natgillin/translations-raw huggingface dataset:
31 In order to reply to those questions, it is appropriate to compare the three types of `serious harm' defined in Article 15 of the Directive, which constitute the qualification for subsidiary protection, where, in accordance with Article 2(e) of the Directive, substantial grounds have been shown for believing that the applicant faces `a real risk of [such] harm' if returned to the relevant country. 
31 Za odgovor na ta pitanja valja usporediti tri vrste „ozbiljne nepravde" utvrđene u članku 15. Direktive, koji čine uvjete za ostvarivanje supsidijarne zaštite, ako u skladu s člankom 2. točkom (e) navedene direktive se opravdano vjeruje da bi podnositelj zahtjeva bio izložen „[stvarnoj opasnosti od trpljenja takve] trpljenju ozbiljne nepravde" ako se vrati u predmetnu zemlju.
32 In that regard, it must be noted that the terms `death penalty', `execution' and `torture or inhuman or degrading treatment or punishment of an applicant in the country of origin', used in Article 15(a) and (b) of the Directive, cover situations in which the applicant for subsidiary protection is specifically exposed to the risk of a particular type of harm. 
32 U tom pogledu treba napomenuti da izrazi „smrtna kazna", „smaknuće" i „mučenje i nečovječno ili ponižavajuće postupanje ili kažnjavanje podnositelja zahtjeva u državi podrijetla", koji su korišteni u članku 15. točkama (a) i (b) Direktive, obuhvaćaju okolnosti u kojima je podnositelj zahtjeva za supsidijarnu zaštitu posebno izložen opasnosti od posebnog oblika nepravde.
33 By contrast, the harm defined in Article 15(c) of the Directive as consisting of a `serious and individual threat to [the applicant's] life or person' covers a more general risk of harm. 
33 Suprotno tome, nepravda utvrđena člankom 15. točkom (c) Direktive, na način da sadržava „ozbiljnu i individualnu prijetnju životu" podnositelja zahtjeva obuhvaća općenitiji oblik opasnosti od nepravde.
34 Reference is made, more generally, to a `threat ... to a civilian's life or person' rather than to specific acts of violence. 
34 Ovdje je riječ o širem smislu „prijetnje [...] životu" ili civilnoj osobi, a ne o određenim djelima nasilja.
Furthermore, that threat is inherent in a general situation of `international or internal armed conflict'. 
Nadalje, prijetnja je povezana s općenitom situacijom „međunarodnog ili unutarnjeg oružanog sukoba".
Lastly, the violence in question which gives rise to that threat is described as `indiscriminate', a term which implies that it may extend to people irrespective of their personal circumstances. 
Konačno, predmetno nasilje koje je razlog prijetnji, navedeno je kao „opće" a tim se izrazom pretpostavlja da se može proširiti na ljude bez obzira na njihove osobne okolnosti.
35 In that context, the word `individual' must be understood as covering harm to civilians irrespective of their identity, where the degree of indiscriminate violence characterising the armed conflict taking place - assessed by the competent national authorities before which an application for subsidiary protection is made, or by the courts of a Member State to which a decision refusing such an application is referred - reaches such a high level that substantial grounds are shown for believing that a civilian, returned to the relevant country or, as the case may be, to the relevant region, would, solely on account of his presence on the territory of that country or region, face a real risk of being subject to the serious threat referred in Article 15(c) of the Directive. 
35 U tom smislu pojam „individualno" treba shvaćati na način da pokriva nepravdu po civilne osobe, bez obzira na njihov identitet, ako je razina općeg nasilja, koje je značajka postojećeg oružanog sukoba, koju ocjenjuju nadležna nacionalna tijela kojima je podnesen zahtjev za supsidijarnu zaštitu ili sudovi države članice kojima je upućena odluka o odbijanju takvog zahtjeva, tako visoka da se može opravdano vjerovati da bi civilna osoba, ako bi se vratila u predmetnu zemlju ili, ovisno o slučaju, u predmetno područje, samom svojom nazočnosti na državnom području te zemlje ili područja, bila izložena stvarnoj opasnosti od prijetnji navedenih u članku 15. točki (c) Direktive.
36 That interpretation, which is likely to ensure that Article 15(c) of the Directive has its own field of application, is not invalidated by the wording of recital 26 in the preamble to the Directive, according to which `[r]isks to which a population of a country or a section of the population is generally exposed do normally not create in themselves an individual threat which would qualify as serious harm'. 
36 Takvo tumačenje, koje može osigurati da članak 15. točka (c) Direktive ima vlastito područje primjene, ne isključuje tekst uvodne izjave 26. Direktive, prema kojem „[r]izici kojima je općenito izloženo stanovništvo neke zemlje ili dio stanovništva obično ne stvaraju sami po sebi individualnu prijetnju koja bi se kvalificirala kao ozbiljna nepravda."
37 While that recital implies that the objective finding alone of a risk linked to the general situation in a country is not, as a rule, sufficient to establish that the conditions set out in Article 15(c) of the Directive have been met in respect of a specific person, its wording nevertheless allows - by the use of the word'normally' - for the possibility of an exceptional situation which would be characterised by such a high degree of risk that substantial grounds would be shown for believing that that person would be subject individually to the risk in question. 
37 Naime, iako se tom uvodnom izjavom pretpostavlja da je samo objektivno utvrđivanje opasnosti povezano s općom situacijom u nekoj zemlji u načelu nedovoljno za utvrđivanje ispunjenja uvjeta iz članka 15. točke (c) u pogledu određene osobe, tekstom se, međutim, dozvoljava, uporabom pojma „obično", mogućnost iznimne situacije čija bi značajka mogla biti tako visoka razina opasnosti da bi postojali ozbiljni razlozi za vjerovanje da bi ta osoba mogla biti individualno izložena predmetnoj opasnosti.
38 The exceptional nature of that situation is also confirmed by the fact that the relevant protection is subsidiary, and by the broad logic of Article 15 of the Directive, as the harm defined in paragraphs (a) and (b) of that article requires a clear degree of individualisation. 
38 Iznimnost takve situacije naglašava i činjenica da je predmetna zaštita supsidijarna, te struktura članka 15. Direktive, jer nepravda definirana u točkama (a) i (b) toga članka zahtijeva jasnu razinu individualizacije.
While it is admittedly true that collective factors play a significant role in the application of Article 15(c) of the Directive, in that the person concerned belongs, like other people, to a circle of potential victims of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conflict, it is nevertheless the case that that provision must be subject to a coherent interpretation in relation to the other two situations referred to in Article 15 of the Directive and must, therefore, be interpreted by close reference to that individualisation. 
Iako je nedvojbeno istina da kolektivni faktori igraju značajnu ulogu za primjenu članka 15. točke (c) Direktive, tako da se predmetna osoba kao i sve druge osobe ubrajaju u krug potencijalnih žrtava općeg nasilja u međunarodnom i unutarnjem oružanom sukobu, to ne mijenja na stvari da se ova odredba mora dosljedno tumačiti u pogledu druge dvije situacije iz članka 15. Direktive, te je stoga treba tumačiti u uskoj vezi s tom individualizacijom.
39 In that regard, the more the applicant is able to show that he is specifically affected by reason of factors particular to his personal circumstances, the lower the level of indiscriminate violence required for him to be eligible for subsidiary protection. 
39 U tom pogledu valja pojasniti da što je podnositelj zahtjeva sposobniji dokazati da je pogođen osobito zbog čimbenika svojstvenih njegovim osobnim okolnostima, to će manja razina općeg nasilja biti dovoljna kako bi ispunio uvjete za supsidijarnu zaštitu.
40 Moreover, it should be added that, in the individual assessment of an application for subsidiary protection, under Article 4(3) of the Directive, the following may be taken into account: 
40 Štoviše, valja dodati da je, kod individualne procjene zahtjeva za supsidijarnu zaštitu, prema članku 4. stavku 3. Direktive, potrebno uzeti u obzir:
the geographical scope of the situation of indiscriminate violence and the actual destination of the applicant in the event that he is returned to the relevant country, as is clear from Article 8(1) of the Directive, and 
‒ zemljopisno područje situacije općeg nasilja i stvarno odredište podnositelja zahtjeva u slučaju da se vrati u predmetnu zemlju, kako to proizlazi iz članka 8. stavka 1. Direktive, te
the existence, if any, of a serious indication of real risk, such as that referred to in Article 4(4) of the Directive, an indication in the light of which the level of indiscriminate violence required for eligibility for subsidiary protection may be lower. 
‒ ovisno o slučaju, postojanje ozbiljne naznake stvarne opasnosti, kao što je ona iz članka 4. stavka 4. Direktive, i naznake na temelju koje se za ispunjavanje uvjeta za supsidijarnu zaštitu može zahtijevati niži stupanj razine općeg nasilja.
41 Lastly, in the case in the main proceedings, it should be borne in mind that, although Article 15(c) of the Directive was expressly transposed into Netherlands law only after the facts giving rise to the dispute before the referring court, it is for that court to seek to carry out an interpretation of national law, in particular of Article 29(1)(b) and (d) of the Vw 2000, which is consistent with the Directive. 
41 Konačno, u glavnom postupku valja istaknuti da, iako je članak 15. točka (c) Direktive izričito prenesen u unutarnji pravni poredak tek nakon nastanka činjenica iz kojih proizlazi spor pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da nacionalno pravo, posebno članak 29. stavak 1. točke (b) i (d) Vw 2000, protumači na način koji je u skladu s tom direktivom.
42 According to settled case-law, in applying national law, whether the provisions in question were adopted before or after the directive, the national court called upon to interpret it is required to do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive in order to achieve the result pursued by the latter and thereby comply with the third paragraph of Article 249 EC (see, inter alia, Case C-106/89 Marleasing [1990] ECR I-4135, paragraph 8, and Case C-188/07 Commune de Mesquer [2008] ECR I-0000, paragraph 84). 
42 Naime, prema ustaljenoj sudskoj praksi, nacionalni sud koji prilikom primjene nacionalnog prava mora tumačiti to pravo, neovisno o tome je li riječ o odredbama donesenim prije ili odredbama donesenim nakon direktive, obvezan je svoje tumačenje u najvećoj mogućoj mjeri uskladiti s tekstom i svrhom direktive kako bi ostvario njome propisani rezultat i na taj način poštovao obvezu iz članka 249. podstavka 3. UEZ-a (vidjeti među ostalim presude od 13. studenoga 1990., Marleasing, C‑106/89, Zb., str. I‑4135., t. 8. i od 24. lipnja 2008., Commune de Mesquer, C‑188/07, još neobjavljena u Zborniku, t. 84.).
43 Having regard to all of the foregoing considerations, the answer to the questions referred is that Article 15(c) of the Directive, in conjunction with Article 2(e) thereof, must be interpreted as meaning that: 
43 S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljena pitanja valja odgovoriti da članak 15. točku (c) Direktive u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), treba tumačiti tako da:
the existence of a serious and individual threat to the life or person of an applicant for subsidiary protection is not subject to the condition that that applicant adduce evidence that he is specifically targeted by reason of factors particular to his personal circumstances; 
‒ postojanje ozbiljne i individualne prijetnje životu ili osobi podnositelja zahtjeva za supsidijarnu zaštitu ne podliježe uvjetu da podnositelj zahtjeva iznese dokaze o tome da je on pogođen tom prijetnjom osobito zbog čimbenika svojstvenih njegovim osobnim okolnostima;
the existence of such a threat can exceptionally be considered to be established where the degree of indiscriminate violence characterising the armed conflict taking place - assessed by the competent national authorities before which an application for subsidiary protection is made, or by the courts of a Member State to which a decision refusing such an application is referred - reaches such a high level that substantial grounds are shown for believing that a civilian, returned to the relevant country or, as the case may be, to the relevant region, would, solely on account of his presence on the territory of that country or region, face a real risk of being subject to that threat. 
‒ postojanje takve prijetnje može se iznimno smatrati dokazanim ako je razina općeg nasilja, koje je značajka postojećeg oružanog sukoba, koju ocjenjuju nadležna nacionalna tijela kojima je podnesen zahtjev za supsidijarnu zaštitu ili sudovi države članice kojima je upućena odluka o odbijanju takvog zahtjeva, tako visoka da se može opravdano vjerovati da bi civilna osoba, ako bi se vratila u predmetnu zemlju ili, ovisno o slučaju, u predmetno područje, samom svojom nazočnosti na državnom području te zemlje ili područja, bila izložena stvarnoj opasnosti od navedenih prijetnji.
44 It should also, lastly, be added that the interpretation of Article 15(c) of the Directive, in conjunction with Article 2(e) thereof, arising from the foregoing paragraphs is fully compatible with the ECHR, including the case-law of the European Court of Human Rights relating to Article 3 of the ECHR (see, inter alia, N.A. v.the United Kingdom, § 115 to 117 and the case-law cited). 
44 Na kraju valja dodati da je tumačenje članka 15. točke (c) Direktive u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), koje proizlazi iz prethodnih točaka, u potpunosti u skladu s EKLJP-om, uključujuću sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava u vezi s člankom 3. EKLJP-a (vidjeti među ostalim gore navedenu presudu N. A. protiv Ujedinjene Kraljevine t. 115. do 117. i navedenu sudsku praksu).
Article 15(c) of Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted, in conjunction with Article 2(e) thereof, must be interpreted as meaning that: 
Članak 15. točka (c) Direktive 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), treba tumačiti na sljedeći način:
(Principle of non-discrimination on grounds of age - Directive 2000/78/EC - National legislation on dismissal not taking into account the period of employment completed before the employee reaches the age of 25 in calculating the notice period - Justification for the measure - National legislation contrary to the directive - Role of the national court) 
„Načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi - Direktiva 2000/78/EZ - Nacionalno zakonodavstvo u vezi s otkazom koje prilikom izračuna otkaznog roka ne uzima u obzir razdoblje zaposlenja ostvareno prije nego što je radnik navršio 25 godina - Opravdanost mjere - Nacionalno pravo protivno direktivi - Uloga nacionalnog suda"
In Case C-555/07, 
U predmetu C - 555/07,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Germany), made by decision of 21 November 2007, received at the Court on 13 December 2007, in the proceedings 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Regionalni radni sud u Düsseldorfu, Njemačka), odlukom od 21. studenoga 2007., koju je Sud zaprimio 13. prosinca 2007., u postupku
Seda Kücükdeveci 
Seda Kücükdeveci
v Swedex GmbH & Co. 
protiv Swedex GmbH & Co.
composed of V. Skouris, President, J.N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, R. Silva de Lapuerta, P. Lindh (Rapporteur) and C. Toader, Presidents of Chambers, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, P. Kūris, T. von Danwitz, A. Arabadjiev and J.-J. Kasel, Judges, 
u sastavu: V. Skouris, predsjednik , J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J. C. Bonichot, R. Silva de Lapuerta, P. Lindh (izvjestitelj) i C. Toader, predsjednici vijeća, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, P. Kūris, T. von Danwitz, A. Arabadjiev i J. J. Kasel, suci,
Registrar: K. Malacek, Administrator, 
tajnik: K. Malacek, administrator,
Swedex GmbH & Co. 
za Swedex GmbH & Co.
KG, by M. Nebeling, Rechtsanwalt, 
KG, M. Nebeling, Rechtsanwalt,
the German Government, by M. Lumma and J. Möller, acting as Agents, 
za njemačku vladu, M. Lumma i J. Möller, u svojstvu agenata,
the Czech Government, by M. Smolek, acting as Agent, 
za češku vladu, M. Smolek, u svojstvu agenta,
the Danish Government, by J. Bering Liisberg, acting as Agent, 
za dansku vladu, J. Bering Liisberg, u svojstvu agenta,
Ireland, by D. O'Hagan, acting as Agent, and N. Travers BL and A. Collins SC, 
za Irsku, D. O'Hagan, u svojstvu agenta, uz asistenciju N. Travers, BL, i A. Collins, SC,
the Netherlands Government, by C. Wissels and M. de Mol, acting as Agents, 
za nizozemsku vladu, C. Wissels i M. de Mol, u svojstvu agenata,
the United Kingdom Government, by I. Rao, acting as Agent, and J. Stratford, Barrister, 
za vladu Ujedinjene Kraljevine, I. Rao, u svojstvu agenta, uz asistenciju J. Stratford, barrister,
the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and J. Enegren, acting as Agents, 
za Komisiju Europskih zajednica, V. Kreuschitz i J. Enegren, u svojstvu agenata,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the principle of non-discrimination on grounds of age and of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16). 
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje načela zabrane diskriminacije na temelju dobi i Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str.
2 The reference was made in the course of proceedings between Ms Kücükdeveci and her former employer Swedex GmbH & Co. 
69. - 75.). 2 Zahtjev je upućen u okviru spora između S. Kücükdeveci i njezinog bivšeg poslodavca, Swedex GmbH & Co.
KG (`Swedex') concerning the calculation of the notice period applicable to her dismissal. 
KG (u daljnjem tekstu: Swedex) o izračunu otkaznog roka koji se primjenjuje kod njezinog otkaza.
European Union legislation 
Pravo Unije
3 Directive 2000/78 was adopted on the basis of Article 13 EC. 
3 Direktiva 2000/78 donesena je na temelju članka 13.
Recitals 1, 4 and 25 in the preamble to the directive read as follows: 
UEZ-a. Uvodne izjave 1., 4. i 25. te direktive glase kako slijedi:
`(1) In accordance with Article 6 of the Treaty on European Union, the European Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to all Member States and it respects fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms [signed at Rome on 4 November 1950] and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law. 
„(1) Sukladno članku 6. Ugovora o Europskoj uniji, Europska unija temelji se na načelima slobode, demokracije, poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda te vladavine prava, načelima koja su zajednička svim državama članicama, i poštuje temeljna prava zajamčena Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda [potpisana u Rimu 4. studenoga 1950.], kao i prava koja proizlaze iz ustavnih tradicija zajedničkih državama članicama, kao opća načela prava Zajednice.
It is therefore essential to distinguish between differences in treatment which are justified, in particular by legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and discrimination which must be prohibited.' 
Stoga je važno razlikovati opravdano različito postupanje, posebice ono koje se temelji na opravdanim ciljevima politike zapošljavanja, tržišta rada i ciljeva usavršavanja, od diskriminacije koju treba zabraniti."
4 According to Article 1 of Directive 2000/78, its purpose is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation as regards employment and occupation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment. 
4 U skladu s njezinim člankom 1., svrha Direktive 2000/78 je utvrditi opći okvir za borbu protiv diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem i obavljanjem zanimanja, kako bi se u državama članicama ostvarila primjena načela jednakog postupanja.
5 Article 2 of the directive states: 
5 Članak 2. te direktive navodi:
`1. For the purposes of this Directive, the "principle of equal treatment" shall mean that there shall be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1. 
„1. Za potrebe ove Direktive „načelo jednakog postupanja" znači nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1.
6 Article 3(1) of the directive provides: 
6 Članak 3. stavak 1. navedene direktive određuje:
`Within the limits of the areas of competence conferred on the Community, this Directive shall apply to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to: 
„1. U granicama nadležnosti prenesenih na Zajednicu, ova se Direktiva primjenjuje na sve osobe, bilo u javnom ili privatnom sektoru, uključujući javna tijela, u odnosu na:
... (c) employment and working conditions, including dismissals and pay; 
[...] c) zapošljavanje i uvjete rada, uključujući otkaze i plaće;
7 Article 6(1) of the directive provides: 
7 Članak 6. stavak 1. iste direktive određuje:
8 In accordance with the first paragraph of Article 18 of the directive, it was to be transposed into the legal systems of the Member States by 2 December 2003 at the latest. 
8 U skladu s člankom 18. prvim podstavkom Direktive 2000/78, njezino prenošenje u pravni sustav država članica trebalo je nastupiti najkasnije 2. prosinca 2003.
The second paragraph of Article 18 provided, however, that: 
Međutim, drugi stavak istog članka predviđa:
In that event they shall inform the Commission forthwith ...' 
U tom slučaju o tome odmah obavješćuju Komisiju. [...]"
9 The Federal Republic of Germany made use of that option, so that the provisions of the directive relating to discrimination on grounds of age and disability were to be transposed in that Member State by 2 December 2006 at the latest. 
9 Savezna Republika Njemačka iskoristila je tu mogućnost te je odredbe navedene direktive u vezi s diskriminacijom na temelju dobi i invaliditeta trebalo prenijeti u toj državi članici najkasnije do 2. prosinca 2006.
The General Law on equal treatment 
Opći zakon o jednakom postupanju
10 Paragraphs 1, 2 and 10 of the General Law on equal treatment (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) of 14 August 2006 (BGBl. 2006 I, p. 1897), which transposed Directive 2000/78, provide: 
10 Članci 1., 2. i 10. Općeg zakona o jednakom postupanju (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) od 14. kolovoza 2006. (BGBl. 2006 I. str. 1897.), koji je prenio Direktivu 2000/78, predviđaju:
`Paragraph 1 - Object of the Law 
„Članak 1. - Cilj Zakona