natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘(1) Do Articles 12 [EC], 17 [EC], 18 [EC] and, so far as necessary, 39 [EC] preclude a provision of national law under which, in the manner of point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the [Royal Decree], entitlement to tideover allowance for a young European Union national, who does not have the status of a “worker” within the meaning of Article 39 [EC], who has completed secondary studies in the European Union but not at an educational establishment run, subsidised or approved by one of the communities in [the Kingdom of] Belgium, and who has obtained either a document issued by one of those communities establishing the equivalence of those studies to the study certificate issued by the competent authority of one of those communities for studies completed in those Belgian educational establishments, or else a document giving access to higher education, is conditional upon the young person in question having previously completed six years’ studies at an educational establishment run, approved or subsidised by one of the communities in [the Kingdom of] Belgium, if that condition is exclusive and absolute? 
„(1) Je li člancima 12., 17., 18. [UEZ-a] i prema potrebi članku 39. [UEZ-a] protivna odredba nacionalnog prava prema kojoj, u smislu članka 36. stavka 1. podstavka 1. točke 2. (j) [Kraljevskog dekreta] pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje mladog državljanina Europske unije […], koji nema status radnika u smislu članka 39. [UEZ-a], koji je završio srednjoškolsko obrazovanje u Europskoj uniji […] ali ne u obrazovnoj ustanovi koju organizira, subvencionira ili priznaje jedna od zajednica [Kraljevine] Belgije, i koji posjeduje potvrdu koju je izdala jedna od tih zajednica kojom se utvrđuje da je jednakovrijedna diplomi koju izdaje nadležna komisija jedne od zajednica za školovanje u tim belgijskim obrazovnim ustanovama, ili potvrdu kojom se omogućava pristup visokom obrazovanju, pod uvjetom da se dotična mlada osoba prethodno šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi koju organizira, priznaje ili subvencionira jedna od zajednica [Kraljevine] Belgije, ako je taj uvjet isključiv i apsolutan?
(2) If so, do the circumstances of the young person described in the first question, who has not completed six years’ studies at a Belgian educational establishment, resides in Belgium with her Belgian spouse and is registered as a job seeker with a Belgian employment service, constitute factors to be taken into consideration in order to appraise that young person’s connection with the Belgian employment market, having regard to Articles 12 [EC], 17 [EC], 18 [EC] and, if appropriate, 39 [EC]? To what extent must the length of those periods of residence, marriage and registration as a job seeker be taken into consideration?’ 
(2) Ako je tako, predstavljaju li okolnosti koje mlada osoba opisuje u prvom pitanju, koja se nije šest godina školovala u belgijskoj obrazovnoj ustanovi, koja boravi u Belgiji sa svojim belgijskim bračnim partnerom te je prijavljena kao tražitelj posla u belgijskoj službi za zapošljavanje, elemente koje treba uzeti u obzir kako bi se ocijenila povezanost mlade osobe s belgijskim tržištem rada, uzimajući u obzir članke 12., 17., 18. [UEZ-a] i prema potrebi članak 39. [UEZ-a]? U kojoj mjeri treba uzeti u obzir trajanje razdoblja boravka, braka i prijave kao tražitelja zaposlenja?“
14 By its two questions, which it is appropriate to consider together, the referring court asks, in essence, whether Articles 12 EC, 17 EC, 18 EC, and, where necessary, 39 EC must be interpreted as precluding a provision such as that at issue in the main proceedings, which makes the right to the tideover allowance for the benefit of young people looking for their first job conditional upon the person concerned having completed at least six years’ studies in an educational establishment of the host Member State, having regard to the fact that such a condition is too exclusive, in particular inasmuch as it precludes all possibility of that allowance being granted to a young woman, who is a national of another Member State and who, although she has not completed any studies in such an establishment, has married a national of the host Member State, resides with him in that State and is registered as a job seeker with an employment service of the host State. In this regard, the referring court wishes in particular to know whether the circumstances thus characterising the situation must in fact be taken into account for the purpose of determining whether there is a real link between the claimant and the labour market of the host Member State. 
14 Svojim dvama pitanjima, koja valja sagledati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članke 12., 17., 18. UEZ-a, i po potrebi članak 39. UEZ-a tumačiti tako da im je protivna odredba kao što je ona u glavnom postupku, kojom se pravo mladih osoba koje traže prvi posao na dodjelu novčane naknade za čekanje na prvo zaposlenje uvjetuje time da se dotična osoba najmanje šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi države članice domaćina, uzimajući u obzir činjenicu da je takav uvjet pretjerano isključiv, osobito zato što isključuje svaku mogućnost da se takva naknada dodijeli mladoj ženi, državljanki druge države članice koja je, iako se nije školovala u takvoj instituciji, stupila u brak s državljaninom države članice domaćina, s njim živi u toj državi te je prijavljena kao tražitelj zaposlenja u službi za zapošljavanje te države domaćina. U tom pogledu, sud koji je uputio zahtjev posebno želi znati treba li zapravo uzeti u obzir okolnosti koje obilježavaju ovu situaciju kako bi se odredilo postoji li stvarna veza između zainteresirane stranke i tržišta rada države članice domaćina.
"18 In that regard, it should be observed at the outset that it is settled case-law that Article 12 EC, which lays down a general prohibition of all discrimination on grounds of nationality, applies independently only to situations governed by EU law for which the Treaty lays down no specific rules of non-discrimination (see, inter alia, Case 305/87 Commission v Greece [1989] ECR 1461, paragraph 13; Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraph 37; Case C-100/01 Oteiza Olazabal [2002] ECR I-10981, paragraph 25; and Case C-240/10 Schulz-Delzers and Schulz [2011] ECR I-0000, paragraph 29)." 
"18 U ovom pogledu najprije valja istaknuti da prema ustaljenoj sudskoj praksi članak 12. UEZ-a, koji predviđa opću zabranu svake diskriminacije na osnovi nacionalnosti, autonomno se primjenjuje samo u situacijama koje regulira pravo Unije u kojima Ugovor ne predviđa posebna pravila o nediskriminaciji (vidjeti osobito presude od 30. svibnja 1989. Komisija/Grčka , C-305/87, Zb., str. 1461., t. 13.; od 12. svibnja 1998. Gilly, C-336/96, Zb., str. I-2793., t. 37.; od 26. studenoga 2002. Oteiza Olazabal, C-100/01, Zb., str. I-10981., t. 25. i od 15. rujna 2011. Schulz-Delzers i Schulz, C-240/10, Zb., str. I-8531., t. 29.)."
"19 In relation to the freedom of movement for workers, the principle of non-discrimination was implemented by Article 39 EC as well as by secondary legislation, inter alia Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p. 475) (see, inter alia, Commission v Greece, paragraph 12; Gilly, paragraph 38; Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, paragraph 55; and Schulz-Delzers and Schulz, paragraph 29 and case-law cited)." 
19 Međutim, u području slobode kretanja radnika načelo zabrane diskriminacije provedeno je člankom 39. UEZ-a kao i aktima sekundarnog prava, posebno Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1612/68 od 15. listopada 1968. o slobodi kretanja radnika u Zajednici (SL L 257, str. 2.) (vidjeti osobito prethodno navedene presude Komisija/Grčka, t. 12., Gilly, t. 38., od 23. ožujka 2004., Collins, C-138/02, Zb., str. I-2703., t. 55., i Schulz-Delzers i Schulz, t. 29. kao i navedenu sudsku praksu).
"20 In relation to Article 18 EC, which sets out generally the right of every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States, it is also settled case-law that this provision finds specific expression in Article 39 EC in relation to freedom of movement for workers (see, inter alia, Oteiza Olazabal, paragraph 26; Case C-287/05 Hendrix [2007] ECR I-6909, paragraph 61; and Schulz-Delzers and Schulz, paragraph 30)." 
"20 U pogledu članka 18. UEZ-a kojim se općenito utvrđuje pravo svakog građanina Unije na slobodno kretanje i boravak na području država članica, iz ustaljene sudske prakse proizlazi da je ova odredba konkretno izražena u članku 39. UEZ-a u pogledu slobode kretanja radnika (vidjeti osobito prethodno navedene presude Oteiza Olazabal, t. 26.; od 11. rujna 2007. Hendrix, C-287/05, Zb., str. I-6909., t. 61. i Schulz-Delzers i Schulz, t. 30.)."
22 Article 39(3) EC confers on the nationals of Member States inter alia the right to move freely within the territory of other Member States and the right to stay for the purpose of seeking employment. Thus, nationals of a Member State seeking employment in another Member State fall within the scope of Article 39 EC and therefore enjoy the right to equal treatment laid down in paragraph 2 of that provision (see inter alia Collins, paragraphs 56 and 57). 
22 Na temelju članka 39. stavka 3. UEZ-a državljani država članica posebno imaju pravo slobodno se kretati na području država članica te tamo imaju pravo boravka s ciljem traženja zaposlenja. Stoga su državljani država članica koji traže zaposlenje u drugoj državi članici obuhvaćeni područjem primjene članka 39. UEZ-a te tako uživaju pravo na jednako postupanje utvrđeno stavkom 2. te odredbe (vidjeti osobito prethodno navedenu presudu Collins, t. 56. i 57.).
24 Thus, citizens of the Union lawfully resident in the territory of a host Member State can rely on Article 12 EC in all situations which fall within the scope ratione materiae of EU law. Citizenship of the Union is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States, enabling those who find themselves in the same situation to enjoy the same treatment in law irrespective of their nationality, subject to such exceptions as are expressly provided for (see, in particular, Collins, paragraphs 61 and case-law cited). 
24 Građani Unije koji zakonito borave na području države članice domaćina mogu se pozvati na članak 12. UEZ-a u svim situacijama iz područja primjene ratione materiae prava Unije. Status građanina Unije predodređen je da bude temeljni status državljana država članica, koji onima od tih državljana koji se nalaze u istoj situaciji omogućava da se, neovisno o njihovom državljanstvu i ne dovodeći u pitanje iznimke izričito predviđene s tim u vezi, prema njima jednako pravno postupa (vidjeti osobito prethodno navedenu presudu Collins, t. 61. i navedenu sudsku praksu).
25 The Court has stated in this respect that in view of the establishment of citizenship of the Union and the interpretation in the case-law of the right to equal treatment enjoyed by citizens of the Union, it was no longer possible to exclude from the scope of Article 39(2) EC – which expresses the fundamental principle of equal treatment, guaranteed by Article 12 EC – a benefit of a financial nature intended to facilitate access to employment in the labour market of a Member State (see Collins, paragraph 63, and Case C-258/04 Ioannidis [2005] ECR I-8275, paragraph 22). 
25 Sud je u tom smislu naveo da, s obzirom na utvrđivanje građanstva Unije i tumačenje sudske prakse o pravu jednakog postupanja koje uživaju građani Unije, iz područja primjene članka 39. stavka 2. UEZ-a, koji je odraz temeljnog načela jednakog postupanja zajamčenog člankom 12. UEZ-a, nije bilo moguće isključiti novčanu naknadu namijenjenu lakšem pristupu zapošljavanju na tržištu rada države članice (vidjeti prethodno navedenu presudu Collins, t. 63., i od 15. rujna 2005., Ioannidis, C-258/04, Zb., str. I-8275., t. 22.).
26 It is undisputed that the tideover allowance provided for by the national legislation at issue in the main proceedings is a social benefit, the aim of which is to facilitate, for young people, the transition from education to the labour market (see, inter alia, D’Hoop, paragraph 38, and Ioannidis, paragraph 23). 
26 Nesporno je da su novčane naknade za čekanje na prvo zaposlenje, predviđene nacionalnim pravom, kao što su one u glavnom postupku, socijalna davanja čija svrha je olakšati mladim ljudima prijelaz iz obrazovanja na tržište rada (vidjeti osobito prethodno navedene presude D’Hoop, t. 38., i Ioannidis, t. 23.).
"32 It follows from the case-law that a difference in treatment such as that identified previously can be justified only if it is based on objective considerations independent of the nationality of the persons concerned and proportionate to the legitimate aim of the national provision (see, inter alia, D’Hoop, paragraph 36; Collins, paragraph 66; and Ioannidis, paragraph 29)." 
32 Iz sudske prakse proizlazi da različito postupanje kao ono prethodno opisano može biti opravdano samo ako se temelji na objektivnim razlozima koji su neovisni o državljanstvu dotičnih osoba i proporcionalni legitimnom cilju nacionalnog prava (vidjeti osobito prethodno navedene presude D’Hoop, t. 36., Collins, t. 66., i Ioannidis, t. 29.).
"33 In this respect, and in relation to allowances such as those at issue in the main proceedings, the purpose of which is to facilitate the transition from education to the labour market for young people, the Court has held that it was legitimate for the national legislature to wish to ensure that there is a real link between the applicant for that allowance and the geographic employment market concerned (see, inter alia, D’Hoop, paragraph 38; Collins, paragraphs 67 and 69; and Ioannidis, paragraph 30)." 
33 U tom pogledu i u vezi s novčanim naknadama poput onih u glavnom postupku čiji je cilj olakšati mladim osobama prijelaz iz obrazovanja na tržište rada, Sud je presudio da je za nacionalnog zakonodavca legitimno da želi osigurati postojanje stvarne veze između podnositelja zahtjeva za novčanu naknadu i dotičnog tržišta rada u zemljopisnom smislu (vidjeti osobito prethodno navedene presude D’Hoop, t. 38., Collins, t. 67. i 69., i Ioannidis, t. 30.).
34 As to the requirement of proportionality, it should be noted that the Court has already held that a single condition concerning the place where the diploma of completion of secondary education was obtained, such as that at point 2(a) of the first subparagraph of Article 36(1) of the Royal Decree, is too general and exclusive in nature in that it unduly favours an element which is not necessarily representative of the real and effective degree of connection between the applicant for the tideover allowance and the geographic employment market, to the exclusion of all other representative elements. It therefore concluded that the said condition went beyond what is necessary to attain the aim pursued (see D’Hoop, paragraph 39, and Ioannidis, paragraph 31). 
34 U pogledu uvjeta proporcionalnosti valja podsjetiti da je Sud već presudio da je jedini uvjet koji se odnosi na mjesto dobivanja diplome o završenom srednjoškolskom obrazovanju, kao što je onaj iz članka 36. stavka 1. podstavka 1. točke 2. (a) Kraljevskog dekreta, previše općenit i previše isključiv jer neopravdano daje prednost elementu koji nije nužno pokazatelj stvarnog i učinkovitog stupnja povezanosti između podnositelja zahtjeva za novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje i tržišta rada u zemljopisnom smislu, koji istovremeno isključuje sve druge relevantne pokazatelje. Na temelju toga je zaključio da je spomenuti uvjet prešao ono što je potrebno za ostvarenje namjeravanog cilja (vidjeti prethodno navedene presude D’Hoop, t. 39., i Ioannidis, t. 31.).
35 It emerges from the order for reference that it was in order to remedy this situation that the condition at issue, which is alternative to that relating to the place from which the diploma was obtained and which relates to the requirement that at least six years’ studies have been completed in an educational establishment run, subsidised or approved by one of the Belgian communities, was introduced at point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the Royal Decree. 
35 Iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da je sporni uvjet, koji je alternativa uvjetu povezanom s mjestom dobivanja diplome i koji se odnosi na uvjet o šestogodišnjem školovanju u obrazovnoj instituciji koju organizira, subvencionira ili priznaje jedna od belgijskih zajednica, uveden u članak 36. stavak 1. podstavak 1. točku 2. (j) Kraljevskog dekreta kako bi se popravilo takvo stanje.
38 As is clear from the facts of the main proceedings, Ms Prete has not completed any studies in Belgium with the result that she would still have been denied the benefit of the tideover allowance had the condition at issue required the claimant to establish completion of a period of less than six years’ studies in a Belgian educational establishment, no matter how short that period. 
38 Kao što naime proizlazi iz okolnosti u glavnom postupku, D. Prete nije pohađala nijednu godinu školovanja u Belgiji, tako da bi joj novčana naknada za čekanje na prvo zaposlenje bila odbijena i da je sporni uvjet zahtijevao da zainteresirana osoba može dokazati da se školovala u belgijskoj obrazovnoj ustanovi manje od šest godina, bez obzira na to koliko bi kratko to razdoblje bilo.
41 The Belgian Government submits that the marriage contracted with a national of the host Member State and the subsequent move to reside within that Member State are private life events unrelated to the latter’s labour market. It maintains that registration as a job seeker is a simple administrative formality which can easily be fulfilled. Such circumstances do not have the consequence – in relation in particular to a person who, like Ms Prete, settles in a region bordering the Member State where she carried out her studies and whose labour market she is naturally more prepared to enter – that the claimant may turn only to the labour market of the host State. 
41 Belgijska vlada ističe da je, s obzirom na ove različite stavove, sklapanje braka s državljaninom države članice domaćina i naknadno preseljenje u svrhu boravka u toj državi stvar privatnog života koja nema veze s tržištem rada te države članice. Prijava kao tražitelja zaposlenja je jednostavna administrativna formalnost koja se lako može ispuniti. Stoga te okolnosti, povezane s osobom koja se kao D. Prete nastanila u području koje graniči s državom članicom u kojoj se školovala i na čije tržište rada bi po prirodi stvari bila spremnija stupiti, nemaju takvu posljedicu da se podnositeljica zahtjeva usmjeri samo na tržište rada države domaćina.
42 Under the division of jurisdiction provided for in Article 267 TFEU, it is in principle the task of the national court to ensure that the principle of proportionality is duly observed (see, inter alia, Case C-476/99 Lommers [2002] ECR I-2891, paragraph 40). In that context it is thus for the national courts to establish whether the specific circumstances of a case show that there is a real link with the relevant labour market (see, to this effect, Joined Cases C-22/08 and C-23/08 Vatsouras and Koupatantze [2009] ECR I-4585, paragraph 41). 
42 U okviru podjele nadležnosti iz članka 267. UFEU-a u načelu je na nacionalnom sudu da osigura propisno poštovanje načela proporcionalnosti (vidjeti osobito presudu od 19. ožujka 2002., Lommers, C-476/99, Zb., str. I-2891., t. 40.). Stoga je u tom kontekstu na nacionalnim sudovima da utvrde ukazuju li okolnosti pojedinog slučaja na postojanje stvarne veze s dotičnim tržištem rada (vidjeti u tom smislu presudu od 4. lipnja 2009. Vatsouras i Koupatantze, C-22/08 i C-23/08, Zb., str. I-4585., t. 41.).
43 None the less, according to the Court’s case-law, the Court may provide the national court with an interpretation of EU law on all such points as may enable that court to assess the compatibility of a national measure with EU law for the purposes of the decision in the case before it. In the present case, the national court has also raised a number of specific queries which should be answered (see, to this effect, inter alia, Lommers, paragraph 40). 
43 Međutim, iz sudske praksa Suda proizlazi da je on nadležan pružiti nacionalnom sudu sve elemente tumačenja prava Unije, koji mu mogu omogućiti da ocijeni sukladnost nacionalne mjere s pravom Unije s ciljem donošenja odluke u predmetu koji se pred njim vodi. U ovom je postupku sud koji je uputio zahtjev osim toga postavio različita detaljna pitanja na koja treba odgovoriti (u tom smislu osobito vidjeti prethodno navedenu presudu Lommers, t. 40.).
44 In this context, it must be stated that, subject to definitive factual assessments which – as the Court has just observed – are a matter for the national courts, circumstances such as those described at paragraph 40 of this judgment, as the Advocate General has noted at points 48 and 49 of his Opinion, appear to be capable in fact of establishing the existence of a real connection with the labour market of the host Member State, even though the claimant has not completed any studies in an educational establishment in that State. 
44 U ovom kontekstu valja istaknuti da su podložno procjenama činjenica koje su, kako je navedeno, u nadležnosti nacionalnih sudova, okolnosti poput onih opisanih u točki 40. ove presude i kao što je istaknuo i nezavisni odvjetnik u točkama 48. i 49. mišljenja, stvarno takve da omogućavaju utvrđivanje postojanja stvarne veze s tržištem rada države članice domaćina, iako se podnositeljica zahtjeva nije školovala u obrazovnoj ustanovi te države.
45 In this respect, it is appropriate first of all to reject the line of argument of the Belgian Government according to which a person such as Ms Prete, in particular if she resides close to the border with the Member State in which she has completed her studies, is more likely to enter the labour market of that State, with which she has a connection. Firstly, it must be stated that the knowledge acquired by a student in the course of his higher education does not in general assign him to a particular geographical employment market (see, to this effect, Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119, paragraph 58). Secondly, it must be noted that the circumstances thus put forward by the Belgian Government to justify the possible existence of a link between the claimant and the French labour market are not, in any event, such as to prevent such a link with the Belgian labour market being formed in the circumstances at issue in the main proceedings. 
45 U tom smislu prvo valja odbaciti argumentaciju belgijske vlade prema kojoj bi osoba poput D. Prete, posebno zato što ima boravište blizu granice s državom članicom u kojoj se školovala, vjerojatnije imala lakši pristup tržištu rada te države članice s kojom je povezana. S jedne strane valja naglasiti da znanje koje student stekne tijekom školovanja uglavnom ne veže tu osobu za određeno tržište rada u zemljopisnom smislu (vidjeti u tom smislu presudu od 15. ožujka 2005., Bidar, C-209/03, Zb., str. I-2119., točku 58.). S druge strane treba utvrditi da okolnosti koje je istaknula belgijska vlada kako bi opravdala moguće postojanje veze između podnositeljice zahtjeva i francuskog tržišta rada ni u kom slučaju ne sprečavaju da se u okolnostima kao što su one o kojima se raspravlja u glavnom postupku ostvari takva veza s belgijskim tržištem rada.