natgillin/translations-raw huggingface dataset:
70 First, as for whether Article 33(2) of Law No 287/90 applies only to actions for damages based on infringement of national competition rules or also to actions for damages based on infringement of Articles 81 EC and 82 EC, it is not for the Court to interpret national law or to assess its application in the present case (see, inter alia, Case C-435/93 Dietz [1996] ECR I-5223, paragraph 39, and Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-0000, paragraph 51). 
70 Prvo, u odnosu na pitanje primjenjuje li se članak 33. stavak 2. Zakona br. 287/90 samo na tužbe za naknadu štete na temelju povrede nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju ili i na tužbe za naknadu štete na temelju povrede članka 81. i 82. UEZ-a, nije na Sudu da tumači nacionalno pravo ni da ocjenjuje njegovu primjenu u ovom predmetu (vidjeti osobito presudu od 24. listopada 1996., Dietz, C-435/93, Zb., str. I-5223., t. 39. i presudu od 19. siječnja 2006., Bouanich, C-265/04, još neobjavljenu u Zborniku, t. 51.).
71 Secondly, as follows from paragraph 62 of this judgment, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to prescribe the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive directly from Community law, provided that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and that they do not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness). 
71 Drugo, kao što proizlazi iz točke 62. ove presude, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da odredi nadležne sudove i propiše detaljna postupovna pravila o pravnim sredstvima namijenjenima zaštiti pravâ koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice, uz uvjet da takva pravila ne budu manje povoljna od onih koja uređuju slična pravna sredstva nacionalnog prava (načelo ekvivalentnosti) te da u praksi ne onemogućavaju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje pravâ koja se dodjeljuju pravnim poretkom Zajednice (načelo djelotvornosti).
72 The answer to the second question in Case C-298/04 must therefore be that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction to hear actions for damages based on an infringement of the Community competition rules and to prescribe the detailed procedural rules governing those actions, provided that the provisions concerned are not less favourable than those governing actions for damages based on an infringement of national competition rules and that those national provisions do not render practically impossible or excessively difficult the exercise of the right to seek compensation for the harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC. 
72 Prema tome, na drugo pitanje u predmetu C-298/04 valja odgovoriti da je, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom pravnom poretku svake države članice da odredi nadležne sudove za rješavanje tužbi za naknadu štete na temelju povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice i da propiše detaljna postupovna pravila o tim pravnim sredstvima, uz uvjet da te nacionalne odredbe nisu nepovoljnije od onih o tužbama za naknadu štete na temelju nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju te da u praksi ne onemogućavaju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje prava na potraživanje naknade štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a.
The third question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fourth question in Case C-298/04 
Treće pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i četvrto pitanje u predmetu C-298/04
73 By this question, the national court asks, in essence, whether Article 81 EC must be interpreted as precluding a national rule which provides that the limitation period for seeking compensation for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC begins to run from the day on which that prohibited agreement or practice was adopted. 
73 Ovim pitanjem nacionalni sud u biti pita treba li članak 81. UEZ-a tumačiti na način da mu je protivno nacionalno pravilo koje predviđa da rok zastare za podnošenje tužbe za naknadu štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a počinje teći od dana provedbe tog sporazuma ili usklađenog djelovanja.
74 Assitalia argues that, in accordance with the principle of the procedural authority of the Member States, it is for the national courts to specify limitation periods and detailed rules for their application, in the light of their own legal systems, in conformity with the principles of equivalence and effectiveness (see Case C-312/93 Peterbroeck [1995] ECR I-4599). 
74 Assitalia tvrdi da je, u skladu s načelom procesne autonomije država članica, na nacionalnim sudovima da rokove zastare i detaljna pravila njihove primjene utvrde u svjetlu vlastitih pravnih poredaka te poštujući načela ekvivalentnosti i djelotvornosti (vidjeti presudu od 14. prosinca 1995., Peterbroeck, C-312/93, Zb., str. I-4599.).
75 The Italian Government submits that it is from the day on which the agreement, decision or concerted practice was adopted that protection against its negative effects is effective. 
75 Talijanska vlada tvrdi da je zaštita od negativnih učinaka sporazuma, odluke ili usklađenog djelovanja učinkovita od datuma njihova sklapanja.
It is therefore from that time that the limitation period for the claim for damages based on Article 81 EC begins to run. 
Prema tome, od toga trenutka počinje teći rok zastare za podnošenje zahtjeva za naknadu štete na temelju članka 81. UEZ-a.
76 The Commission argues that, in the absence of Community provisions governing the matter, it is the legal system of each Member State which governs questions such as the expiry of the limitation period for bringing actions based on infringement of Community competition rules, provided that that period is not less favourable than that applicable to similar domestic actions and that it does not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law. 
76 Komisija tvrdi da u nedostatku odredaba Zajednice u ovom području, pravni poredak svake države članice uređuje pitanja kao što su istek roka zastare za podnošenje pravnog sredstva na temelju povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice, uz uvjet da taj rok nije nepovoljniji od roka koji se primjenjuje na slična pravna sredstva nacionalnog prava te da u praksi ne onemogućuje ili pretjerano otežava ostvarivanje prava koja se dodjeljuju pravnim poretkom Zajednice.
77 As was pointed out in paragraph 62 of this judgment, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive directly from Community law, provided that such rules observe the principles of equivalence and effectiveness. 
77 Kao što je istaknuto u točki 62. ove presude, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da utvrdi detaljna postupovna pravila o pravnim sredstvima namijenjenima zaštiti pravâ koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice, uz uvjet da takva pravila poštuju načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
78 A national rule under which the limitation period begins to run from the day on which the agreement or concerted practice was adopted could make it practically impossible to exercise the right to seek compensation for the harm caused by that prohibited agreement or practice, particularly if that national rule also imposes a short limitation period which is not capable of being suspended. 
78 Nacionalno pravilo prema kojemu rok zastare počinje teći od dana provedbe sporazuma ili usklađenog djelovanja moglo bi u praksi onemogućiti ostvarivanje prava na potraživanje naknade štete prouzročene tim zabranjenim sporazumom ili djelovanjem, osobito ako to nacionalno pravilo također nameće kratki rok zastare koji se ne može suspendirati.
79 In such a situation, where there are continuous or repeated infringements, it is possible that the limitation period expires even before the infringement is brought to an end, in which case it would be impossible for any individual who has suffered harm after the expiry of the limitation period to bring an action. 
79 U takvoj situaciji, u kojoj su prisutne stalne ili ponavljane povrede, moguće je da rok zastare istekne i prije okončanja povrede, u kojem bi slučaju svakom pojedincu koji je pretrpio štetu nakon isteka roka zastare bilo nemoguće podnijeti tužbu.
80 It is for the national court to determine whether such is the case with regard to the national rule at issue in the main proceedings. 
80 Na nacionalnom je sudu da odredi je li to slučaj s nacionalnim pravilom u glavnom postupku.
81 The answer to the third question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fourth question in Case C-298/04 must therefore be that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to prescribe the limitation period for seeking compensation for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC, provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed. 
81 Prema tome, na treće pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i četvrto pitanje u predmetu C-298/04 valja odgovoriti da je u nedostatku pravila Zajednice u ovom području na nacionalnom pravnom poretku svake države članice da propiše rok zastare za potraživanje naknade štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a, uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
82 In that regard, it is for the national court to determine whether a national rule which provides that the limitation period for seeking compensation for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC begins to run from the day on which that prohibited agreement or practice was adopted, particularly where it also imposes a short limitation period that cannot be suspended, renders it practically impossible or excessively difficult to exercise the right to seek compensation for the harm suffered. 
82 U tom smislu, na nacionalnom je sudu da utvrdi hoće li nacionalno pravilo, prema kojemu rok zastare za potraživanje naknade štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a počinje teći od dana provedbe tog zabranjenog sporazuma ili djelovanja, osobito ako to nacionalno pravilo također nameće kratki rok zastare koji se ne može suspendirati, u praksi onemogućiti ili pretjerano otežavati ostvarivanje prava na potraživanje naknade za pretrpljenu štetu.
The fourth question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fifth question in Case C-298/04 
Četvrto pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i peto pitanje u predmetu C-298/04
83 By this question, the national court asks, in essence, whether Article 81 EC must be interpreted as requiring national courts to award punitive damages, greater than the advantage obtained by the offending operator, thereby deterring the adoption of agreements or concerted practices prohibited under that article. 
83 Ovim pitanjem nacionalni sud u biti pita treba li članak 81. UEZ-a tumačiti na način da nacionalnim sudovima nalaže dodjelu kaznene naknade štete veće od prednosti koju je stekao počinitelj povrede i tako prevenirati sklapanje sporazuma ili usklađenih djelovanja zabranjenih tim člankom.
84 Assitalia submits that the question regarding recognition of punitive damages to third parties adversely affected by anti-competitive behaviour falls once again within the scope of the principle of the procedural authority of the Member States. 
84 Assitalia ističe da je pitanje priznavanja kaznene naknade štete trećim stranama oštećenima protutržišnim postupanjem također obuhvaćeno načelom procesne autonomije država članica.
In so far as there are no Community provisions on punitive damages, it is for the legal system of each Member State to set the criteria for determining the extent of the damages, provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed (see to that effect, inter alia, Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, paragraphs 89 and 90). 
U mjeri u kojoj nema odredaba Zajednice o kaznenim naknadama šteta, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da propiše kriterije za utvrđivanje razmjera štete, uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti (vidjeti u tom smislu osobito presudu od 5. ožujka 1996., Brasserie du pêcheur i Factortame, C-46/93 i C-48/93, Zb., str. I-1029., t. 89. i 90.).
85 The Italian Government submits that punitive damages are foreign to the Italian legal system and to the rationale of compensation. 
85 Talijanska vlada tvrdi da su kaznene naknade šteta strane talijanskom pravnom poretku i smislu postojanja instituta naknade.
The latter is designed to make good proven harm suffered by the victim. 
Potonja je namijenjena ispravljanju dokazane štete koju je žrtva pretrpjela.
In no circumstances can it have a punitive or repressive function, since that function falls within the scope of statute. 
Ni u kojim okolnostima ona ne može imati kaznenu ili represivnu funkciju jer ta se funkcija uređuje zakonom.
86 The German Government considers that that question must be answered in the negative. 
86 Njemačka vlada smatra da na ovo pitanje valja odgovoriti negativno.
87 In the opinion of the Austrian Government, in order to guarantee application of Article 81 EC it is not necessary to award punitive damages automatically to injured third parties since the enrichment of the injured person is neither contemplated nor necessary. 
87 Prema mišljenju austrijske vlade, kako bi se jamčila primjena članka 81. UEZ-a nije nužno po službenoj dužnosti dodjeljivati kaznene naknade šteta oštećenim trećim stranama budući da bogaćenje oštećenika nije ni predviđeno ni nužno.
The majority of the legal systems of the Member States do not attach legal consequences of that type to an infringement of Article 81(1) EC. 
Većina pravnih poredaka država članica ne pripisuje ovakve pravne posljedice povredi članka 81. stavka 1. UEZ-a.
They provide instead for rights to damages and prohibition, which suffice for the effective application of Article 81 EC. 
Oni umjesto toga predviđaju prava na naknadu štete i zabranu, što je dostatno za djelotvornu primjenu članka 81. UEZ-a.
88 The Commission takes the view that, in the absence of Community provisions governing the matter, it is the legal system of each Member State which governs questions such as that of the award for harm flowing from infringement of the Community competition rules, provided that the compensation for the harm in such a case is not less favourable for the injured person than the compensation which he could have obtained by similar domestic actions. 
88 Komisija smatra da u nedostatku odredaba Zajednice u ovom području pravni poredak svake države članice uređuje pitanja kao što je namirivanje štete proizašle iz povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice, uz uvjet da naknada štete u takvom slučaju nije nepovoljnija za oštećenika od naknade koju bi ishodio sličnim pravnim sredstvom nacionalnog prava.
89 In accordance with settled case-law, the national courts whose task it is to apply the provisions of Community law in areas within their jurisdiction must ensure that those rules take full effect and must protect the rights which they confer on individuals (see, inter alia, Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraph 16, Case C-213/89 Factortame and Others [1990] ECR I-2433, paragraph 19, and Courage and Crehan, cited above, paragraph 25). 
89 Također valja podsjetiti da su, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, nacionalni sudovi koji u okviru svojih nadležnosti primjenjuju odredbe prava Zajednice, dužni osigurati punu primjenu tih pravnih pravila i štititi subjektivna prava koja ona dodjeljuju pojedincima (vidjeti posebno presude od 9. ožujka 1978., Simmenthal, 106/77, Zb. , str. 629., t. 16. i od 19. lipnja 1990., Factortame i dr., C-213/89, Zb. , str. I-2433., t. 19. i gore navedenu presudu Courage i Crehan, t. 25.).
90 As was pointed out in paragraph 60 of this judgment, the full effectiveness of Article 81 EC and, in particular, the practical effect of the prohibition laid down in Article 81(1) EC would be put at risk if it were not open to any individual to claim damages for loss caused to him by a contract or by conduct liable to restrict or distort competition. 
90 Kao što je istaknuto u točki 60. ove presude, puna djelotvornost članka 81. UEZ-a i, osobito, korisni učinak zabrane utvrđene člankom 81. stavkom 1. UEZ-a, bili bi ugroženi da se ne omogući svakom pojedincu da potražuje naknadu za gubitak koji mu je nanio sporazum ili postupanje koji mogu ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje.
91 Indeed, the existence of such a right strengthens the working of the Community competition rules and discourages agreements or practices, frequently covert, which are liable to restrict or distort competition. 
91 Doista, postojanje takvog prava osnažuje učinak pravila o tržišnom natjecanju Zajednice te destimulira sklapanje često tajnih sporazuma ili djelovanja koji mogu ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje.
From that point of view, actions for damages before the national courts can make a significant contribution to the maintenance of effective competition in the Community (Courage and Crehan, cited above, paragraph 27). 
S toga stajališta, tužbe za naknadu štete pred nacionalnim sudovima mogu znatno doprinijeti održavanju učinkovitog tržišnog natjecanja u Zajednici (gore navedena presuda Courage i Crehan, t. 27.).
92 As to the award of damages and the possibility of an award of punitive damages, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to set the criteria for determining the extent of the damages, provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed. 
92 U odnosu na namirivanje štete i mogućnost dodjele kaznene naknade štete, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na pravnom je poretku svake države članice da propiše kriterije za utvrđivanje razmjera štete, uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
93 In that respect, first, in accordance with the principle of equivalence, it must be possible to award particular damages, such as exemplary or punitive damages, pursuant to actions founded on the Community competition rules, if such damages may be awarded pursuant to similar actions founded on domestic law (see, to that effect, Brasserie du pêcheur and Factortame, cited above, paragraph 90). 
93 U tom smislu, prvo, u skladu s načelom ekvivalentnosti mora biti moguće dodijeliti pojedinu naknadu štete, kao što je primjerna ili kaznena naknada štete, postupajući povodom pravnih sredstava temeljenih na pravilima o tržišnom natjecanju Zajednice, ako takve naknade mogu biti dodijeljene postupajući povodom sličnih pravnih sredstava nacionalnog prava (u tom smislu vidjeti gore navedenu presudu Brasserie du pêcheur i Factortame, t. 90.).
94 However, it is settled case-law that Community law does not prevent national courts from taking steps to ensure that the protection of the rights guaranteed by Community law does not entail the unjust enrichment of those who enjoy them (see, in particular, Case 238/78 Ireks-Arkady v Council and Commission [1979] ECR 2955, paragraph 14, Joined Cases C-441/98 and C-442/98 Michaïlidis [2000] ECR I-7145, paragraph 31, and Courage and Crehan, cited above, paragraph 30). 
94 Međutim, iz ustaljene sudske prakse proizlazi da pravo Zajednice ne sprečava nacionalne sudove da poduzmu korake kako bi osigurali da zaštita prava zajamčenih pravom Zajednice ne izazove neopravdano bogaćenje onih koji ta prava uživaju (vidjeti osobito presude od 4. listopada 1979., Ireks-Arkady/Vijeće i Komisija, 238/78, Zb., str. 2955., t. 14., od 21. rujna 2000., Michaïlidis, C-441/98 i C-442/98, Zb., str. I-7145., t. 31. te gore navedenu presudu Courage i Crehan, t. 30.).
95 Secondly, it follows from the principle of effectiveness and the right of any individual to seek compensation for loss caused by a contract or by conduct liable to restrict or distort competition that injured persons must be able to seek compensation not only for actual loss (damnum emergens) but also for loss of profit (lucrum cessans) plus interest. 
95 Drugo, iz načela djelotvornosti i prava svakog pojedinca da potražuje naknadu za gubitak prouzročen sporazumom ili postupanjem koje može ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje, proizlazi da oštećenici moraju moći potraživati naknadu ne samo za stvarni gubitak (damnum emergens), nego i za izmaklu dobit (lucrum cessans) uvećanu za kamatu.
96 Total exclusion of loss of profit as a head of damage for which compensation may be awarded cannot be accepted in the case of a breach of Community law since, especially in the context of economic or commercial litigation, such a total exclusion of loss of profit would be such as to make reparation of damage practically impossible (see Brasserie du pêcheur and Factortame, cited above, paragraph 87, and Joined Cases C-397/98 and C-410/98 Metallgesellschaft and Others [2001] ECR I-1727, paragraph 91). 
96 Potpuno isključivanje izmakle dobiti kao vida štete za koju je moguće dobiti naknadu nije prihvatljivo u slučaju povrede prava Zajednice jer bi, osobito u kontekstu ekonomskih i trgovačkih sporova, takvo potpuno isključivanje izmakle dobiti praktički onemogućilo naknadu štete (vidjeti gore navedenu presudu Brasserie du pêcheur i Factortame, t. 87. i presudu od 8. ožujka 2001., Metallgesellschaft i dr., C-397/98 i C-410/98, Zb., str. I-1727., t. 91.).
97 As to the payment of interest, the Court pointed out in paragraph 31 of Case C-271/91 Marshall [1993] ECR I-4367 that an award made in accordance with the applicable national rules constitutes an essential component of compensation. 
97 U odnosu na plaćanje kamata, Sud je u točki 31. presude od 2. kolovoza 1993., Marshall (C-271/91, Zb., str. I-4367.) istaknuo da dodjela u skladu s primjenjivim nacionalnim pravilima predstavlja ključnu sastavnicu naknade.
98 It follows that the answer to the fourth question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fifth question in Case C-298/04 must be that, in the absence of Community rules governing that field, it is for the domestic legal system of each Member State to set the criteria for determining the extent of the damages for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC, provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed. 
98 Iz toga proizlazi da na četvrto pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i peto pitanje u predmetu C-298/04 valja odgovoriti da je u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na pravnom poretku svake države članice da propiše kriterije za utvrđivanje razmjera naknada štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a, uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
99 Therefore, first, in accordance with the principle of equivalence, if it is possible to award specific damages, such as exemplary or punitive damages, in domestic actions similar to actions founded on the Community competition rules, it must also be possible to award such damages in actions founded on Community rules. 
99 Prema tome, prvo, u skladu s načelom ekvivalentnosti, ako je određenu naknadu štete, kao što je primjerna ili kaznena naknada štete, moguće odobriti postupajući povodom pravnih sredstava nacionalnog prava koja su slična pravnim sredstvima temeljenima na pravilima Zajednice o tržišnom natjecanju, to mora također biti moguće i postupajući povodom pravnih sredstava temeljenih na pravilima Zajednice.