natgillin/translations-raw huggingface dataset:
29 On this point, suffice it to say that, as the Advocate General observes in point 32 of his Opinion, the circumstance that such a change is about to be made is not relevant. According to the information in the order for reference, Ms Petersen had her admission to practise as a panel dentist withdrawn and was deprived of the possibility of carrying on that activity from 30 June 2007. It follows that the Court’s answer to the questions referred will be decisive for the outcome of the main proceedings and that the reference for a preliminary ruling is admissible. 
29 Što se toga tiče, dovoljno je napomenuti da okolnost, kao što je utvrdio nezavisni odvjetnik u t. 32. svojega mišljenja, da će doći do te promjene nije relevantna. Kao što proizlazi iz informacija iz zahtjeva za prethodnu odluku, D. Petersen oduzeto je odobrenje za obavljanje prakse ugovornog stomatologa i lišena je mogućnosti daljnjeg obavljanja te prakse od 30. lipnja 2007. Iz toga slijedi da će odgovor Suda na postavljena pitanja biti odlučujući za ishod glavnog postupka i da je zahtjev za prethodnu odluku dopušten.
30 By its first and second questions, which should be considered together, the referring court essentially asks whether Article 6(1) of the Directive precludes a national measure setting a maximum age for practising as a panel dentist, in this case 68 years, in order to protect the health of patients insured under the statutory health insurance scheme, since it is thought that the performance of those dentists declines from that age. It wishes to know whether the fact that that aim was not taken into account by the legislature is relevant. 
30 Svojim prvim i drugim pitanjem, koje valja razmatrati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li članku 6. stavku 1. Direktive protivna nacionalna mjera kojom se određuje maksimalna dob za obavljanje prakse ugovornog stomatologa, u ovom slučaju 68 godina, radi zaštite zdravlja pacijenata osiguranih u okviru zakonom propisanog sustava zdravstvenog osiguranja jer se smatra da se sposobnost tih stomatologa umanjuje od tog doba. Nacionalni sud se pita se je li okolnost da zakonodavac nije uzeo u obzir taj cilj relevantna.
33 The measure at issue in the main proceedings lays down a maximum age for practising as a panel dentist within the statutory health insurance scheme. As appears from the information supplied by the referring court, 90% of patients are covered by that scheme. It follows that for a dentist to be unable to practise in the panel scheme is liable to limit the demand for the services he offers. Consequently, by fixing an age above which access to and exercise of the activity of panel dentist are no longer possible, the third sentence of Paragraph 95(7) of the SGB V affects conditions for access to employment, to self-employment or to occupation within the meaning of Article 3(1)(a) and employment and working conditions within the meaning of Article 3(1)(c) of the Directive. 
33 Mjerom o kojoj je riječ u glavnom postupku utvrđuje se maksimalna dob za obavljanje stomatološke prakse u okviru zakonom propisanog sustava zdravstvenog osiguranja. Kako proizlazi iz informacija koje je dostavio sud koji je uputio zahtjev, 90 % pacijenata obuhvaćeno je tim sustavom. Iz toga slijedi da okolnost u kojoj se stomatologu onemogućuje obavljanje prakse u okviru ugovornog sustava može ograničiti potražnju za uslugama koje on nudi. Stoga određivanjem dobi iznad koje pristup stomatološkoj praksi i obavljanje stomatološke prakse više nisu mogući, treća rečenica točke 95. stavka 7. SGB-a V. utječe na uvjete za pristup zapošljavanju, samozapošljavanju ili uvjete za obavljanje zanimanja u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) i zapošljavanje i uvjete rada u smislu članka 3. stavka 1. točke (c) Direktive.
34 In the second place, as regards the question whether the legislation at issue in the main proceedings contains a difference of treatment on grounds of age in relation to employment and occupation, it must be noted that, under Article 2(1) of the Directive, for the purposes of the Directive, the ‘principle of equal treatment’ is to mean that there must be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1 of the Directive. Article 2(2)(a) states that, for the purposes of the application of Article 2(1), direct discrimination is to be taken to occur where one person is treated less favourably than another in a comparable situation, on any of the grounds referred to in Article 1 of the Directive (see Palacios de la Villa, paragraph 50, and Age Concern England, paragraph 33). 
34 Kao drugo, što se tiče pitanja sadržava li zakonodavstvo o kojem je riječ u glavnom postupku razliku u postupanju na temelju dobi u odnosu na zapošljavanje i obavljanje zanimanja, valja utvrditi da, u skladu s člankom 2. stavkom 1. Direktive, za potrebe Direktive, „načelo jednakog postupanja” treba značiti nepostojanje izravne ili neizravne diskriminacije, na bilo kojoj osnovi iz članka 1. Direktive. U članku 2. stavku 2. točki (a) navodi se da se, za potrebe primjene članka 2. stavka 1., smatra da se radi o izravnoj diskriminaciji u slučaju kada se prema jednoj osobi postupa lošije nego prema drugoj osobi ili je došlo do takvog postupanja ili je moglo doći do takvog postupanja u sličnim situacijama, zbog bilo kojeg od razloga iz članka 1. Direktive (vidjeti prethodno navedene presude Palacios de la Villa, t. 50., i Age Concern England, t. 33.).
35 The application of a provision such as the third sentence of Paragraph 95(7) of the SGB V has the consequence that persons, in this case panel dentists, are treated less favourably than other persons practising the same profession on the ground that they have exceeded the age of 68 years. Such a provision introduces a difference of treatment on grounds of age within the meaning of the Directive. 
35 Primjena odredbe poput one iz treće rečenice točke 95. stavka 7. SGB-a V. ima za posljedicu da se s osobama, u ovom slučaju ugovornim stomatolozima, postupa lošije nego s drugim osobama koje se bave istom profesijom zbog toga što su navršili 68 godina. Takva odredba uvodi različito postupanje na temelju dobi u smislu Direktive.
"38 The referring court mentioned several objectives: first, the protection of the health of patients covered by the statutory health insurance scheme, it being thought that the performance of dentists declines after a certain age; second, the distribution of employment opportunities among the generations; and third, the financial balance of the German health system. It only relied on one of them however, namely the first, while pointing out that that objective did not correspond to the intention of the legislature." 
"38 Sud koji je uputio zahtjev naveo je nekoliko ciljeva: kao prvo, zaštita zdravlja pacijenata obuhvaćenih zakonom propisanim sustavom zdravstvenog osiguranja s obzirom da se smatra da se sposobnost stomatologa umanjuje nakon određene dobi; kao drugo, raspodjela mogućnosti zapošljavanja među generacijama; i kao treće, financijska ravnoteža njemačkog zdravstvenog sustava. No on je uzeo u obzir samo jedan cilj, i to prvi, pri čemu je naglasio da taj cilj nije u skladu s namjerom zakonodavca."
41 The German Government stated in its observations at the hearing before the Court that the legislature had intended to keep the age limit at issue in the main proceedings for a limited observation period, in order to ascertain whether the problems connected with the excess supply of care provided by panel dentists had indeed disappeared despite the abolition of the quotas. The legislature thought it prudent, while awaiting the results of that exercise, to maintain a measure intended to limit the number of panel dentists, and hence expenditure on health, by providing that dentists who had reached the age of 68 could no longer practice in the panel scheme. Maintaining the age limit thus, according to the government, pursued the original objective of the GSG 1993, which was primarily to control public health expenditure. 
41 Njemačka vlada navela je u svojim očitovanjima iznesenima pred Sudom da je zakonodavac imao namjeru zadržati dobnu granicu o kojoj je riječ u glavnom postupku tijekom ograničenog razdoblja promatranja kako bi utvrdio jesu li doista nestali problemi povezani s viškom ponude skrbi koju pružaju ugovorni stomatolozi unatoč ukidanju kvota. U očekivanju rezultata te provjere, zakonodavac je smatrao da je razborito zadržati mjeru čiji je cilj ograničiti broj ugovornih stomatologa a time i izdatke za zdravstvo, određujući da stomatolozi koji su navršili 68 godina više ne mogu obavljati praksu u okviru ugovornog sustava. Zadržavanjem dobne granice tako se, prema vladi, provodi izvorni cilj GSG-a 1993, a to je prvenstveno kontrola izdataka za javno zdravlje.
44 The first and third objectives may be considered together. The first directly concerns the field of the health of patients, considered from the point of view of the competence of doctors and dentists. The third, although relating to the financial balance of the statutory health insurance scheme, also concerns that field, but considered from a different angle. 
44 Prvi i treći cilj valja razmatrati zajedno. Prvi se odnosi izravno na područje zdravlja pacijenata, iz perspektive sposobnosti liječnika i stomatologa. Treći cilj, iako se odnosi na financijsku ravnotežu zakonom propisanog sustava zdravstvenog osiguranja, također se odnosi na to područje, ali se sagledava iz različite perspektive.
48 It should be recalled, however, that the fact that the referring court has, formally, worded the question referred for a preliminary ruling with reference to certain provisions of Community law does not prevent the Court from providing that court with all the elements of interpretation which may be of assistance in adjudicating in the case pending before it, whether or not it has referred to them in the wording of its questions. It is for the Court to extract from all the information provided by the national court, in particular from the grounds of the decision making the reference, the points of Community law which require interpretation in view of the subject-matter of the dispute (see Case C-115/08 ČEZ [2009] ECR I-0000, paragraph 81). 
48 Međutim, valja podsjetiti na činjenicu da to što je sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku formalno formulirao pitanje pozivajući se na određene odredbe prava Zajednice ne sprječava Sud da pruži nacionalnom sudu sve elemente tumačenja prava Unije koji mogu biti korisni za rješavanje predmeta koji se pred njim vodi, bez obzira na to je li se taj sud u tekstu svojih pitanja na njih pozvao. U tu svrhu Sud može iz svih podataka koje mu je dostavio nacionalni sud, a osobito iz obrazloženja odluke kojom se upućuje prethodno pitanje, izvesti propise i načela prava Unije koje treba tumačiti uzimajući u obzir predmet glavnog postupka (vidjeti presudu od 27. listopada 2009., ČEZ, C-115/08, Zb., str. I-10265., t. 81.).
49 Article 2(5) of the Directive expressly mentions the protection of health. In accordance with that provision, the Directive is without prejudice to measures laid down by national law which, in a democratic society, are necessary inter alia for the protection of health. 
49 U članku 2. stavku 5. Direktive izričito se spominje zaštita zdravlja. U skladu s tom odredbom, Direktiva ne utječe na mjere utvrđene u nacionalnom zakonodavstvu koje su u demokratskom društvu potrebne, između ostaloga, za zaštitu zdravlja.
51 In the case of a measure in the field of health, it should be recalled that, in accordance with the case-law and with Article 152(5) EC, the Member States retain power to organise their social security systems and to adopt, in particular, provisions intended to govern the organisation and delivery of health services and medical care. The Member States must indeed exercise that power in compliance with Community law, but, when assessing whether that obligation has been complied with, account must be taken of the fact that a Member State may determine the level of protection which it wishes to afford to public health and the way in which that level is to be achieved. Since the level of protection may vary from one Member State to the other, Member States must be allowed discretion (see Hartlauer, paragraphs 29 and 30, and Joined Cases C-171/07 and C-172/07 Apothekerkammer des Saarlandes and Others [2009] ECR I-0000, paragraphs 18 and 19). 
51 Kada se radi o mjeri u području zdravlja, valja napomenuti da, u skladu sa sudskom praksom i člankom 152. stavkom 5. UEZ-a, države članice zadržavaju ovlast da urede svoje sustave socijalne sigurnosti, a posebno da poduzimaju sve mjere usmjerene na organizaciju zdravstvenih službi i medicinske skrbi. Države članice zaista moraju izvršavati tu ovlast u skladu s pravom Zajednice, ali pri ocjeni poštovanja te obveze, treba uzeti u obzir činjenicu da država članica može odrediti željenu razinu osiguranja zaštite javnog zdravlja i način na koji se ta razina postiže. Kako ta razina može biti različita od jedne države članice do druge, državama članicama treba priznati određenu marginu prosudbe (vidjeti gore navedenu presudu Hartlauer, t. 29. i 30. i presudu od 19. svibnja 2009., Apothekerkammer des Saarlandes i dr., C-171/07 i C-172/07, Zb., str. I-04171, t. 18. i 19.).
52 In view of that discretion, it must be accepted that, in the context of Article 2(5) of the Directive, a Member State may find it necessary to set an age limit for the practice of a medical profession such as that of a dentist in order to protect the health of patients. That consideration applies whether the objective of the protection of health is considered from the point of view of the competence of dentists or the financial balance of the national healthcare system. As regards the latter, it cannot be ruled out that the rising number of panel dentists led to an excessive increase in the supply of healthcare, resulting in an excessive level of expenditure to be borne by the State, and that the departure of the oldest of those dentists makes it possible to reduce that expenditure and avert a risk of serious harm to the balance of the social security system. As to setting the age limit at 68, that age may be regarded as sufficiently high to serve as the endpoint of admission to practise as a panel dentist. 
52 S obzirom na tu marginu prosudbe, valja prihvatiti da, u okviru članka 2. stavka 5. Direktive, država članica može smatrati potrebnim odrediti dobnu granicu za obavljanje liječničke profesije, kao što je stomatološka, radi zaštite zdravlja pacijenata. Takav se stav primjenjuje i u slučaju kada se cilj zaštite zdravlja razmatra sa stajališta sposobnosti stomatologa ili sa stajališta financijske ravnoteže nacionalnog sustava zdravstvene skrbi. Što se tiče potonjeg, ne može se zanemariti činjenica da je povećanje broja ugovornih stomatologa dovelo do prevelikog povećanja u ponudi zdravstvene skrbi i posljedičnog prevelikog izdatka koji mora snositi država i da odlazak najstarijih stomatologa omogućuje smanjenje tih izdataka i izbjegavanje rizika ozbiljnog narušavanja sustava socijalne sigurnosti. Što se tiče postavljanja dobne granice na 68 godina, ta se dob može smatrati dovoljno visokom za prestanak važenja odobrenja za obavljanje prakse ugovornog stomatologa.
53 To assess whether the measure is necessary in relation to the objective pursued, it must also be ascertained whether the exceptions to the age limit at issue in the main proceedings interfere with the consistency of the legislation in question by leading to a result that is contrary to that objective. It must be remembered that legislation is appropriate for ensuring attainment of the objective pursued only if it genuinely reflects a concern to attain it in a consistent and systematic manner (see Hartlauer, paragraph 55). 
53 Kako bi se procijenila nužnost te mjere u odnosu na cilj koji se želi postići, treba utvrditi da iznimke u pogledu dobne granice o kojoj je riječ u glavnom postupku nisu u suprotnosti s dosljednom primjenom predmetnog zakonodavstva i da ne daju rezultat protivan tom cilju. U stvari valja voditi računa o tome da zakonodavstvo ne može jamčiti ostvarenje predviđenog cilja, osim ako istinski ne osigurava njegovo ostvarenje i to na sustavan i dosljedan način (vidjeti gore navedenu presudu Hartlauer, t. 55.).
54 As stated in paragraph 16 above, the rule at issue in the main proceedings is subject to four exceptions. The second and third exceptions cover a lack of panel dentists because there is a shortage of them in certain regions or because of their illness, absence on leave or participation in training courses. In those cases, patients insured under the statutory health insurance scheme can be treated by dentists aged over 68. 
54 Kao što proizlazi iz točke 16. ove presude, pravilo o kojem je riječ u glavnom postupku može imati četiri iznimke. Druga i treća iznimka odnose se na nedostatak ugovornih stomatologa zbog toga što ih nema dovoljno u pojedinim regijama ili zbog bolesti, odsustva ili sudjelovanja u usavršavanju. U tim slučajevima, pacijente osigurane u okviru zakonom propisanog sustava obveznog osiguranja mogu liječiti stomatolozi stariji od 68 godina.
55 Those exceptions clearly do not interfere with the objective of the protection of health. On the contrary, they are intended to ensure that the patients concerned can still be treated. Moreover, being designed for situations in which there is a shortage of supply of dental care, they are by their nature incapable of creating an excess of that supply liable to interfere with the financial balance of the national healthcare system. 
55 Očigledno je da te iznimke nisu u suprotnosti s ciljem zaštite zdravlja. Baš suprotno, njima se osigurava liječenje tih pacijenata. Nadalje, budući da su namijenjene situacijama u kojima postoji manjak ponude stomatološke skrbi, po svojoj prirodi njima se ne može stvarati višak ponude koja bi mogla utjecati na financijsku ravnotežu nacionalnog sustava zdravstvene skrbi.
56 The first exception concerns panel dentists who were admitted to practise by 1 January 1993 but who, on reaching the age of 68, have not completed 20 years’ practice in the panel scheme. According to the observations submitted to the Court, this exception is intended to avoid disadvantaging dentists who, at the time of the entry into force of the legislation at issue in the main proceedings, despite already being in an older age group, had not practised for long enough for the purposes of entitlement to a pension. The exception concerns more particularly panel dentists from the former German Democratic Republic. According to the German Government, which was not contradicted on this point, the dentists covered by this exception represent only a precisely defined group, however, and the exception is moreover temporary, since it is to end after a period of at most 20 years. 
56 Prva se iznimka odnosi na ugovorne stomatologe koji su dobili odobrenje za obavljanje stomatološke prakse prije 1. siječnja 1993., ali koji nakon što su navršili 68 godina nisu 20 godina obavljali stomatološku praksu u okviru ugovornog sustava. U skladu s očitovanjima podnesenima Sudu, ovom se iznimkom želi izbjeći dovođenje u nepovoljniju situaciju stomatologa koji, u vrijeme stupanja na snagu zakonodavstva o kojem je riječ u glavnom postupku, unatoč tome što već pripadaju starijoj dobnoj skupini, nisu praksu ugovornog stomatologa obavljali dovoljno dugo da bi stekli pravo na mirovinu. Ta se iznimka posebno odnosi na ugovorne stomatologe iz bivše Njemačke Demokratske Republike. Prema mišljenju njemačke vlade, koje se po tom pitanju ne osporava, radi se samo o točno definiranoj skupini stomatologa obuhvaćenih ovom iznimkom i povrh toga, ta je iznimka privremena jer prestaje važiti s istekom razdoblja od najviše 20 godina.
58 The fourth exception does not appear as such in the legislation but derives from its scope. The third sentence of Paragraph 95(7) of the SGB V concerns only dentists practising under the panel system. Outside that system, dentists can thus practise their profession at any age, and patients can consequently be treated by dentists older than 68. 
58 Četvrta iznimka nije sadržana kao takva u zakonodavstvu, ali proizlazi iz njegovog područja primjene. Treća rečenica članka 95. stavka 7. SGB-a V. odnosi se samo na stomatologe u okviru ugovornog sustava. Izvan tog sustava, stomatolozi mogu stoga obavljati svoju profesiju bez obzira na dob te stoga pacijente mogu liječiti stomatolozi stariji od 68 godina.
60 To assess the effect of the fourth exception on the consistency of the measure at issue in the main proceedings from the point of view of Article 2(5) of the Directive, account must also be taken of the nature and wording of that provision. As it is an exception to the principle of the prohibition of discrimination, it must be interpreted strictly. The terms used in Article 2(5) also suggest such an approach. 
60 Za ocjenu učinka četvrte iznimke o dosljednosti mjere o kojoj je riječ u glavnom postupku s obzirom na članak 2. stavak 5. Direktive, valja voditi računa i o prirodi i tekstu te odredbe. Budući da se radi o odstupanju od načela zabrane diskriminacije, potrebno ju je usko tumačiti. Izrazi iz članka 2. stavka 5. također ukazuju na takav pristup.
61 A measure to which there is so broad an exception as that for dentists practising outside the panel system cannot be regarded as essential for the protection of public health. If the aim of the age limit at issue in the main proceedings is the protection of patients’ health, from the point of view of the competence of the practitioners concerned, clearly patients are not protected where the exception applies. The exception thus appears to run counter to the objective pursued. Moreover, it is not limited temporally and, although no figures have been supplied, it potentially applies to all dentists and appears liable to concern a not inconsiderable number of patients. 
61 Mjera koja dopušta tako veliku iznimku kao što je ona koja se odnosi na stomatologe koji obavljaju stomatološku praksu izvan ugovornog sustava ne može se smatrati nužnom za zaštitu javnog zdravlja. Ako je cilj dobne granice o kojoj je riječ u glavnom postupku zaštita zdravlja pacijenata, sa stajališta sposobnosti dotičnih stomatologa jasno je da pacijenti nisu zaštićeni u slučaju kada se ta iznimka primjenjuje. Stoga se čini da je iznimka u suprotnosti s ciljem koji se želi postići. Nadalje, ona nije vremenski ograničena i, unatoč tome što nisu navedeni brojčani podaci, ona se potencijalno primjenjuje na sve stomatologe i čini se da bi se mogla odnositi na izvjestan broj pacijenata koji nije zanemariv.
62 Consequently, if the objective pursued by the measure at issue in the main proceedings is the protection of the health of patients, from the point of view of the competence of doctors and dentists, that measure lacks consistency because of the fourth exception mentioned above. In that case the age limit imposed on panel dentists is not necessary for the protection of health within the meaning of Article 2(5) of the Directive. 
62 Stoga valja smatrati da, ako je cilj koji se želi postići mjerom o kojoj je riječ u glavnom postupku zaštita zdravlja pacijenata, sa stajališta sposobnosti liječnika i stomatologa toj mjeri nedostaje dosljednost zbog prethodno navedene četvrte iznimke. U tom slučaju dobna granica koja se nameće ugovornim stomatolozima nije potrebna za zaštitu zdravlja u smislu članka 2. stavka 5. Direktive.