natgillin/translations-raw huggingface dataset:
66 The cases in which there may still be liability on the part of the supplier contrary to the provisions of Article 3(3) of Directive 85/374 have been considerably reduced as a result of the adoption of the new version of Article 1386-7 of the Civil Code, so that it cannot be argued that there is still a serious interference with the objectives of the directive or with public or private interests. 
66 Slučajevi u kojima zbog nepoštovanja odredaba članka 3. stavka 3. Direktive 85/374 još postoji odgovornost dobavljača znatno su rjeđi zbog usvajanja nove verzije članka 1386-7 Građanskog zakonika, tako da se ne bi moglo tvrditi da se i dalje nanosi ozbiljna šteta ciljevima direktive ili javnim i privatnim interesima.
67 In those circumstances, the coefficient of 1 (on a scale from 1 to 20) proposed by the Commission is an adequate reflection of the degree of seriousness of the infringement subsisting at the date of the Court’s examination of the facts. 
67 U tim uvjetima koeficijent 1 (na ljestvici od 1 do 20) koji predlaže Komisija prikladno odražava stupanj težine povrede koja postoji na datum na koji Sud ispituje činjenice.
68 Third, however, as regards the coefficient relating to the duration of the infringement, the Commission’s suggestion that this should be fixed at 1.3 (on a scale from 1 to 3) cannot be accepted. 
68 Što se tiče, kao treće, koeficijenta koji se odnosi na trajanje povrede,valja međutim utvrditi da se prijedlog Komisije da bi on trebao biti 1,3 (na ljestvici od 1 do 3) ne bi mogao prihvatiti.
69 The Commission submits that that coefficient was established in accordance with a new method of calculation decided on by it at its meeting of 2 April 2001, under which the coefficient relating to the duration of the infringement is calculated from a base of 0.10 a month counting from the seventh month after the delivery of the judgment which has not been complied with, with a maximum of 3. As 19 months passed between the judgment in Case C-52/00 Commission v France and the Commission’s decision of 16 December 2003 to institute the present proceedings, it suggests that the coefficient for the duration of the infringement should be fixed at 1.3. 
69 Komisija ističe da je taj koeficijent utvrđen prema novom načinu izračuna koji je ta institucija uvela na sastanku 2. travnja 2001. i koji predviđa da se koeficijent koji se odnosi na trajanje povrede izračunava tako da je osnovica 0,10 po mjesecu računajući od sedmog mjeseca nakon objave presude koja nije izvršena, s time da je maksimalan koeficijent 3. Budući da je između prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska i odluke Komisije donesene 16. prosinca 2003. o podnošenju ove tužbe proteklo 19 mjeseci, Komisija je predložila da se odredi da koeficijent trajanja povrede bude 1,3.
70 It should be observed that while guidelines such as those in the notices published by the Commission may indeed contribute to ensuring the transparency, predictability and legal certainty of that institution’s actions, it nevertheless remains the fact that exercise of the power conferred on the Court by Article 228(2) EC is not subject to the condition that the Commission adopts such rules, which in any event cannot bind the Court (see, in particular, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 85). That applies inter alia to the scale for the coefficient relating to the duration of the infringement and the criteria for determining that coefficient. 
70 Valja podsjetiti da iako smjernice poput onih sadržanih u komunikacijama koje je objavila Komisija mogu učinkovito doprinijeti osiguravanju transparentnosti, predvidljivosti i pravne sigurnosti aktivnosti te institucije, i dalje vrijedi da izvršavanje ovlasti povjerenih Sudu člankom 228. stavkom 2. UEZ-a ne podliježe uvjetu da Komisija donosi takva pravila, koja ni u kojem slučaju ne mogu obvezivati Sud (vidjeti osobito prethodno navedenu presudu od 12. srpnja 2005., Komisija/Francuska, t. 85.). To vrijedi osobito za ljestvicu koeficijenta koji se odnosi na trajanje povrede i na kriterije za određivanje toga koeficijenta.
71 That coefficient must be determined by the Court. For that purpose the duration of the infringement must be assessed by reference to the time when the Court assesses the facts, not the time at which the case is brought before it by the Commission, and the Court’s discretion is moreover not limited by the scale of 1 to 3 proposed by the Commission. 
71 Taj koeficijent treba in fine odrediti Sud. U tu svrhu trajanje povrede valja ocijeniti u odnosu na trenutak u kojem Sud ocjenjuje činjenice, a ne u odnosu na trenutak u kojem je Komisija uputila predmet na odlučivanje Sudu, pri čemu ljestvicom od 1 do 3 koju predlaže Komisija diskrecijska ovlast Suda nije ograničena.
72 It is not disputed in the present case that compliance with the judgment in Case C-52/00 Commission v France required only the adoption of some measures of transposition into national law, which were moreover clearly defined. 
72 U ovom predmetu neosporno je da je za izvršenje prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska, nije bilo potrebno ništa drugo no donijeti neke mjere prenošenja u nacionalno pravo, koje su štoviše bile i jasno ograničene.
73 It is clear that, regardless of the partial compliance with the judgment in Case C-52/00 Commission v France, which itself took place only with great delay, the failure of the French Republic to fulfil its obligation to comply fully with that judgment has lasted for a considerable period of time, since nearly four years have elapsed since that judgment was delivered. 
73 Osim toga, neosporno je da neovisno o djelomičnom izvršenju prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska, do kojeg je ionako došlo s velikim zakašnjenjem, povreda obveze Republike Francuske da osigura potpuno izvršenje navedene presude traje dosta dugo budući da je od objave te presude prošlo već gotovo četiri godine.
74 In those circumstances, a coefficient of 3 appears appropriate to take account of the duration of the infringement. 
74 U tim uvjetima koeficijent 3 prikladan je za izražavanje trajanja povrede.
75 Fourth, the Commission’s suggestion of multiplying a base amount by a coefficient of 21.1, based on the gross domestic product of the French Republic and the number of votes it has in the Council of the European Union, is an appropriate way of reflecting that Member State’s ability to pay, while keeping the variation between Member States within a reasonable range (see, in particular, Case C-304/02 Commission v France, paragraph 109). 
75 Četvrto, prijedlog Komisije da se osnovica množi s koeficijentom 21,1, utemeljen na bruto domaćem proizvodu Francuske Republike i broju glasova koje ona ima u Vijeću Europske unije, primjereno odražava sposobnost plaćanja te države članice i istovremeno održava razumne razlike između država članica. (vidjeti osobito prethodno navedenu presudu od 12. srpnja 2005., Komisija/Francuska, t. 109.).
76 Multiplication of the base amount of EUR 500 by the coefficients fixed at 21.1 (ability to pay), 1 (seriousness of the infringement) and 3 (duration of the infringement) leads in the present case to an amount of EUR 31 650 for each day of delay. 
76 Množenjem osnovice od 500 eura koeficijentima određenim na 21,1 (sposobnost plaćanja), 1 (stupanj težine povrede) i 3 (trajanje povrede) u ovom slučaju dobiva se iznos od 31.650 EUR za svaki dan kašnjenja.
77 As regards, fifth, the frequency of the penalty payment, in a case such as the present one concerning compliance with a judgment of the Court which involves the adoption of a legislative amendment, a penalty imposed on a daily basis should be chosen. 
77 Što se tiče, kao peto, periodičnosti plaćanja kazne, kada se radi, kao što je slučaj u ovom predmetu, o izvršenju presude Suda o usvajanju zakonodavne odredbe o izmjeni, valja se odlučiti za novčanu kaznu koja se plaća na dnevnoj osnovi.
78 In the light of all the above considerations, the French Republic must be ordered to pay to the Commission, into the ‘European Community own resources’ account, a penalty payment of EUR 31 650 for each day of delay in taking the necessary measures to comply fully with the judgment in Case C-52/00 Commission v France from delivery of the present judgment until full compliance with the judgment in that case. 
78 S obzirom na sve gore navedeno, Francuskoj Republici valja naložiti da Komisiji na račun „Vlastiti izvori Europske zajednice“ plati novčanu kaznu u iznosu od 31.650 EUR po danu kašnjenja provođenja mjera potrebnih da osigura potpuno i cjelovito izvršenje prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska, računajući od objave ove presude do potpune usklađenosti s presudom od 25. travnja 2002.
79 Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been applied for in the successful party’s pleadings. Under the first subparagraph of Article 69(5), on application by a party who discontinues or withdraws from proceedings, the costs are to be borne by the other party if this appears justified by the conduct of that party. 
79 U skladu s člankom 69. stavkom 2. Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Na temelju prvog podstavka članka 69. stavka 5., na zahtjev stranke koja je povukla tužbu ili zahtjev, troškove snosi druga stranka, ako se to čini opravdanim s obzirom na njezino ponašanje.
80 In the present case, the French Republic has been unsuccessful as regards the claim maintained by the Commission. The partial withdrawal by the Commission was the result of the partial and belated adoption by the French Republic of the necessary measures to comply with the judgment in Case C-52/00 Commission v France. 
80 U ovom slučaju Francuska Republika nije uspjela u postupku u pogledu prigovora koji je istaknula Komisija. Što se tiče djelomičnog povlačenja tužbe Komisije, ono je rezultat djelomičnog i nepravodobnog usvajanja, od strane Republike Francuske, mjera potrebnih za izvršenje prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska.
81 The French Republic must therefore be ordered to pay the costs. 
81 Stoga Francuskoj Republici treba naložiti snošenje troškova.
"1. Declares that, by continuing to regard the supplier of a defective product as liable on the same basis as the producer where the producer cannot be identified, even though the supplier has informed the injured person within a reasonable time of the identity of the person who supplied him with the product, the French Republic has failed to take the necessary measures to comply fully with the judgment in Case C-52/00 Commission v France as regards the transposition of Article 3(3) of Council Directive 85/374/EEC of 25 July 1985 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning liability for defective products, and has thereby failed to fulfil its obligations under Article 228 EC;" 
1. Time što je dobavljača neispravnog proizvoda, u slučaju kada proizvođača nije moguće identificirati, nastavila smatrati odgovornim u istom smislu u kojem je odgovoran proizvođač iako je dobavljač u razumnom roku obavijestio oštećenu osobu o identitetu onoga tko mu je isporučio proizvod, Francuska Republika nije poduzela mjere potrebne za potpuno izvršenje prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska (C-52/00) u pogledu prenošenja članka 3. stavka 3. Direktive Vijeća 85/374/EEZ od 25. srpnja 1985. o približavanju zakona i drugih propisa država članica u vezi s odgovornošću za neispravne proizvode i tako je povrijedila obveze koje ima na temelju članka 228. UEZ-a.
"2. Orders the French Republic to pay to the Commission of the European Communities, into the ‘European Community own resources’ account, a penalty payment of EUR 31 650 for each day of delay in taking the necessary measures to comply fully with the judgment in Case C-52/00 Commission v France from delivery of the present judgment until full compliance with the judgment in that case;" 
2. Francuskoj Republici nalaže se Komisiji Europskih zajednica da na račun „Vlastiti izvori Europske zajednice” plati novčanu kaznu u iznosu od 31.650 EUR po danu kašnjenja provođenja mjera potrebnih da osigura potpuno i cjelovito izvršenje prethodno navedene presude od 25. travnja 2002., Komisija/Francuska, računajući od objave ove presude do potpune usklađenosti sa spomenutom presudom od 25. travnja 2002.
3. Orders the French Republic to pay the costs. 
3. Francuskoj Republici nalaže se snošenje troškova.
* Language of the case: French. 
* Jezik postupka: francuski
2 May 2006 (*) 
2. svibnja 2006.
(Regulation (EC) No 460/2004 – European Network and Information Security Agency – Choice of legal basis) 
„Uredba (EZ) br. 460/2004 – Europska agencija za mrežnu i informacijsku sigurnost – Izbor pravne osnove”
In Case C-217/04, 
U predmetu C-217/04,
ACTION for annulment under Article 230 EC, brought on 20 May 2004, 
povodom tužbe za poništenje na temelju članka 230. UEZ-a, podnesene 20. svibnja 2004.,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by M. Bethell, acting as Agent, and by Lord Goldsmith QC, N. Paines QC and T. Ward, Barrister, 
Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, koju zastupa M. Bethell, u svojstvu agenta, uz asistenciju Lorda Goldsmitha, QC, N. Painesa, QC i T. Warda, barristera,
v European Parliament, represented by K. Bradley and U. Rösslein, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
protiv Europskog parlamenta, koji zastupaju K. Bradley i U. Rösslein u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxembourgu,
Council of the European Union, represented by M. Veiga and A. Lopes Sabino, acting as Agents, 
Vijeća Europske unije, koje zastupaju M. Veiga i A. Lopes Sabino, u svojstvu agenata,
defendants, 
tuženika,
Republic of Finland, represented by T. Pynnä and A. Guimaraes-Purokoski, acting as Agents, 
Republika Finska, koju zastupaju T. Pynnä i A. Guimaraes-Purokoski, u svojstvu agenata,
Commission of the European Communities, represented by F. Benyon and M. Shotter, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
Komisija Europskih zajednica, koju zastupaju F. Benyon i M. Shotter, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxembourgu,
composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas and J. Malenovský, Presidents of Chambers, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), M. Ilešič, J. Klučka and U. Lõhmus, Judges, 
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas i J. Malenovský, predsjednici vijeća, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta (izvjestiteljica), M. Ilešič, J. Klučka i U. Lõhmus, suci,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 7 September 2005, 
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 7. rujna 2005.,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 September 2005, 
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 22. rujna 2005.,
"1 By its application the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland is seeking annulment of Regulation (EC) No 460/2004 of the European Parliament and of the Council of 10 March 2004 establishing the European Network and Information Security Agency (OJ 2004 L 77, p. 1; ‘the regulation’)." 
"1 Svojim zahtjevom Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske zahtijeva poništenje Uredbe (EZ) br. 460/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o osnivanju Europske agencije za mrežnu i informacijsku sigurnost (SL L 77, str. 11.; u daljnjem tekstu: Uredba) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 5., str. 58.)."
2 By order of the President of the Court of 25 November 2004 the Republic of Finland and the Commission of the European Communities were granted leave to intervene in support of the European Parliament and the Council of the European Union. 
2 Rješenjem predsjednika Suda od 25. studenoga 2004. Republici Finskoj i Komisiji Europskih zajednica odobrena je intervencija u potporu zahtjevu Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije.
General Community legislation 
Opće pravo Zajednice
3 Article 1(1) of Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ 2002 L 108, p. 33) seeks to establish a harmonised framework for the regulation of electronic communications services and associated facilities and services. It lays down, inter alia, the tasks of national regulatory authorities and establishes a set of procedures to ensure the harmonised application of the regulatory framework throughout the Community. 
3 Članak 1. stavak 1. Direktive 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (SL L 108, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49, str. 25.) ima za cilj utvrditi usklađeni okvir za regulaciju [pravno uređenje] elektroničkih komunikacijskih usluga, pripadajuće opreme i povezanih usluga. Njime se određuju, između ostaloga, zadaće državnih regulatornih tijela i utvrđuje paket postupaka s ciljem osiguranja ujednačene primjene regulatornog okvira u cijeloj Zajednici.
4 Community legislation relating to electronic communications networks also includes the following directives (‘the specific directives’): 
4 Zakonodavstvo Zajednice o elektroničkim komunikacijskim mrežama uključuje i sljedeće direktive (u daljnjem tekstu: posebne direktive):
"– Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ 2002 L 108, p. 7);" 
– Direktiva 2002/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (Direktiva o pristupu) (SL L 108, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 38., str. 69.).
"– Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive) (OJ 2002 L 108, p. 21);" 
– Direktiva 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) (SL L 108, str. 21.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 53., str. 62.).
"– Directive 2002/22/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive) (OJ 2002 L 108, p. 51);" 
"– Direktiva 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) (SL L 108, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 50., str. 3.);"
"– Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) (OJ 2002 L 201, p. 37);" 
"– Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, str. 37.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 52., str. 111.);"
"– Directive 1999/93/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 on a Community framework for electronic signatures (OJ 2000 L 13, p. 12) (Electronic Signatures Directive);" 
"– Direktiva 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 1999. o okviru Zajednice za elektroničke potpise (SL L 13, str. 12.) (Direktiva o elektroničkim potpisima) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 38., str. 50.);"
– Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the internal market (‘Directive on electronic commerce’) (OJ 2000 L 178, p. 1). 
– Direktiva 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (Direktiva o elektroničkoj trgovini) (SL L 178, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 39., str. 58.).
5 By Decision 2002/627/EC of 29 July 2002 (OJ 2002 L 200, p. 38) the Commission established the European Regulators Group for Electronic Communications Networks and Services. 
5 Odlukom 2002/627/EZ od 29. srpnja 2002. (SL L 200, str. 38.) Komisija je osnovala Europsku skupinu regulatora za elektroničke komunikacijske mreže i usluge.
The regulation 
Uredba
6 The regulation was adopted on the basis of Article 95 EC. Article 1(1) of the regulation establishes a European Network and Information Security Agency (‘the Agency’). 
6 Uredba je donesena na temelju članka 95. UEZ-a. Člankom 1. stavkom 1. uredbe osniva se Europska agencija za mrežnu i informacijsku sigurnost (u daljnjem tekstu: Agencija).
7 Under Article 1(2) of the regulation, the role of the Agency is to ‘assist the Commission and the Member States, and in consequence cooperate with the business community, in order to help them to meet the requirements of network and information security, thereby ensuring the smooth functioning of the internal market, including those set out in present and future Community legislation, such as in the Directive 2002/21/EC’. 
7 Prema članku 1. stavku 2. Uredbe, Agencija „pomaže Komisiji i državama članicama i kao posljedica toga surađuje s poslovnom zajednicom, kako bi im olakšalo[a] ispunjavanje zahtjeva mrežne i informacijske sigurnosti, osiguravajući na taj način nesmetano funkcioniranje unutarnjeg tržišta, uključujući i one zahtjeve koji su određeni važećim i budućim zakonodavstvom Zajednice, kao što su u Direktivi 2002/21/EZ”.
8 Article 2 of the regulation, entitled ‘Objectives’, is worded as follows: 
8 Članak 2. Uredbe, pod naslovom „Ciljevi”, glasi kako slijedi:
‘1. The Agency shall enhance the capability of the Community, the Member States and, as a consequence, the business community to prevent, address and respond to network and information security problems. 
„1. Agencija povećava sposobnost Zajednice, država članica, i slijedom toga poslovne zajednice, sprečavanja problema mrežne i informacijske sigurnosti, suočavanja s tim problemima i njihovog rješavanja.
2. The Agency shall provide assistance and deliver advice to the Commission and the Member States on issues related to network and information security falling within its competencies as set out in this regulation. 
2. Agencija osigurava pomoć i daje savjete Komisiji i državama članicama u pitanjima mrežne i informacijske sigurnosti u okviru nadležnosti određenih ovom Uredbom.
3. Building on national and Community efforts, the Agency shall develop a high level of expertise. The Agency shall use this expertise to stimulate broad cooperation between actors from the public and private sectors. 
3. Agencija razvija visok stupanj stručnog znanja na temelju nacionalnih nastojanja i napora Zajednice. Agencija koristi to stručno znanje kako bi potaknula širu suradnju među sudionicima iz javnog i privatnog sektora.
4. The Agency shall assist the Commission, where called upon, in the technical preparatory work for updating and developing Community legislation in the field of network and information security.’ 
4. Na poziv Komisije, Agencija joj pomaže u tehničkom pripremnom radu za ažuriranje i razvoj zakonodavstva Zajednice u području mrežne i informacijske sigurnosti.”