natgillin/translations-raw huggingface dataset:
60 The principles thus referred to by the General Court, and not challenged by the French Republic, may also be found in the Court of Justice’s case-law (see, in connection with Council Regulation (EC) No 881/2002 of 27 May 2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaida network and the Taliban, and repealing Council Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan (OJ 2002 L 139, p. 9), Kadi and Al Barakaat v Council and Commission, paragraphs 338 to 341). 
60 Načela na koja se poziva Opći sud, a koja Francuska Republika ne osporava, mogu se naći i u sudskoj praksi Suda (vidjeti u vezi s Uredbom Vijeća (EZ) br. 881/2002 o određenim posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 467/2001 o zabrani izvoza određene robe i usluga u Afganistan, pooštravanju zabrane leta i proširivanju zamrzavanja financijskih sredstava i ostalih financijskih izvora u odnosu na afganistanske talibane (SL L 139, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18, svezak 2., str. 34.), Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, točke od 338. do 341.).
61 It is to be borne in mind that, in the case of an initial decision to freeze funds, the Council is not obliged to inform the person or entity concerned beforehand of the grounds on which that institution intends to rely in order to include that person or entity’s name in the list referred to in Article 2(3) of Regulation No 2580/2001. So that its effectiveness may not be jeopardised, such a measure must be able to take advantage of a surprise effect and to apply immediately. In such a case, it is as a rule enough if the institution notifies the person or entity concerned of the grounds and affords it the right to be heard at the same time as, or immediately after, the decision is adopted. 
61 U tom smislu valja upozoriti da u slučaju prvotne odluke o zamrzavanju sredstava Vijeće nije dužno zainteresiranu osobu ili subjekt unaprijed obavijestiti o razlozima na kojima ta institucija namjerava temeljiti uvrštenje imena ili naziva te osobe ili subjekta na popis iz članka 2. stavka 3. Uredbe 2580/2001. Kako se ne bi ugrozila njezina učinkovitost, mjeru je potrebno primijeniti odmah i iskoristiti učinak iznenađenja. U tom je slučaju dovoljno primijeniti pravilo da institucija osobu ili subjekt obavješćuje o razlozima i osigurava im pravo na saslušanje u trenutku donošenja odluke ili neposredno nakon toga.
63 In the judgment under appeal, the General Court applied those principles to the facts of the case and rightly concluded that, given that the PMOI’s name had been maintained, by the contested decision, in the list referred to in Article 2(3) of Regulation No 2580/2001, a list in which it had appeared ever since its original inclusion on 3 May 2002 pursuant to Decision 2002/334, the Council might not, as it did in that case, communicate the new incriminating evidence against the PMOI at the same time as it adopted the contested decision. The Council was bound, imperatively, to ensure that the PMOI’s rights of defence were observed, that is to say, notification of the incriminating evidence against it and the right to be heard, before that decision was adopted. 
63 Opći sud je u pobijanoj presudi ta načela primijenio na činjenice u predmetu i ispravno zaključio da, s obzirom na to da je PMOI-jev naziv spornom odlukom zadržan na popisu iz članka 2. stavka 3. Uredbe br. 2580/2001, popisu na kojem se nalazio otkako je prvi put uvršten 3. svibnja 2002. u skladu s Odlukom 2002/334, Vijeće nije moglo, kao u tom slučaju, obavijestiti o novim dokazima protiv PMOI-ja u isto vrijeme kad je donosilo spornu odluku. Vijeće je bilo obvezno nužno osigurati da se poštuju prava PMOI-ja na obranu, odnosno, pravo na obavijest o dokazima protiv njega i pravo na saslušanje, prije nego što je odluka bila donesena.
64 In this regard, it is to be stressed, as the Advocate General did in point 103 of her Opinion, that the element of protection afforded by the requirement of notification of incriminating evidence and the right to make representations before the adoption of a measure, such as the contested decision, that sets in motion the application of restrictive measures is fundamental and essential to the rights of defence. This is all the more the case because such measures have a considerable effect on the rights and freedoms of the persons and groups concerned. 
64 U tom pogledu valja naglasiti, kao što je to učinila nezavisna odvjetnica u točki 103. mišljenja, da je zaštita koju pružaju obveza obavješćivanja o dokazima i pravo na ulaganje prigovora prije donošenja mjere, kao što je sporna odluka, kojom se pokreće primjena mjera ograničavanja temeljna i ključna za pravo na obranu. To je tim važnije što te mjere znatno utječu na prava i slobode osoba i skupina na koje se odnose.
65 The purpose of the rule that the addressee of a decision affecting him adversely must be placed in a position to submit his observations before that decision is adopted is to enable the authority concerned effectively to take into account all relevant information. In order to ensure that the addressee is in fact protected, the object of that rule is, in particular, to enable him to correct an error or produce such information relating to his personal circumstances as will tell in favour of the decision’s being adopted or not, or of its having this content or that (see, to this effect, Case C-349/07 Sopropé [2008] ECR I-10369, paragraph 49). 
65 Svrha pravila na temelju kojega adresat neke odluke koja na njega negativno utječe mora imati priliku podnijeti svoje primjedbe prije nego ta odluka bude donesena jest da se zainteresiranom tijelu omogući da stvarno uzme u obzir sve relevantne informacije. Kako bi se osigurala stvarna zaštita navedenog adresata, svrha tog pravila posebno je omogućiti adresatu da ispravi grešku ili dostavi informacije koje se odnose na njegov osobni slučaj, koje će ići u prilog donošenju ili nedonošenju odluke ili u prilog ovakva ili onakva njezina sadržaja (vidjeti u tom smislu, presudu od 18. prosinca 2008., Sopropé, C-349/07, Zb., str. I-10369., točka 49.).
68 In paragraphs 39 to 44 of the judgment under appeal, the General Court nevertheless considered the Council’s argument that that institution was justified in communicating the new incriminating evidence against the PMOI at the same time as the contested decision was adopted and not before, despite the fact that it was not an initial decision to freeze funds, because of the particular situation in which the Council found itself in that case, more specifically, the urgency with which the contested decision had to be adopted. 
68 U točkama od 39. do 44. pobijane presude Opći sud je ipak razmatrao argument Vijeća da je ta institucija imala pravo što je o novim dokazima protiv PMOI-ja tu organizaciju obavijestila u isto vrijeme kad je donesena sporna odluka, a ne prije, unatoč činjenici da to nije bila prvotna odluka o zamrzavanju sredstava, zato što se u tom predmetu Vijeće našlo u posebnoj situaciji ili, preciznije, zbog žurnosti kojom je spornu odluku trebalo donijeti.
70 The General Court held, first, that as of 7 May 2008, the date on which the Court of Appeal delivered its judgment, it became once and for all impossible for the Council to rely on the order of the Home Secretary of 28 March 2001 as a decision of a competent authority for the purpose of Article 1(4) of Common Position 2001/931 in order to maintain the inclusion of the PMOI in the list referred to in Article 2(3) of Regulation No 2580/2001. In addition, by order of 23 June 2008, which entered into force the following day, the Home Secretary acted on that judgment, striking the PMOI’s name from the list of organisations proscribed under the Terrorism Act 2000. 
70 Opći sud presudio je, prvo, da je od 7. svibnja 2008., datuma kad je Court of Appeal donio presudu, za Vijeće zauvijek postalo nemoguće oslanjati se na rješenje koje je donio Home Secretary 28. ožujka 2001. kao na odluku nadležnog tijela u smislu članka 1. stavka 4. Zajedničkog stajališta 2001/931, radi zadržavanja PMOI-ja na popisu iz članka 2. stavka 3. Uredbe br. 2580/2001. Osim toga, rješenjem od 23. lipnja 2008. koje je stupilo na snagu sljedećeg dana, Home Secretary je postupio u skladu s tom presudom izbrisavši naziv PMOI-ja s popisa organizacija zabranjenih na temelju Zakona o terorizmu iz 2000. (Terrorism Act 2000).
73 While it is indeed true, as the French Republic has maintained, that, at the very least as from 24 June 2008, the Council could not possibly allow a situation to continue in which Decision 2007/868 lacked any basis, but had as soon as possible to take appropriate action, the fact nevertheless remains, as indeed that Member State accepts and as the General Court rightly pointed out at paragraph 42 of the judgment under appeal, that neither the judgment of the Court of Appeal nor the Home Secretary’s order of 23 June 2008 had an automatic, immediate effect on Decision 2007/868, then applicable. 
73 Iako je zaista točno, kako tvrdi Francuska Republika, da Vijeće barem od 24. lipnja 2008. nije moglo dopustiti nastavak stanja u kojemu nije bilo temelja za Odluku 2007/868, nego je u najkraćem roku moralo poduzeti odgovarajuće radnje, ipak ostaje činjenica, koju ta država članica prihvaća i koju je Opći sud ispravno istaknuo u točki 42. pobijane presude, da ni presuda koju je donio Court of Appeal niti rješenje od 23. lipnja 2008. koje je donio Home Secretary nisu imali automatski i neposredan učinak na Odluku 2007/868 koja se tad primjenjivala.
74 In fact, that latter decision remained in force by reason of the presumption that acts of the institutions of the European Union are lawful, which, according to the Court’s settled case-law, means that those acts produce legal effects until such time as they are withdrawn, annulled in an action for annulment or declared invalid following a reference for a preliminary ruling or a plea of illegality (see, inter alia, Case C-199/06 CELF and Ministre de la Culture et de la Communication [2008] ECR I-469, paragraph 60 and case-law cited). 
74 U stvari, ova potonja odluka ostala je na snazi zbog pretpostavke zakonitosti akata institucija Europske unije, što po ustaljenoj sudskoj praksi Suda znači da ti akti proizvode pravne učinke sve do njihova povlačenja, poništavanja u postupku tužbe za poništenje ili proglašenja nevažećim nakon zahtjeva za prethodnu odluku ili prigovora nezakonitosti (vidjeti, među ostalim, presudu od 12. veljače 2008., CELF i Ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, Zb., str. I-469., točka 60. i navedena sudska praksa).
78 In this regard, it is to be noted that the General Court, after finding at paragraph 47 of the judgment under appeal, that the contested decision must be annulled by reason of breach of the PMOI’s rights of defence, considered at paragraph 48 that, although it was not necessary, in those circumstances, to consider the other pleas in law in the action, it would none the less examine the second and third pleas in law raised before it, having regard to their importance in relation to the fundamental right to effective judicial protection. 
78 S tim u vezi valja primijetiti da Opći sud, nakon što je u točki 47. pobijane presude ustvrdio da se sporna odluka mora poništiti zbog povrede prava PMOI-ja na obranu, u točki 48. smatra da će, iako u postojećim okolnostima nije bilo nužno razmatrati druge tužbene razloge, svejedno ispitati drugi i treći tužbeni razlog koji su pred njega izneseni, uzimajući u obzir njihovu važnost za temeljno pravo na djelotvornu pravnu zaštitu.
79 According to settled case-law, the Court of Justice will reject outright complaints directed against grounds of a judgment of the General Court included purely for the sake of completeness, since they cannot lead to the judgment’s being set aside and are therefore ineffective (see, inter alia, Case C-399/08 P Commission v Deutsche Post [2010] ECR I-0000, paragraph 75, and Case C-96/09 P Anheuser-Busch v Budějovický Budvar [2011] ECR I-0000, paragraph 211 and case-law cited). 
79 Sud će u skladu s ustaljenom sudskom praksom bez razmatranja odbiti pritužbe protiv razloga u presudi Općeg suda koji su u nju uključeni isključivo radi upotpunjavanja, jer one ne mogu dovesti do ukidanja presude i stoga su bespredmetni (vidjeti, među ostalim, presude od 2. rujna 2010., Komisija/Deutsche Post, C-399/08 P, Zb., str. I-7831., točka 75., i presudu od 29. ožujka 2011., Anheuser-Busch/Budějovický Budvar, C-96/09 P, Zb., str. I-2131., točka 211. i navedena sudska praksa).
82 Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeal proceedings by virtue of Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings. Since the French Republic has been unsuccessful and the PMOI has applied for an order for costs, the French Republic must be ordered to pay the costs. 
82 Na temelju članka 69. stavka 2. Poslovnika koji se na temelju članka 118. tog Poslovnika primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da Francuska Republika nije uspjela u postupku te s obzirom na to da je PMOI zatražio da ona snosi troškove, Francuskoj Republici valja naložiti snošenje troškova.
2. Orders the French Republic to pay the costs. 
2. Francuska Republika snosi troškove.
21 December 2011 (*) 
21. prosinca 2011.(*)
(Failure of a Member State to fulfil obligations – Articles 28 EC and 29 EC – Free movement of goods – Measures having equivalent effect to quantitative restrictions on imports and exports – Transport – Directives 96/62/EC and 1999/30/EC – Sectoral traffic prohibition for lorries of over 7.5 tonnes carrying certain goods – Air quality – Protection of health and the environment – Principle of proportionality – Consistency) 
(Povreda obveze države članice – Članci 28. UEZ-a i 29. UEZ-a – Slobodno kretanje robe – Mjere s istovrsnim učinkom kao količinska ograničenja uvoza i izvoza – Prijevoz – Direktive 96/62/EZ i 1999/30/EZ – Zabrana prometa na dionici autoceste za teretna vozila preko 7,5 tona koja prevoze određenu robu – Kvaliteta zraka – Zaštita zdravlja i okoliša – Načelo proporcionalnosti – Dosljednost)
In Case C-28/09, 
U predmetu C-28/09,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 21 January 2009, 
povodom tužbe zbog povrede obveze države članice na temelju članka 226. UEZ-a, podnesene 21. siječnja 2009.,
Commission of the European Communities, represented by P. Oliver, A. Alcover San Pedro and B. Schima, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
Komisija Europskih zajednica, koju zastupaju P. Oliver, A. Alcover San Pedro i B. Schima, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxembourgu,
Italian Republic, represented initially by I. Bruni and subsequently by G. Palmieri, acting as Agents, and G. De Bellis, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, 
Talijanska Republika, koju je prvo zastupala I. Bruni, a zatim G. Palmieri, u svojstvu agenta, uz asistenciju G. De Bellisa, avvocato dello Stato, s izabranom adresom za dostavu Luxembourgu,
Kingdom of the Netherlands, represented by C. Wissels, Y. de Vries and M. Noort, acting as Agents, 
Kraljevina Nizozemska, koju zastupaju C. Wissels, Y. de Vries i M. Noort, u svojstvu agenata,
v Republic of Austria, represented by E. Riedl, G. Eberhard and C. Ranacher, acting as Agents, and L. Schmutzhard and J. Thudium, 
protiv Republike Austrije, koju zastupaju E. Riedl, G. Eberhard i C. Ranacher, u svojstvu agenata, uz asistenciju L. Schmutzharda i J. Thudiuma,
composed of V. Skouris, President, A. Tizzano, J.N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J. Malenovský, U. Lõhmus, A. Prechal, Presidents of Chambers, A. Rosas (Rapporteur), E. Levits, A. Ó Caoimh and L. Bay Larsen, Judges, 
u sastavu V. Skouris, predsjednik, A. Tizzano, J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J. Malenovský, U. Lõhmus, A. Prechal, predsjednici vijeća, A. Rosas (izvjestitelj), E. Levits, A. Ó Caoimh i L. Bay Larsen, suci,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 19 October 2010, 
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 19. listopada 2010.,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 16 December 2010, 
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 16. prosinca 2010.,
1 By its application the Commission of the European Communities asks the Court to declare that, by prohibiting lorries of over 7.5 tonnes carrying certain goods from using a section of the A 12 motorway in the Inn valley (Austria), the Republic of Austria has failed to fulfil its obligations under Articles 28 EC and 29 EC. 
1 Svojom tužbom Komisija Europskih zajednica zahtijeva od Suda da utvrdi da zabranom prometa za teretna vozila preko 7,5 tona koja prevoze određenu robu na dionici autoceste A 12 u dolini rijeke Inn (Austrija), Republika Austrija nije ispunila svoje obveze prema člancima 28. UEZ-a i 29. UEZ-a.
2 European Union legislation on the protection of ambient air quality consists in particular of Council Directive 96/62/EC of 27 September 1996 on ambient air quality assessment and management (OJ 1996 L 296, p. 55) and Council Directive 1999/30/EC of 22 April 1999 relating to limit values for sulphur dioxide, nitrogen dioxide and oxides of nitrogen, particulate matter and lead in ambient air (OJ 1999 L 163, p. 41), as amended by Commission Decision 2001/744/EC of 17 October 2001 (OJ 2001 L 278, p. 35) (‘Directive 1999/30’). The aim of those two directives, as stated in their preambles, is to protect the environment and human health. 
2 Pravo Unije koje se odnosi na zaštitu kvalitete zraka obuhvaća osobito Direktivu Vijeća 96/62/EZ od 27. rujna 1996. o procjeni i upravljanju kvalitetom zraka (SL L 296, str. 55.) i Direktivu Vijeća 1999/30/EZ od 22. travnja 1999. o graničnim vrijednostima za sumporov dioksid, dušikov dioksid i dušikove okside, lebdeće čestice i olovo u zraku (SL L 163, str. 41.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2001/744/EZ od 17. listopada 2001. (SL L 278, str. 35.) (u daljnjem tekstu: Direktiva 1999/30). Cilj ovih dviju direktiva, kako se navodi u uvodnim izjavama, je zaštita okoliša i zdravlja ljudi.
3 Those directives were repealed as from 11 June 2010 by Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council of 21 May 2008 on ambient air quality and cleaner air for Europe (OJ 2008 L 152, p. 1), without prejudice to the obligations on the Member States relating to time-limits for transposition or application of those directives. In view of the date of the material facts, however, they remain applicable to the present proceedings. 
3 Te su direktive stavljene izvan snage 11. lipnja 2010. Direktivom 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL L 152, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 29., str. 169.) ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prenošenje ili primjenu tih direktiva. Uzimajući u obzir datum materijalnih činjenica one se ipak primjenjuju na ovaj spor.
4 In accordance with Article 1 of Directive 96/62, its general aim is to define the basic principles of a common strategy to: 
4 U skladu s člankom 1. Direktive 96/62 njezin je glavni cilj definiranje osnovnih načela zajedničke strategije za:
– define and establish objectives for ambient air quality in the Community designed to avoid, prevent or reduce harmful effects on human health and the environment as a whole, 
– definiranje i utvrđivanje ciljeva za kvalitetu zraka u Zajednici kako bi se izbjegli, spriječili ili umanjili štetni učinci na zdravlje ljudi i okoliš u cjelini,
– assess the ambient air quality in Member States on the basis of common methods and criteria, 
– procjenjivanje kvalitete zraka u državama članicama na temelju zajedničkih metoda i kriterija,
– obtain adequate information on ambient air quality and ensure that it is made available to the public, inter alia by means of alert thresholds, and 
– prikupljanje odgovarajućih podataka o kvaliteti zraka i stavljanje tih podataka na raspolaganje javnosti, između ostalog, objavljivanjem pragova upozorenja i
– maintain ambient air quality where it is good and improve it in other cases. 
– održavanje kvalitete zraka, ukoliko je dobra, i njezino poboljšanje u ostalim slučajevima.
5 Article 4 of Directive 96/62 provides that the Council of the European Union, on a proposal by the Commission, is to set limit values for the pollutants listed in Annex I to the directive. That annex, entitled ‘List of atmospheric pollutants to be taken into consideration in the assessment and management of ambient air quality’, includes inter alia nitrogen dioxide (NO2). 
5 Člankom 4. Direktive 96/62 predviđa se da Vijeće Europske unije na prijedlog Komisije odredi granične vrijednosti za onečišćujuće tvari navedene u Prilogu I. te direktive. Taj prilog pod nazivom „Popis atmosferskih onečišćujućih tvari koje treba uzeti u obzir pri procjenjivanju i upravljanju kvalitetom zraka” uključuje osobito dušikov dioksid (NO2).
6 Article 7 of Directive 96/62 provides: 
6 Članak 7. Direktive 96/62 određuje:
‘1. Member States shall take the necessary measures to ensure compliance with the limit values. 
„1. „Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale poštivanje graničnih vrijednosti.
3. Member States shall draw up action plans indicating the measures to be taken in the short term where there is a risk of the limit values and/or alert thresholds being exceeded, in order to reduce that risk and to limit the duration of such an occurrence. Such plans may, depending on the individual case, provide for measures to control and, where necessary, suspend activities, including motor-vehicle traffic, which contribute to the limit values being exceeded.’ 
3. Države članice sastavljaju akcijske planove u kojima se navode kratkoročne mjere koje treba poduzeti kada postoji rizik od prekoračivanja graničnih vrijednosti i/ili pragova upozorenja, kako bi se spomenuti rizik smanjio i ograničilo trajanje takve pojave. U pojedinačnim slučajevima spomenutim se planovima mogu predvidjeti mjere nadzora i, prema potrebi, obustave aktivnosti uključujući promet motornih vozila, koje pridonose prekoračivanju graničnih vrijednosti.” [neslužbeni prijevod]
7 Article 8(3) of Directive 96/62 further provides: 
7 Nadalje, u članku 8. stavku 3. Direktive 96/62 navodi se sljedeće:
‘In the zones and agglomerations [in which the levels of one or more pollutants are higher than the limit value plus the margin of tolerance], Member States shall take measures to ensure that a plan or programme is prepared or implemented for attaining the limit value within the specific time limit. 
„U zonama i aglomeracijama [u kojima su razine jedne ili više onečišćujućih tvari više od graničnih vrijednosti i dopuštenih odstupanja], države članice poduzimaju mjere kako bi osigurale pripremu ili provedbu plana ili programa za postizanje graničnih vrijednosti u određenom vremenskom roku.
The said plan or programme, which must be made available to the public, shall incorporate at least the information listed in Annex IV.’ 
Spomenuti plan ili program, koji se mora staviti na raspolaganje javnosti, sadržava barem informacije navedene u Prilogu IV.” [neslužbeni prijevod]
8 The information listed in Annex IV includes information on the localisation of excess pollution, the main emission sources responsible for pollution, and existing and proposed measures. 
8 Informacije iz Priloga IV. obuhvaćaju podatke o lokaciji prekomjernog onečišćenja, glavnim izvorima emisija koji su odgovorni za onečišćenje te postojećim i predloženim mjerama.