondary to the other. In such circumstances, the corresponding different legal bases may be used, provided they are not incompatible. In order to determine whether they are compatible, it is necessary to consider whether the combination of those legal bases would be such as to undermine the Parliament’s rights. In this regard, the Council refers in particular to the judgment in Case C-155/07 Parliament v Council [2008] ECR I-8103. 
36 Ovlasti institucija uređene su Ugovorima i razlikuju se ovisno o različitim područjima djelovanja Europske unije. Parlament zapravo tvrdi da postupci određuju odabir pravne osnove, a ne obrnuto. Činjenica da se uloga Parlamenta u postupku mijenja relevantna je samo u iznimnim okolnostima. Relevantna je u slučaju akta kojim se istovremeno pokušava ostvariti nekoliko ciljeva koji su nerazdvojivo povezani i kada niti jedan nije podređen drugom. U takvim okolnostima mogu se koristiti odgovarajuće različite pravne osnove, pod uvjetom da nisu nespojive. U svrhu određivanja njihove spojivosti valja razmotriti bi li kombinacija takvih pravnih osnova dovela do narušavanja prava Parlamenta. U ovom smislu Vijeće se poziva prvenstveno na presudu od 6. prosinca 2008., Parlament/Vijeće (C-155/07, Zb., str. I-8103.).
37 The Council states that the choice of legal basis must rest on objective factors, in particular, the aim and the content of the measure. That principle was confirmed by Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission. Although the Court observed, in paragraph 235 of that judgment, that recourse to Article 308 EC permitted the Parliament to take part in the decision-making process, the fact remains that that observation was made only in order to supplement the Court’s principal arguments, based on the objectives of the EC Treaty. 
37 Vijeće naglašava da odabir pravne osnove mora počivati na objektivnim čimbenicima, a posebno cilju i sadržaju akta. To je načelo potvrđeno u gore navedenoj presudi Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija. Iako je Sud primijetio u točki 235. navedene presude da na temelju članka 308. UEZ-a Parlament ima pravo sudjelovati u postupku donošenja odluka, ostaje činjenica da je primjedba iznesena samo kako bi se nadopunili glavni argumenti Suda na temelju ciljeva Ugovora o EZ-u.
38 Furthermore, the Parliament’s argument to the effect that the European Union can adopt measures concerning respect for human rights only with the Parliament’s involvement is contradicted by Article 215(3) TFEU, which provides that ‘[t]he acts referred to in this Article shall include necessary provisions on legal safeguards’. That provision makes it clear that an act adopted under that article may potentially affect fundamental rights. 
38 Osim toga, argument Parlamenta da Europska unija može donositi mjere u vezi poštovanja ljudskih prava samo uz sudjelovanje Parlamenta u suprotnosti je s člankom 215. stavkom 3. UFEU-a u kojem se predviđa da „[a]kti iz ovog članka uključuju potrebne odredbe o pravnim jamstvima“. Iz navedene je odredbe jasno da akt koji je donesen na temelju tog članka može potencijalno utjecati na temeljna prava.
39 The Council submits too that the purpose of Article 215 TFEU is to enable the Council to adopt measures which are directly applicable to economic operators. That provision helps to ensure the proper functioning of the common market. 
39 Vijeće također tvrdi da je svrha članka 215. UFEU-a omogućiti Vijeću da donosi mjere koje su izravno primjenjive na gospodarske subjekte. Svrha odnosne odredbe jest pomoći osigurati pravilno funkcioniranje zajedničkog tržišta.
40 As regards the relationship of the contested regulation to the CFSP, the Council refers to the specific threat posed by Al-Qaeda. That regulation constitutes the framework within which the European Union performs its obligations under the Charter of the United Nations. It is not unreasonable to take account of the objective of the resolutions adopted by the Security Council in determining the appropriate legal basis. 
40 U pogledu pobijane uredbe i ZVSP-a, Vijeće se poziva na specifičnu prijetnju koju predstavlja Al-Kaida. Ta uredba predstavlja okvir unutar kojeg Europska unija izvršava svoje obveze iz Povelje Ujedinjenih naroda. Kod određivanja odgovarajuće pravne osnove nije nerazumno uzeti u obzir cilj rezolucija koje je donijelo Vijeće sigurnosti.