natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This objective of Regulation No 881/2002 is recalled in recital 11 in the preamble to the contested regulation, which states that `[t]he purpose of Regulation ... No 881/2002 is to prevent terrorist crimes, including terrorist financing, in order to maintain international peace and security'. 
Na ovaj cilj Uredbe br. 881/2002 podsjeća se u uvodnoj izjavi 11. pobijane uredbe koja glasi da je „[s]vrha Uredbe [...] br. 881/2002 [...] sprečavanje terorističkih zločina, uključujući financiranje, kako bi se održali međunarodni mir i sigurnost."
69 As the Parliament has itself stressed, the contested regulation for the most part merely reformulates or clarifies provisions of Regulation No 881/2002 or makes them easier to apply, but does not in any way change the nature of the latter regulation's content. 
69 Kao što je i sam Parlament istaknuo, pobijanom se uredbom većim dijelom jednostavno preformuliraju ili pojašnjavaju odredbe Uredbe br. 881/2002 ili olakšava njihova primjena, ali se njome ni na koji način ne mijenja priroda sadržaja potonje uredbe.
70 It is clear from recitals 4 to 9 in the preamble to the contested regulation that the latter falls within the same line of action as Regulation No 881/2002, supplementing that measure by having the more specific purpose of reconciling the fight against international terrorism with respect for fundamental rights, in accordance with Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission. 
70 Iz uvodnih izjava od 4. do 9. pobijane uredbe proizlazi da potonja pripada istoj vrsti djelovanja kao i Uredba br. 881/2002 te je nadopunjuje svojom specifičnijom svrhom usklađivanja borbe protiv međunarodnog terorizma i poštovanja temeljnih prava, u skladu s presudom Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija.
71 To that end, the contested regulation introduces a listing procedure ensuring that the fundamental rights of the defence, in particular the right to be heard, are respected. 
71 U tu svrhu se pobijanom uredbom uvodi postupak uvrštenja na popis kojim se osigurava poštovanje temeljnih prava na obranu, a posebno prava na saslušanje.
Together with Common Position 2002/402, Regulation No 881/2002 and the contested regulation thus establish a system of interaction between the Security Council and the Union. 
Uz Zajedničko stajalište 2002/402, Uredba br. 881/2002 i pobijana uredba stvaraju sustav interakcije između Vijeća sigurnosti i Unije.
72 It follows from the foregoing that, in the light of its objectives and of its content, the contested regulation relates to a decision taken by the Union under the CFSP. 
72 Iz gore navedenoga proizlazi da se s obzirom na njezine ciljeve i njezin sadržaj pobijana uredba odnosi na odluku koju je Unija donijela u okviru ZVSP-a.
73 Contrary to what is maintained by the Parliament, the inclusion of Article 308 EC in the legal basis of Regulation No 881/2002 does not shake that conclusion. 
73 Suprotno tvrdnji Parlamenta, uključivanjem članka 308. UEZ-a u pravnu osnovu Uredbe br. 881/2002 navedeni se zaključak ne dovodi u pitanje.
While it is true that a measure under the CFSP could not have had Article 308 EC for its sole basis, the fact remains that that article could, as held at paragraph 53 above, supplement the legal basis of a measure adopted in reliance on Articles 60 EC and 301 EC in order to cover the adoption of restrictive measures whose addressees were natural or legal persons, groups or non-State entities not linked to the governing regime of a third country. 
Istina je da mjera u okviru ZVSP-a nije mogla imati članak 308. UEZ-a kao jedinu pravnu osnovu, no činjenica je da se tim člankom moglo, kao što je navedeno u točki 53. ove presude, nadopuniti pravnu osnovu mjere koja je donesena na temelju članaka 60. UEZ-a i 301. UEZ-a da bi se uključilo usvajanje mjera ograničavanja čiji su adresati fizičke ili pravne osobe, skupine ili nedržavni subjekti koji nisu povezani s vladajućim režimom treće zemlje.
A supplementary legal foundation of such a kind is, however, no longer necessary since Article 215(2) TFEU has expressly made it possible to adopt measures directed to such addressees on the basis of that provision. 
Dodatni pravni temelj takve vrste međutim više nije potreban budući da je člankom 215. stavkom 2. UFEU-a izričito predviđena mogućnost da se na temelju njega usvoje mjere usmjerene na takve adresate.
74 Moreover, the Parliament's argument that it is impossible to distinguish the combating of `internal' terrorism, on the one hand, from the combating of `external' terrorism, on the other, does not appear capable of calling in question the choice of Article 215(2) TFEU as a legal basis of the contested regulation. 
74 Štoviše nije vjerojatno da bi argument Parlamenta da je nemoguće razlikovati suzbijanje „unutarnjeg" terorizma s jedne strane i suzbijanje „vanjskog" terorizma s druge strane mogao dovesti u pitanje odabir članka 215. stavka 2. UFEU-a kao pravne osnove pobijane uredbe.
75 As is made clear at paragraph 65 above, Article 215(2) TFEU provides a sufficient legal basis for adopting, in response to a decision taken under the CFSP, restrictive measures taken in order to apply that policy to natural or legal persons, groups or non-State entities involved in acts of terrorism. 
75 Kao što proizlazi iz točke 65. ove presude, članak 215. stavak 2. čini dostatnu pravnu osnovu za usvajanje, nakon odluke donesene u okviru ZVSP-a, mjera ograničavanja s ciljem primjene te politike na fizičke ili pravne osobe, skupine ili nedržavne subjekte uključene u djela terorizma.
76 In the present case, it is to be emphasised that the contested regulation amends Regulation No 881/2002 which, as found at paragraph 67 above, constitutes one of the instruments by which the European Union put into effect an action decided upon within the Security Council and intended to preserve international peace and security. 
76 U ovom slučaju valja istaknuti da se pobijanom uredbom izmjenjuje Uredba br. 881/2002 koja je, kao što proizlazi iz točke 67. ove presude, jedan od instrumenata kojim Europska unija provodi djelovanje o kojem je odluku donijelo Vijeće sigurnosti i čija je namjera očuvanje međunarodnog mira i sigurnosti.
In addition, as observed at paragraph 72 above, in the light of both its objectives and its content, the contested regulation relates to a decision taken by the Union under the CFSP. 
Osim toga, kao što je navedeno u točke 72. ove presude, s obzirom na svoje ciljeve i sadržaj pobijana uredba odnosi se na odluku koju je Unija donijela u okviru ZVSP-a.
77 What is more, although, in connection with the second plea in law, the Parliament denies that Common Position 2002/402 can possibly amount to a decision under the CFSP for the purpose of Article 215(2) TFEU, it has not, however, called in question whether it was possible for that Common Position, having enabled adoption of Regulation No 881/2002 in accordance with Articles 60 EC and 301 EC, to be validly based on Title V of the EU Treaty, as it stood before the Treaty of Lisbon, that is to say, the title of that treaty concerning the CFSP. 
77 Štoviše, iako, u vezi s drugim tužbenim razlogom, Parlament osporava da bi Zajedničko stajalište 2002/402 moglo odgovarati odluci u okviru ZVSP-a u smislu članka 215. stavka 2. UFEU-a, on nije međutim doveo u pitanje da li se Zajedničko stajalište, nakon što je njime omogućeno donošenje Uredbe br. 881/2002 u skladu s člancima 60. UEZ-a i 301. UEZ-a, valjano temelji na glavi V. Ugovora o EU-u, u verziji prije Lisabonskog ugovora, odnosno glavi tog ugovora posvećenoj ZVSP-u.
78 Having regard to those factors, it suffices to find that Article 215(2) TFEU constitutes the appropriate legal basis for measures, such as those at issue in the present case, directed to addressees implicated in acts of terrorism who, having regard to their activities globally and to the international dimension of the threat they pose, affect fundamentally the Union's external activity. 
78 Uzimajući u obzir prethodno navedeno, dovoljno je utvrditi da članak 215. stavak 2. UFEU-a predstavlja odgovarajuću pravnu osnovu za mjere, poput mjera u ovom slučaju, usmjerene protiv adresata koji su upleteni u djela terorizma te koji, s obzirom na njihove aktivnosti na globalnoj razini te na međunarodnu dimenziju prijetnje koju predstavljaju, bitno utječu na vanjsko djelovanje Unije.
The consequences for the Parliament's prerogatives of the choice between Articles 75 TFEU and 215 TFEU 
Posljedice odabira između članka 75. UFEU-a i članka 215. UFEU-a na ovlasti Parlamenta
79 While it is true that choosing between Articles 75 TFEU and 215 TFEU as the legal basis for the contested regulation has consequences for the Parliament's prerogatives, inasmuch as the former provides for recourse to the ordinary legislative procedure whereas, under the latter, the Parliament is merely informed, that fact cannot, however, determine the choice of legal basis. 
79 Iako je istina da odabir između članka 75. UFEU-a i članka 215. UFEU-a kao pravne osnove za pobijanu uredbu ima posljedice na ovlasti Parlamenta, u smislu da se prvim predviđa zaštita u sklopu redovnog zakonodavnog postupka, a drugim Parlament tek prima obavijest, ta činjenica međutim ne može utjecati na odabir pravne osnove.
80 As the Council argues, it is not procedures that define the legal basis of a measure but the legal basis of a measure that determines the procedures to be followed in adopting that measure. 
80 Kao što je Vijeće istaknulo, nisu postupci ti kojima se definira pravna osnova akta, već pravna osnova akta određuje postupke koji će se koristiti u usvajanju mjere.
81 Admittedly, participation by the Parliament in the legislative process is the reflection, at Union level, of the fundamental democratic principle that the people should participate in the exercise of power through the intermediary of a representative assembly (see, to that effect, Case 138/79 Roquette Frères v Council [1980] ECR 3333, paragraph 33, and Titanium dioxide, paragraph 20). 
81 Doduše, sudjelovanje Parlamenta u zakonodavnom postupku odražava na razini Unije temeljno demokratsko načelo prema kojem građani sudjeluju u obnašanju vlasti posredstvom zastupničke skupštine (vidjeti u tom smislu presude od 29. listopada 1980., Roquette Frères/Vijeće, 138/79, Zb., str. 3333., t. 33., i gore navedenu Titanijev dioksid, t. 20.).
82 Nevertheless, the difference between Article 75 TFEU and Article 215 TFEU, so far as the Parliament's involvement is concerned, is the result of the choice made by the framers of the Treaty of Lisbon conferring a more limited role on the Parliament with regard to the Union's action under the CFSP. 
82 Međutim, razlika između članka 75. UFEU-a i članka 215. UFEU-a u odnosu na uključenost Parlamenta rezultat je odluke autora Lisabonskog ugovora da ograniče ulogu Parlamenta u pogledu djelovanja Unije u okviru ZVSP-a.
83 So far as concerns the Parliament's argument that it would be contrary to Union law for it to be possible for measures to be adopted that impinge directly on the fundamental rights of individuals and groups by means of a procedure excluding the Parliament's participation, it is to be noted that the duty to respect fundamental rights is imposed, in accordance with Article 51(1) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, on all the institutions and bodies of the Union. 
83 Što se tiče argumenta Parlamenta da je suprotno pravu Unije omogućiti da se mjere kojima se izravno zadire u temeljna prava pojedinaca i skupina usvajaju postupkom kojim se isključuje sudjelovanje Parlamenta, valja istaknuti da dužnost poštovanja temeljnih prava obvezuje, u skladu s člankom 51. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, sve ustanove i tijela Unije.
In addition, under both Article 75 TFEU and Article 215(3) TFEU, the acts referred to in those articles are to include necessary provisions on legal safeguards. 
Osim toga, na temelju članka 75. UFEU-a kao i članka 215. stavka 3. UFEU-a, akti koji se spominju u navedenim člancima uključuju potrebne odredbe o pravnim jamstvima.
84 In consequence, a measure, such as the contested regulation, containing safeguards for the respect of the fundamental rights of the persons whose names appear in the list, may be adopted on the basis of Article 215(2) TFEU. 
84 Prema tome, akt, kao što je pobijana uredba, koji sadrži jamstva u pogledu poštovanja temeljnih prava osoba čija se imena nalaze na popisu, može biti donesen na temelju članka 215. stavka 2. UFEU-a.
The argument to the contrary, that such a measure may be adopted only on the basis of Article 75 TFEU, would, moreover, render Article 215(2) largely redundant, whereas the duty to respect fundamental rights bears also on Union measures giving effect to resolutions of the Security Council (see, to that effect, Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission, paragraphs 285, 299 and 326). 
Teza kojom se tvrdi suprotno odnosno da takva mjera može biti donesena samo na temelju članka 75. UFEU-a osim toga u velikoj mjeri lišava korisnog učinka članak 215. stavak 2. UFEU-a, a obveza poštovanja temeljnih prava mora biti sadržana i u aktima Unije kojima se provode rezolucije Vijeća sigurnosti (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, t. 285., 299. i 326.).
85 In those circumstances, and having regard to all the foregoing considerations, it is to be concluded that the contested regulation was rightly based on Article 215(2) TFEU. 
85 U takvim okolnostima te uzimajući u obzir sva gore navedena razmatranja valja zaključiti da se pobijana uredba s pravom temelji na članku 215. stavku 2. UFEU-a.
86 Consequently, the first plea in law must be rejected as unfounded. 
86 Iz navedenog proizlazi da prvi tužbeni razlog valja odbiti kao neosnovan.
The second plea in law: failure to satisfy the conditions for recourse to Article 215 TFEU 
Drugi tužbeni razlog, koji se odnosi na nepoštovanje uvjeta za primjenu članka 215. UFEU-a
87 Inasmuch as the contested regulation could validly be based on Article 215 TFEU, it is necessary to assess the arguments presented by the Parliament in support of its second plea in law, alleging failure to satisfy the conditions for recourse to that article. 
87 Budući da se pobijana uredba može valjano temeljiti na članku 215. UFEU-a, valja ocijeniti argumente koje je Parlament podnio u prilog svojem drugom tužbenom razlogu kojim se navodi nepoštovanje uvjeta za primjenu tog članka.
88 The second plea is divided into two parts. 
88 Drugi tužbeni razlog podijeljen je u dva dijela.
The first concerns failure to comply with the condition relating to a joint proposal from the High Representative and the Commission, and the second concerns the fact that no decision under the CFSP was taken before the contested regulation was adopted. 
Prvi se odnosi na nepoštovanje uvjeta koji se odnosi na zajednički prijedlog Visoke predstavnice i Komisije, a drugi se odnosi na činjenicu da prije donošenja pobijane uredbe nije donesena nijedna odluka u okviru ZVSP-a.
No proposal compatible with the Treaties 
Nijedan prijedlog nije u skladu s Ugovorima
89 According to the Parliament, when the contested regulation was adopted on 22 December 2009, there was no Commission that could legitimately submit a joint proposal with the High Representative, the term of office of the Commission appointed on 22 November 2004 having expired on 31 October 2009 and the new Commission not taking office until 10 February 2010. 
89 Prema mišljenju Parlamenta, kada je pobijana uredba donesena 22. prosinca 2009. nije postojala Komisija koja je mogla legitimno podnijeti zajednički prijedlog s Visokom predstavnicom s obzirom da je mandat Komisije koja je preuzela dužnost 22. studenoga 2004. istekao 31. listopada 2009., a nova Komisija nije stupila na dužnost do 10. veljače 2010.
Even if it had been acceptable, in the interests of the continuity of the work of that institution, for the Commission appointed in November 2004 to continue to perform certain tasks, its authority would have been confined to dealing with current business. 
Čak i da je bilo prihvatljivo u interesu kontinuiteta rada institucije da Komisija koja je preuzela dužnost u studenome 2004. nastavi obavljati određene zadaće, njezina ovlast bi bila ograničena na tekuće poslove.
It would not have been empowered to take a major political initiative amending the legal basis of a measure in such a way as to divest it of its legislative nature and to divest the Parliament and the national parliaments of any influence. 
Ona ne bi bila ovlaštena pokrenuti veliku političku inicijativu kojom se mijenja pravna osnova akta koja bi uključivala gubitak njegovog zakonodavnog obilježja i gubitak utjecaja Parlamenta i nacionalnih parlamenata.
90 The Parliament considers that it cannot be argued that the proposal submitted by the Commission and the High Representative was merely the continuation of the proposal submitted by the Commission acting alone on 22 April 2009. 
90 Parlament smatra da se ne može tvrditi da je prijedlog koji su podnijeli Komisija i Visoka predstavnica bio tek nastavak prijedloga koji je Komisija podnijela samostalno 22. travnja 2009.
Furthermore, the way in which the proposal was submitted was not in conformity with the role or the responsibilities of the High Representative, as laid down in the Treaty of Lisbon. 
Osim toga, način na koji je prijedlog podnesen nije bio u skladu s ulogom ili odgovornostima Visoke predstavnice kako su predviđeni Lisabonskim ugovorom.
It is inconceivable that a joint proposal as required under Article 215(2) TFEU could be replaced by a mere endorsement by the High Representative of a pre-existing Commission proposal, adopted by that institution before the entry into force of the Treaty of Lisbon. 
Nezamislivo je da zajednički prijedlog u skladu s člankom 215. stavkom 2. UFEU-a može biti zamijenjen tako da Visoka predstavnica jednostavno odobri već postojeći prijedlog Komisije koji je ta institucija donijela prije stupanja na snagu Lisabonskog ugovora.
Furthermore, the High Representative, as the person responsible for the CFSP, is required to provide an adequate statement of reasons for the joint proposal submitted. 
Osim toga, Visoka predstavnica kao osoba odgovorna za ZVSP dužna je osigurati odgovarajuće obrazloženje za podneseni zajednički prijedlog.
91 The Council submits that when the term of office of the Commission, appointed in November 2004, expired on 31 October 2009, the Commission remained in office pending the appointment of a new Commission, in order to ensure the necessary continuity in the institution's work, as indicated in recital 1 in the preamble to Decision 2010/80/EU of the European Council of 9 February 2010 appointing the European Commission (OJ 2010 L 38, p. 7). 
91 Vijeće tvrdi da je, kada je mandat Komisije koja je stupila na dužnost u studenome 2004. istekao 31. listopada 2009., Komisija nastavila obavljati dužnosti do imenovanja nove Komisije kako bi se osigurao potreban kontinuitet rada institucije, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 1. Odluke 2010/80/EU Europskog vijeća od 9. veljače 2010. o imenovanju Europske komisije (SL L 38, str. 7.) [neslužbeni prijevod].
The Parliament continued, during the interim period from 1 November 2009 to 10 February 2010, to deal with the Commission as if the latter remained legitimately in existence. 
Parlament je nastavio, za trajanja prijelaznoga razdoblja od 1. studenoga 2009. do 10. veljače 2010., poslovati s Komisijom kao da Komisija i dalje legitimno postoji.
92 The Council stresses that the contested regulation was adopted on the basis of the proposal for a regulation of 22 April 2009 endorsed by the High Representative on 14 December 2009. 
92 Vijeće naglašava da je pobijana uredba donesena na temelju prijedloga uredbe od 22. travnja 2009. koji je Visoka predstavnica odobrila 14. prosinca 2009.
That proposal remained valid after the expiry of the Commission's term of office on 31 October 2009. 
Taj je prijedlog nastavio vrijediti i nakon isteka mandata Komisije 31. listopada 2009.
The only effect of the entry into force of the Treaty of Lisbon was to alter the procedure governing the adoption of the contested regulation. 
Jedini učinak stupanja na snagu Lisabonskog ugovora bio je promjena postupka kojim je uređeno donošenje pobijane uredbe.
93 The Council observes that, on 2 December 2009, the Commission presented to the Parliament and the Council a communication on the consequences of the entry into force of the Treaty of Lisbon for ongoing interinstitutional decision-making procedures, including an indicative list of the pending proposals it had presented before the entry into force of the Treaty of Lisbon and indicating, for each of the proposals, the consequences of the entry into force of that treaty. 
93 Vijeće podsjeća da je 2. prosinca 2009. Komisija predstavila Parlamentu i Vijeću komunikaciju [COM(2009) 665 final] o posljedicama stupanja na snagu Lisabonskog ugovora na međuinstitucionalne postupke donošenja odluka u tijeku, što uključuje indikativni popis tekućih prijedloga koje je podnijela prije stupanja na snagu Lisabonskog ugovora te navela, za svaki od tih prijedloga, posljedice stupanja na snagu Lisabonskog ugovora.
The proposal presented by the Commission to the Council on 22 April 2009 was mentioned in that list, together with an indication that its legal basis was to change from the former Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC to Article 215 TFEU. 
Prijedlog koji je Komisija predstavila Vijeću 22. travnja 2009. spomenut je u tom popisu, zajedno s napomenom da će se njegova pravna osnova promijeniti s bivših članaka 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a na članak 215.
94 Even if it were to be conceded that the situation in which the Commission found itself is analogous to that provided for in the sixth paragraph of Article 246 TFEU on the voluntary resignation of all the Members of the Commission, the case-law of the Union judicature does not, in the Council's view, support the conclusion that the Commission stepped outside the sphere of current business. 
UFEU-a. 94 Čak i kad bi bilo prihvaćeno da je situacija u kojoj se Komisija našla analogna situaciji predviđenoj u šestom stavku članka 246. UFEU-a o dobrovoljnoj ostavci svih članova Komisije, prema mišljenju Vijeća sudska praksa Unije ne ide u prilog zaključku da je Komisija napustila područje tekućih poslova.
In paragraph 96 of its judgment in Joined Cases T-228/99 and T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale and Land Nordrhein-Westfalen v Commission [2003] ECR II-435, the General Court held that a decision on State aid adopted by the Commission after its members had collectively resigned did not constitute a new political initiative which thus exceeded the powers of a Commission that was restricted to dealing with current business. 
U točki 96. presude Suda od 6. ožujka 2003., Westdeutsche Landesbank Girozentrale i Land Nordrhein-Westfalen/Komisija (T-228/99 i T-233/99, Zb., str. II-435.), Opći je sud presudio da odluka o državnoj potpori koju je donijela Komisija nakon što su njezini članovi dali kolektivnu ostavku ne predstavlja novu političku inicijativu koja bi premašila ovlasti Komisije koje su bile ograničene na obavljanje tekućih poslova.
If that was the conclusion in respect of a new decision adopted by the Commission during the period in question, the same conclusion must a fortiori apply in circumstances in which a pre-existing proposal remained pending. 
Ako je to zaključak u odnosu na novu odluku koju je Komisija donijela tijekom odnosnog razdoblja, isti zaključak mora se a fortiori primijeniti u okolnostima u kojima je postojeći prijedlog još uvijek otvoren.
In addition, the question arises whether the limitation to dealing with current business laid down in the second paragraph of Article 201 EC was applicable, given that the Parliament had not adopted a motion of censure on the Commission's administration. 
Isto tako postavlja se pitanje je li ograničenje na obavljanje samo tekućih poslova iz drugog stavka članka 201. UEZ-a bilo primjenjivo s obzirom da Parlament nije donio odluku o izglasavanju nepovjerenja Komisiji.