natgillin/translations-raw huggingface dataset:
34 In that regard, it should first be observed that Directives 77/780, 89/299 and 89/646 were combined in Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions (OJ 2000 L 126, p. 1), the Community legislature having codified them because they had been frequently and substantially amended. 
34 U tom pogledu najprije valja navesti da su direktive 77/780, 89/299 i 89/646 preraspoređene u okviru Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o osnivanju i obavljaju poslovanja kreditnih institucija (SL L 126, str. 1.), koje je zakonodavac Zajednice kodificirao zbog njihovih učestalih i bitnih izmjena.
35 Those three directives were adopted under Article 57(2) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 47(2) EC), under which, in order to make it easier for persons to take up and pursue activities as self-employed persons, the Council is to issue directives for the coordination of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the taking up and pursuit of those activities. 
35 Te tri direktive donesene su na temelju članka 57. stavka 2. Ugovora o EZ-u (koji je nakon izmjene postao članak 47. stavak 2. UEZ-a), prema kojem zbog olakšavanja pokretanja i obavljanja djelatnosti samozaposlenim osobama Vijeće donosi direktive o usklađivanju odredaba zakona i drugih propisa u državama članicama koje se odnose na osnivanje i obavljanje tih djelatnosti.
36 It is clear from the first recital in the preamble to Directive 89/646, as recalled in the fourth recital in the preamble to Directive 2000/12, that the harmonisation which it introduces constitutes the essential instrument for the achievement of the internal market, from the point of view of both freedom of establishment and freedom to provide financial services, in the field of credit institutions. 
36 Iz prve uvodne izjave Direktive 89/646, koja je ponovljena i u četvrtoj uvodnoj izjavi Direktive 2000/12, proizlazi da usklađivanje koje se njome uvodi predstavlja bitan instrument za uspostavu unutarnjeg tržišta u području kreditnih institucija, sa stajališta slobode poslovnog nastana i slobodnog pružanja usluga,.
37 It is clear from the fourth recital in the preamble to Directive 89/646, as recalled in the seventh recital in the preamble to Directive 2000/12, that the approach adopted by the legislature in the field of credit institutions is to achieve only the essential harmonisation necessary and sufficient to secure the mutual recognition of authorisations and of prudential supervision systems, making possible the granting of a single licence recognised throughout the Community and the application of the principle of home Member State prudential supervision. 
37 Iz četvrte uvodne izjave Direktive 89/646, koja je ponovljena u sedmoj uvodnoj izjavi Direktive 2000/12, proizlazi da je cilj pristupa koji je zakonodavac usvojio u području kreditnih institucija postići osnovno usklađivanje, nužno i dostatno za osiguranje međusobnog priznavanja odobrenja za rad i sustava bonitetnog nadzora, omogućavajući izdavanje jedinstvene licencije priznate na čitavom području Zajednice i primjenu načela bonitetnog nadzora u matičnoj državi članici.
38 In a number of the recitals in the preambles to the directives referred to in the second question, parts (a) and (b), it is stated in a general manner that one of the objectives of the planned harmonisation is to protect depositors. 
38 U određenim uvodnim izjavama na koje se upućuje u drugom pitanju, pod a) i b), općenito je rečeno da je cilj predviđenog usklađivanja, među ostalim ciljevima, zaštita deponenata.
39 Furthermore, Directives 77/780, 89/299 and 89/646 impose on the national authorities a number of supervisory obligations vis-à-vis credit institutions. 
39 Osim toga, direktive 77/780, 89/299 i 89/646 nalažu nacionalnim tijelima određene obveze nadzora u pogledu kreditnih institucija.
40 However, contrary to the claims of Paul and others, it does not necessarily follow either from the existence of such obligations or from the fact that the objectives pursued by those directives also include the protection of depositors that those directives seek to confer rights on depositors in the event that their deposits are unavailable as a result of defective supervision on the part of the competent national authorities. 
40 Međutim, suprotno tvrdnjama P. Paula i dr., iz postojanja tih obveza kao niti iz činjenice da se među ciljevima navedenih direktiva također nalazi i cilj zaštite deponenata, ne proizlazi nužno da je namjena tih direktiva uspostavljanje prava u korist deponenata u slučaju nedostupnosti njihovih depozita, uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane nadležnih nacionalnih tijela.
41 In that regard, it should first be observed that Directives 77/780, 89/299 and 89/646 do not contain any express rule granting such rights to depositors. 
41 U tom pogledu valja najprije napomenuti da direktive 77/780, 89/299 i 89/646 ne sadržavaju nijedno izričito pravilo kojim bi se deponentima priznala takva prava.
42 Next, the harmonisation under Directives 77/780, 89/299 and 89/646, since it is based on Article 57(2) of the Treaty, is restricted to that which is essential, necessary and sufficient to secure the mutual recognition of authorisations and of prudential supervision systems, making possible the granting of a single licence recognised throughout the Community and the application of the principle of home Member State prudential supervision. 
42 Nadalje, usklađivanje predviđeno direktivama 77/780, 89/299 i 89/646, koje se temelji na članku 57. stavku 2. Ugovora, ograničeno je na ono što je osnovno, nužno i dostatno za osiguranje međusobnog priznavanja odobrenja za rad i sustava bonitetnog nadzora, omogućavajući izdavanje jedinstvene licencije priznate na čitavom području Zajednice i primjenu načela bonitetnog nadzora u matičnoj državi članici.
43 However, the coordination of the national rules on the liability of national authorities in respect of depositors in the event of defective supervision does not appear to be necessary to secure the results described in the preceding paragraph. 
43 Međutim, usklađivanje nacionalnih pravila o odgovornosti nacionalnih tijela u pogledu deponenata u slučaju nedostatnog nadzora ne čini se nužnim za postizanje rezultata opisanih u prethodnoj točki.
44 Moreover, as under German law, it is not possible in a number of Member States for the national authorities responsible for supervising credit institutions to be liable in respect of individuals in the event of defective supervision. It has been submitted in particular that those rules are based on considerations related to the complexity of banking supervision, in the context of which the authorities are under an obligation to protect a plurality of interests, including more specifically the stability of the financial system. 
44 Osim toga, prema njemačkom pravu, u određenom broju država članica isključena je mogućnost da nacionalna tijela za nadzor kreditnih institucija u slučaju nedostatnog nadzora snose odgovornost u pogledu pojedinaca. Posebno se tvrdilo da se ti propisi temelje na pretpostavkama o složenosti bankarskog nadzora, u okviru kojeg su tijela dužna zaštititi brojne interese, među kojima je posebice onaj o stabilnosti financijskog sustava.
45 Finally, in adopting Directive 94/19 the Community legislature introduced minimal protection of depositors in the event that their deposits are unavailable, which is also guaranteed where the unavailability of the deposits might be the result of defective supervision on the part of the competent authorities. 
45 Konačno, donošenjem Direktive 94/19 zakonodavac Zajednice uspostavio je minimalnu zaštitu deponenata u slučaju nedostupnosti njihovih depozita, koja je također osigurana u slučaju kada bi nedostupnost depozita mogla biti uzrokovana nedostatnim nadzorom od strane nadležnih tijela.
46 Under those conditions, as pointed out by the Commission and the Member States which submitted observations to the Court, Directives 77/780, 89/299 and 89/646 cannot be interpreted as meaning that they confer rights on depositors in the event that their deposits are unavailable as a result of defective supervision on the part of the competent national authorities. 
46 U tim okolnostima i kako su navele države članice i Komisija koje su podnijele očitovanja Sudu, valja utvrditi da direktive 77/780, 89/299 i 89/646 nije moguće tumačiti na način da deponentima daju prava u slučaju nedostupnosti njihovih depozita, uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane nadležnih nacionalnih tijela.
47 In the light of the foregoing, the answer to the second question must be that Directives 77/780, 89/299 and 89/646 do not preclude a national rule to the effect that the functions of the national authority responsible for supervising credit institutions are to be fulfilled only in the public interest, which under national law precludes individuals from claiming compensation for damage resulting from defective supervision on the part of that authority. 
47 Uzimajući u obzir prethodno navedeno, na drugo pitanje valja odgovoriti da direktivama 77/780, 89/299 i 89/646 nije protivno nacionalno pravilo prema kojem se zadaće nacionalnog tijela za nadzor kreditnih institucija provode samo u javnom interesu, što prema nacionalnom pravu isključuje mogućnost da pojedinci zahtijevaju naknadu štete uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane tog tijela.
On the third question 
Treće pitanje
48 The third question, which was raised only if the first two questions were answered at least partly in the affirmative, relates to the possibility of a State incurring liability in accordance with the principles of Community law in the event of defective supervision on the part of the competent national authorities. 
48 Treće pitanje, koje je bilo postavljeno samo pod pretpostavkom potvrdnog ili djelomično potvrdnog odgovora na prva dva pitanja, odnosi se na eventualnu odgovornost države na temelju načela prava Zajednice u slučaju nedostatnog nadzora od strane nadležnih nacionalnih tijela.
"49 It follows from the case-law that a State incurs liability for breach of a rule of Community law only where, in particular, the rule of law infringed is intended to confer rights on individuals (see Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, paragraph 51; Joined Cases C-178/94, C-179/94 and C-188/94 to C-190/94 DillenkoferandOthers [1996] ECR I-4845, paragraph 21; and Case C-63/01 Evans [2003] ECR I-0000, paragraph 83)." 
"49 Iz sudske prakse proizlazi da se odgovornost države za povredu pravila prava Zajednice može priznati samo ako osobito povreda pravnog pravila ima za cilj dodijeliti prava pojedincima (vidjeti presude od 5. ožujka 1996., Brasserie du pêcheur i Factortame, C-46/93 i C-48/93, Zb., str. I-1029., t. 51.; od 8. listopada 1996., Dillenkofer i dr., C-178/94, C-179/94 i C-188/94 do C-190/94, Zb., str. I-4845., t. 21. i od 4. prosinca 2003., Evans, C-63/01, Zb., str. I-14447., t. 83.)."
50 However, it is clear from the answers given to the first two questions that Directives 94/19, 77/80, 89/299 and 89/646 do not confer rights on depositors in the event that their deposits are unavailable as a result of defective supervision on the part of the competent national authorities, if the compensation of depositors prescribed by Directive 94/19 is ensured. 
50 Iz odgovora na prva dva pitanja proizlazi da direktive 94/19, 77/80, 89/299 i 89/646 ne daju prava deponentima u slučaju nedostupnosti njihovih depozita, uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane nadležnih nacionalnih tijela, ako je deponentima osigurana naknada štete predviđena Direktivom 94/19.
51 Under those conditions, and for the same reasons as those underlying the answers given above, the directives cannot be regarded as conferring on individuals, in the event that their deposits are unavailable as a result of defective supervision on the part of the competent national authorities, rights capable of giving rise to liability on the part of the State on the basis of Community law. 
51 U tim okolnostima i iz istih razloga na kojima se temelje ti odgovori, gore navedene direktive ne mogu se smatrati takvima da, u slučaju nedostupnosti njihovih depozita, uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane nadležnih nacionalnih tijela, daju pojedincima prava koja bi mogla dovesti do priznavanja odgovornosti države na osnovi prava Zajednice.
52 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable. 
52 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
On those grounds, the Court (Full Court) rules as follows: 
Slijedom navedenog, Sud (puni sastav) odlučuje:
1. If the compensation of depositors prescribed by Directive 94/19/EC of the European Parliament and of the Council of 30 May 1994 on deposit-guarantee schemes is ensured, Article 3(2) to (5) of that directive cannot be interpreted as precluding a national rule to the effect that the functions of the national authority responsible for supervising credit institutions are to be fulfilled only in the public interest, which under national law precludes individuals from claiming compensation for damage resulting from defective supervision on the part of that authority. 
1. Ako je deponentima osigurana naknada štete predviđena Direktivom 94/19 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o sustavima osiguranja depozita, članak 3. stavci 2. do 5. te direktive ne mogu se tumačiti tako da im je protivno nacionalno pravilo prema kojem se zadaće nacionalnog tijela za nadzor kreditnih institucija provode samo u javnom interesu, što prema nacionalnom pravu isključuje mogućnost da pojedinci zahtijevaju naknadu štete uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane tog tijela.
2. First Council Directive 77/780/EEC of 12 December 1977 on the coordination of the laws, regulations and administrative provisions relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions, Council Directive 89/299/EEC of 17 April 1989 on the own funds of credit institutions and Second Council Directive 89/646/EEC of 15 December 1989 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions and amending Directive 77/780 do not preclude a national rule to the effect that the functions of the national authority responsible for supervising credit institutions are to be fulfilled only in the public interest, which under national law precludes individuals from claiming compensation for damage resulting from defective supervision on the part of that authority. 
2. Prvoj direktivi Vijeća 77/780/EEZ od 12. prosinca 1977. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na osnivanje i obavljanje poslovanja kreditnih institucija, Direktivi Vijeća 89/299/EEZ od 17. travnja 1989. o vlastitim sredstvima kreditnih institucija i Drugoj direktivi Vijeća 89/646/EEZ od 15. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na osnivanje i obavljanje poslovanja kreditnih institucija i o izmjeni Direktive 77/780 nije protivno nacionalno pravilo prema kojem se zadaće nacionalnog tijela za nadzor kreditnih institucija provode samo u javnom interesu, što prema nacionalnom pravu isključuje mogućnost da pojedinci zahtijevaju naknadu štete uzrokovane nedostatnim nadzorom od strane tog tijela.
Case C-365/02 
Predmet C-365/02
Proceedings brought by Marie Lindfors 
Postupak Marie Lindfors
(Reference for a preliminary ruling from the Korkein hallinto-oikeus) 
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein hallinto-oikeus)
(Directive 83/183/EEC – Transfer of residence from one Member State to another – Tax levied before registration or bringing into use of a vehicle) 
„Direktiva 83/183/EEZ – Prijenos boravišta iz jedne države članice u drugu – Porez koji se naplaćuje prije registracije vozila ili njegova stavljanja u uporabu)“
15 July 2004(1) 
15. srpnja 2004.(1)
(Directive 83/183/EEC – Transfer of residence from one Member State to another – Tax levied before registration or bringing into use of a vehicle) 
„Direktiva 83/183/EEZ – Prijenos boravišta iz jedne države članice u drugu – Porez koji se naplaćuje prije registracije vozila ili njegova stavljanja u uporabu“
In Case C-365/02, 
U predmetu C-365/02,
REFERENCE to the Court under Article 234 EC by the Korkein hallinto-oikeus (Finland) for a preliminary ruling in the proceedings pending before that court brought by 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je Sudu uputio Korkein hallinto-oikeus (Finska), u postupku koji je pokrenula
Marie Lindfors, 
Marie Lindfors,
on the interpretation of Article 1 of Council Directive 83/183/EEC of 28 March 1983 on tax exemptions applicable to permanent imports from a Member State of the personal property of individuals (OJ 1983 L 105, p. 64), 
o tumačenju članka 1. Direktive Vijeća 83/183/EEZ od 28. ožujka 1983. o poreznim oslobođenjima koja se primjenjuju na konačni uvoz osobnog vlasništva pojedinaca iz države članice (SL L 105, str. 64.),
composed of: P. Jann, President of the Chamber, A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta and K. Lenaerts (Rapporteur), Judges, 
u sastavu: P. Jann, predsjednik vijeća, A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta i K. Lenaerts (izvjestitelj), suci,
– Ms Lindfors, by P. Snell, oikeustieteen kandidaatti, 
– za M. Lindfors, P. Snell, oikeustieteen kandidaatti,
– the Finnish Government, by T. Pynnä, acting as Agent, 
– za finsku vladu, T. Pynnä, u svojstvu agenta,
– the Danish Government, by J. Bering Liisberg, acting as Agent, 
– za dansku vladu, J. Bering Liisberg, u svojstvu agenta,
– the Greek Government, by P. Panagiotounakos, D. Kalogiros and P. Mylonopoulos, acting as Agents, 
– za grčku vladu, P. Panagiotounakos, D. Kalogiros i P. Mylonopoulos, u svojstvu agenata,
– the Commission of the European Communities, by R. Lyal and I. Koskinen, acting as Agents, 
– za Komisiju Europskih zajednica, R. Lyal i I. Koskinen, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 4 March 2004, 
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 4. ožujka 2004.,
1 By order of 10 October 2002, received at the Court on 14 October 2002, the Korkein hallinto-oikeus (Supreme Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC a question on the interpretation of Article 1 of Council Directive 83/183/EEC of 28 March 1983 on tax exemptions applicable to permanent imports from a Member State of the personal property of individuals (OJ 1983 L 105, p. 64). 
1 Rješenjem od 10. listopada 2002., koje je Sud zaprimio 14. listopada 2002., Korkein hallinto-oikeus (Vrhovni upravni sud) uputio je Sudu zahtjev za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a o tumačenju članka 1. Direktive Vijeća 83/183/EEZ od 28. ožujka 1983. o poreznim oslobođenjima koja se primjenjuju na konačni uvoz osobnog vlasništva pojedinaca iz države članice (SL L 105, str. 64.).
2 That question was raised in proceedings between Ms Lindfors and the Finnish authorities concerning the car tax under Finnish legislation to which she was assessed following the transfer of her residence to Finland. 
2 To je pitanje postavljeno u okviru spora između M. Lindfors i finskih tijela u vezi s porezom na motorna vozila koji joj je na temelju finskog zakonodavstva bio određen nakon prijenosa boravišta u Finsku.
Relevant provisions of Directive 83/183 
Relevantne odredbe Direktive 83/183
3 Article 1 of Directive 83/183 provides: 
3 Člankom 1. Direktive 83/183 predviđeno je:
‘1. Every Member State shall, subject to the conditions and in the cases hereinafter set out, exempt personal property imported permanently from another Member State by private individuals from turnover tax, excise duty and other consumption taxes which normally apply to such property. 
„1. Svaka država članica, u skladu s uvjetima i u sljedećim navedenim slučajevima, oslobađa osobno vlasništvo koje su privatne osobe trajno uvezle iz druge države članice od poreza na promet, trošarine i drugih poreza na potrošnju koji se uobičajeno primjenjuju na takvo vlasništvo.
2. Specific and/or periodical duties and taxes connected with the use of such property within the country, such as for instance motor vehicle registration fees, road taxes and television licences, are not covered by this Directive.’ 
2. Posebna i/ili periodična davanja i porezi povezani s uporabom takvog vlasništva unutar zemlje kao što su, na primjer, naknade za registraciju motornog vozila, naknade za ceste i televizijske licencije, nisu obuhvaćeni ovom direktivom.” [neslužbeni prijevod]
Finnish legislation 
Finsko pravo
4 The relevant provisions of national law are in the Autoverolaki (1482/1994) (Law on car tax) of 29 December 1994, in the version applicable in 1999 (‘the Law on Car Tax’). 
4 Relevantne su odredbe nacionalnog prava sadržane u Autoverolakiju (1482/1994) (Zakon o porezu na motorna vozila) od 29. prosinca 1994., u verziji mjerodavnoj 1999. (u daljnjem tekstu: Zakon o porezu na motorna vozila).
5 Paragraph 1(1) of the Law on Car Tax prescribes that that tax (or ‘autovero’) is ‘payable to the State before registration or bringing into use of [a private vehicle] in Finland’. 
5 Člankom 1. stavkom 1. Zakona o porezu na motorna vozila predviđeno je da se porez (u daljnjem tekstu: autovero) „plaća državi […] prije registracije osobnog vozila ili njegova stavljanja u uporabu u Finskoj” [neslužbeni prijevod].
6 According to Paragraph 2 of that law, ‘bringing into use in Finland means use of the vehicle in traffic in Finnish territory even if the vehicle is not registered in Finland’. That provision continues: ‘However, the use exclusively for his own needs for up to six months … of a vehicle registered in a State other than Finland temporarily imported for his own use by a natural person permanently resident in a State other than Finland is not regarded as taxable use of a vehicle.’ 
6 U skladu s člankom 2. navedenog Zakona, „stavljanje u uporabu u Finskoj znači uporaba vozila u prometu na finskom državnom području čak i ako vozilo nije registrirano u Finskoj.” [neslužbeni prijevod]. Tom je odredbom isto tako određeno sljedeće: „Međutim, uporaba vozila koje je registrirano u drugoj državi, a ne u Finskoj, i koje je fizička osoba sa stalnim boravištem u drugoj državi, a ne u Finskoj, privremeno uvezla isključivo radi uporabe za vlastite potrebe do najviše šest mjeseci ne smatra se oporezivom uporabom vozila […].” [neslužbeni prijevod]
7 Under Paragraph 4(1) of that law, ‘[t]he person liable to pay car tax is the importer of the vehicle or the manufacturer of a vehicle manufactured in Finland’. Similarly, Paragraph 5 of the law states that ‘[t]he person liable to pay car tax must also pay value added tax on the car tax’. 
7 U skladu s člankom 4. stavkom 1. navedenog Zakona, „[o]bveznik plaćanja poreza na motorna vozila je uvoznik vozila ili proizvođač ako je vozilo proizvedeno u Finskoj.” [neslužbeni prijevod]. Isto tako, člankom 5. Zakona predviđeno je da „[o]bveznik plaćanja poreza na motorna vozila mora platiti i porez na dodanu vrijednost na porez na motorna vozila”. [neslužbeni prijevod]
8 At the material time for the main proceedings, Paragraph 6(1) of the Law on Car Tax stated: 
8 U vrijeme nastanka činjenica koje su dovele do glavnog postupka u članku 6. stavku 1. Zakona o porezu na motorna vozila bilo je navedeno:
‘The tax due is the taxable value of the car, reduced by FIM 4 600. The amount of the tax is, however, always at least 50% of the taxable value of the vehicle‘. 
„Dugovani je porez oporeziva vrijednost vozila umanjena za 4 600 FIM. Međutim, iznos poreza je uvijek najmanje 50 % oporezive vrijednosti vozila”. [neslužbeni prijevod]