natgillin/translations-raw huggingface dataset:
28 It must be borne in mind that, in accordance with settled case-law, in the context of the cooperation between the Court and the national courts provided for in Article 234 EC, it is solely for the national court before which a dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court. However, the Court has regarded itself as not having jurisdiction to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court where it is quite obvious, inter alia, that the interpretation of Community law sought by that court bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical (see Case C-415/93 Bosman [1995] ECR I-4921 and Case C-350/03 Schulte [2005] ECR I-9215, paragraph 43). 
28 Valja podsjetiti da je prema ustaljenoj sudskoj praksi, u okviru suradnje između Suda i nacionalnih sudova, uređene člankom 234. UEZ-a, isključivo u nadležnosti nacionalnog suda, pred kojim se spor rješava i koji ima dužnost donijeti presudu, na temelju činjenica spora utvrditi potrebu za prethodnom odlukom koja će mu pomoći u donošenju presude, kao i relevantnost pitanja koja upućuje Sudu. Međutim, Sud je zbog toga utvrdio da ne može odlučivati o prethodnom pitanju koje je uputio nacionalni sud ako je očito da tumačenje ili ocjena valjanosti pravila Zajednice koje je zatražio nacionalni sud nemaju nikakve veze s činjeničnim stanjem ili predmetom glavnog postupka, ili ako je problem hipotetičke prirode (vidjeti presude od 15. prosinca 1995., Bosman, C-415/93, Zb., str. I-4921., t. 59. i 61., kao i od 25. listopada 2005., Schulte, C-350/03, Zb., str. I-9215., t. 43.).
"33 In this regard, it must be borne in mind that, according to settled case-law, Articles 39 EC, 43 EC and 49 EC do not apply only to the actions of public authorities but extend also to rules of any other nature aimed at regulating in a collective manner gainful employment, self-employment and the provision of services (see Case 36/74 Walrave and Koch [1974] ECR 1405, paragraph 17; Case 13/76 Donà [1976] ECR 1333, paragraph 17; Bosman, paragraph 82; Joined Cases C-51/96 and C-191/97 Deliège [2000] ECR I-2549, paragraph 47; Case C-281/98 Angonese [2000] ECR I-4139, paragraph 31; and Case C-309/99 Wouters and Others [2002] ECR I-1577, paragraph 120)." 
33 U tom pogledu valja napomenuti da se prema ustaljenoj sudskoj praksi članci 39., 43. i 49. UEZ-a ne primjenjuju samo na djelovanja tijela javne vlasti, nego se protežu i na pravila druge naravi kojima se kolektivno uređuje plaćeno zaposlenje, samozapošljavanje i pružanje usluga (vidjeti presude od 12. prosinca 1974., Walrave i Koch, 36/74, Zb., str. 1405., t. 17., od 14. srpnja 1976., Donà, 13/76, Zb., str. 1333., t. 17., gore navedenu presudu Bosman, t. 82., presude od 11. travnja 2000., Deliège, C-51/96 i C-191/97, Zb., str. I-2549., t. 47., od 6. lipnja 2000., Angonese, C-281/98, Zb., str. I-4139., t. 31., kao i od 19. veljače 2002., Wouters i dr., C-309/99, Zb., str. I-1577., t. 120.).
"34 Since working conditions in the different Member States are governed sometimes by provisions laid down by law or regulation and sometimes by collective agreements and other acts concluded or adopted by private persons, limiting application of the prohibitions laid down by these articles to acts of a public authority would risk creating inequality in its application (see, by analogy, Walrave and Koch, paragraph 19; Bosman, paragraph 84; and Angonese, paragraph 33)." 
34 Budući da su uvjeti rada u različitim državama članicama ponekad uređeni zakonima ili propisima, a ponekad kolektivnim ugovorima i drugim aktima koje sklapaju ili usvajaju osobe privatnog prava, ograničavanje primjene zabrana koje su utvrđene tim člancima na akte tijela javne vlasti moglo bi uzrokovati nejednakost u njihovoj primjeni (vidjeti po analogiji gore navedene presude Walrave i Koch, t. 19., Bosman, t. 84., i Angonese, t. 33.).
36 Secondly, as FSU and ITF submit, collective action such as that at issue in the main proceedings, which may be the trade unions’ last resort to ensure the success of their claim to regulate the work of Viking’s employees collectively, must be considered to be inextricably linked to the collective agreement the conclusion of which FSU is seeking. 
36 S druge strane, kao što tvrde FSU i ITF, kolektivno djelovanje kao što je ono u glavnom postupku, koje je možda posljednje sredstvo sindikalnih organizacija za ostvarivanje njihovih zahtjeva za kolektivno uređenje rada zaposlenika Vikinga, valja smatrati neraskidivo povezanim s kolektivnim ugovorom koji FSU nastoji sklopiti.
"40 In that respect it is sufficient to point out that, even if, in the areas which fall outside the scope of the Community’s competence, the Member States are still free, in principle, to lay down the conditions governing the existence and exercise of the rights in question, the fact remains that, when exercising that competence, the Member States must nevertheless comply with Community law (see, by analogy, in relation to social security, Case C-120/95 Decker [1998] ECR I-1831, paragraphs 22 and 23, and Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I-1931, paragraphs 18 and 19; in relation to direct taxation, Case C-334/02 Commission v France [2004] ECR I-2229, paragraph 21, and Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 29)." 
"40 U tom pogledu dovoljno je podsjetiti da iako države članice u područjima koja nisu u nadležnosti Zajednice mogu u načelu utvrditi uvjete postojanja prava i načine njihova ostvarivanja, države članice pri ostvarivanju te nadležnosti ipak moraju poštovati pravo Zajednice (vidjeti po analogiji u području socijalne sigurnosti presude od 28. travnja 1998., Decker, C-120/95, Zb., str. I-1831., t. 22. i 23., kao i Kohll, C-158/96, Zb., str. I-1931., t. 18. i 19.; u području izravnog oporezivanja presude od 4. ožujka 2004., Komisija/Francuska, C-334/02, Zb., str. I-2229., t. 21., i od 13. prosinca 2005., Marks & Spencer, C-446/03, Zb., str. I-10837., t. 29.)."
43 In that regard, it must be recalled that the right to take collective action, including the right to strike, is recognised both by various international instruments which the Member States have signed or cooperated in, such as the European Social Charter, signed at Turin on 18 October 1961 – to which, moreover, express reference is made in Article 136 EC – and Convention No 87 concerning Freedom of Association and Protection of the Right to Organise, adopted on 9 July 1948 by the International Labour Organisation – and by instruments developed by those Member States at Community level or in the context of the European Union, such as the Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers adopted at the meeting of the European Council held in Strasbourg on 9 December 1989, which is also referred to in Article 136 EC, and the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed in Nice on 7 December 2000 (OJ 2000 C 364, p. 1). 
43 U tom pogledu valja istaknuti da je pravo na poduzimanje kolektivnog djelovanja, uključujući pravo na štrajk, priznato različitim međunarodnim instrumentima koje su države članice potpisale ili na kojima su surađivale, kao što su Europska socijalna povelja potpisana 18. listopada 1961. u Torinu, na koju se, štoviše, izričito upućuje u članku 136. UEZ-a, i Konvencija br. 87 o slobodi udruživanja i zaštiti prava na organiziranje koju je 9. srpnja 1948. donijela Međunarodna organizacija rada, i instrumentima koje su te države članice razvile na razini Zajednice ili u okviru Europske unije, kao što su Povelja Zajednice o temeljnim socijalnim pravima radnika donesena 9. prosinca 1989. na sastanku Europskog vijeća održanom u Strasbourgu, na koju se jednako tako upućuje u članku 136. UEZ-a, i Povelja o temeljnim pravima Europske unije proglašena 7. prosinca 2000. u Nici (SL C 364, str. 1.).
44 Although the right to take collective action, including the right to strike, must therefore be recognised as a fundamental right which forms an integral part of the general principles of Community law the observance of which the Court ensures, the exercise of that right may none the less be subject to certain restrictions. As is reaffirmed by Article 28 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, those rights are to be protected in accordance with Community law and national law and practices. In addition, as is apparent from paragraph 5 of this judgment, under Finnish law the right to strike may not be relied on, in particular, where the strike is contra bonos mores or is prohibited under national law or Community law. 
44 Iako pravo na poduzimanje kolektivnog djelovanja, uključujući pravo na štrajk, stoga valja priznati kao temeljno pravo koje čini sastavni dio općih načela prava Zajednice, čije poštovanje Sud osigurava, ostvarivanje tog prava podliježe određenim ograničenjima. Kako je potvrđeno člankom 28. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, ta prava valja zaštiti u skladu s pravom Zajednice te nacionalnim zakonodavstvima i praksom. Osim toga, kao što proizlazi iz točke 5. ove presude, u skladu s finskim pravom, pravo na štrajk ne može se ostvariti osobito ako je štrajk protivan moralu ili zabranjen nacionalnim pravom ili pravom Zajednice.
48 Finally, FSU and ITF submit that the Court’s reasoning in Albany must be applied by analogy to the case in the main proceedings, since certain restrictions on freedom of establishment and freedom to provide services are inherent in collective action taken in the context of collective negotiations. 
48 Naposljetku, FSU i ITF tvrde da obrazloženje Suda u gore navedenoj presudi Albany treba po analogiji primijeniti na predmet u glavnom postupku, jer su određena ograničenja slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga svojstvena kolektivnom djelovanju poduzetom u okviru kolektivnih pregovora.
"54 Finally, the Court has held that the terms of collective agreements are not excluded from the scope of the Treaty provisions on freedom of movement for persons (Case C-15/96 Schöning-Kougebetopoulou [1998] ECR I-47; Case C-35/97 Commission v France [1998] ECR I-5325; and Case C-400/02 Merida [2004] ECR I-8471)." 
54 Naposljetku valja podsjetiti da je Sud već presudio da uvjeti kolektivnih ugovora nisu izuzeti iz područja primjene odredaba Ugovora o slobodi kretanja osoba (presude od 15. siječnja 1998., Schöning-Kougebetopoulou, C-15/96, Zb., str. I-47., od 24. rujna 1998., Komisija/Francuska, C-35/97, Zb., str. I-5325., i od 16. rujna 2004., Merida, C-400/02, Zb., str. I-8471.).
"57 In order to answer that question, the Court would point out that it is clear from its case-law that the abolition, as between Member States, of obstacles to freedom of movement for persons and freedom to provide services would be compromised if the abolition of State barriers could be neutralised by obstacles resulting from the exercise, by associations or organisations not governed by public law, of their legal autonomy (Walrave and Koch, paragraph 18; Bosman, paragraph 83; Deliège, paragraph 47; Angonese, paragraph 32; and Wouters and Others, paragraph 120)." 
57 Pri odgovaranju na to pitanje valja podsjetiti na to da iz sudske prakse Suda proizlazi da bi ukidanje prepreka slobodnom kretanju osoba između država članica bilo ugroženo ako bi se ukidanje barijera državnog porijekla moglo neutralizirati preprekama koje proizlaze iz izvršavanja pravne autonomije od strane udruženja ili organizacija koje nisu osobe javnog prava (vidjeti gore navedene presude Walrave i Koch, t. 18., Bosman, t. 83., Deliège, t. 47., Angonese, t. 32., i Wouters i dr., t. 120.).
60 In the present case, it must be borne in mind that, as is apparent from paragraphs 35 and 36 of the present judgment, the collective action taken by FSU and ITF is aimed at the conclusion of an agreement which is meant to regulate the work of Viking’s employees collectively, and, that those two trade unions are organisations which are not public law entities but exercise the legal autonomy conferred on them, inter alia, by national law. 
60 U ovom slučaju valja utvrditi da, kako proizlazi iz točaka 35. i 36. ove presude, kolektivno djelovanje koje su poduzeli FSU i ITF za cilj ima sklapanje kolektivnog ugovora s namjerom kolektivnog uređenja rada zaposlenika Vikinga i da su ta dva sindikata organizacije koje nisu subjekti javnog prava, već ostvaruju pravnu autonomiju koja im je dodijeljena osobito nacionalnim pravom.
65 There is no indication in that case-law that could validly support the view that it applies only to associations or to organisations exercising a regulatory task or having quasi-legislative powers. Furthermore, it must be pointed out that, in exercising their autonomous power, pursuant to their trade union rights, to negotiate with employers or professional organisations the conditions of employment and pay of workers, trade unions participate in the drawing up of agreements seeking to regulate paid work collectively. 
65 U toj sudskoj praksi nema nikakvih naznaka na temelju kojih bi se valjano moglo poduprijeti stajalište da se ona primjenjuje samo na udruženja ili organizacije koje obnašaju regulatornu funkciju ili imaju kvazizakonodavne ovlasti. Nadalje valja utvrditi da ostvarujući svoju autonomnu ovlast koja se temelji na njihovim sindikalnim pravima da s poslodavcima ili profesionalnim organizacijama pregovaraju o uvjetima zapošljavanja i plaćama radnika, sindikati sudjeluju u izradi sporazuma kojima se kolektivno uređuje plaćeni rad.
68 The Court must first point out, as it has done on numerous occasions, that freedom of establishment constitutes one of the fundamental principles of the Community and that the provisions of the Treaty guaranteeing that freedom have been directly applicable since the end of the transitional period. Those provisions secure the right of establishment in another Member State not merely for Community nationals but also for the companies or firms referred to in Article 48 EC (Case 81/87 Daily Mail and General Trust [1988] ECR 5483, paragraph 15). 
68 Prvo valja podsjetiti, kao što je Sud već u više navrata učinio, da je sloboda poslovnog nastana jedno od temeljnih načela Zajednice i da su odredbe Ugovora kojima se jamči ta sloboda izravno primjenjive od završetka prijelaznog razdoblja. Tim se odredbama osigurava pravo poslovnog nastana u drugoj državi članici ne samo državljanima Zajednice, već i trgovačkim društvima iz članka 48. UEZ-a (presuda od 27. rujna 1988., Daily Mail i General Trust, 81/87, Zb., str. 5483., t. 15.).
69 Furthermore, the Court has considered that, even though the provisions of the Treaty concerning freedom of establishment are directed mainly to ensuring that foreign nationals and companies are treated in the host Member State in the same way as nationals of that State, they also prohibit the Member State of origin from hindering the establishment in another Member State of one of its nationals or of a company incorporated under its legislation which also comes within the definition contained in Article 48 EC. The rights guaranteed by Articles 43 EC to 48 EC would be rendered meaningless if the Member State of origin could prohibit undertakings from leaving in order to establish themselves in another Member State (Daily Mail and General Trust, paragraph 16). 
69 Nadalje, Sud je smatrao da iako je cilj odredaba Ugovora o slobodi poslovnog nastana osobito osigurati trgovačkim društvima i državljanima drugih država članica u državi članici domaćinu jednako postupanje kakvo uživaju i njezini vlastiti državljani, one također zabranjuju da država članica podrijetla onemogućava jednom od svojih državljana ili trgovačkih društava koja su osnovana u skladu s njezinim zakonodavstvom i obuhvaćena definicijom iz članka 48. UEZ-a uspostavljanje poslovnog nastana u drugoj državi članici. Prava zajamčena člancima 43. i 48. UEZ-a izgubila bi smisao ako bi država članica podrijetla mogla poduzećima zabraniti da odu u drugu državu članicu i tamo uspostave poslovni nastan (vidjeti gore navedenu presudu Daily Mail i General Trust, t. 16.).
72 In the present case, first, it cannot be disputed that collective action such as that envisaged by FSU has the effect of making less attractive, or even pointless, as the national court has pointed out, Viking’s exercise of its right to freedom of establishment, inasmuch as such action prevents both Viking and its subsidiary, Viking Eesti, from enjoying the same treatment in the host Member State as other economic operators established in that State. 
72 U ovom slučaju s jedne strane nije sporno da je posljedica kolektivnog djelovanja kao što je ono koje je predvidio FSU to da je, kao što je istaknuo sud koji je uputio zahtjev, Vikingovo ostvarivanje prava na slobodu poslovnog nastana manje privlačno ili gotovo besmisleno u mjeri u kojoj se tim djelovanjem Vikingu i njegovom društvu kćeri, Vikingu Eesti, onemogućava da uživaju jednako postupanje u državi članici domaćinu kao drugi gospodarski subjekti s poslovnim nastanom u toj državi.
73 Secondly, collective action taken in order to implement ITF’s policy of combating the use of flags of convenience, which seeks, primarily, as is apparent from ITF’s observations, to prevent shipowners from registering their vessels in a State other than that of which the beneficial owners of those vessels are nationals, must be considered to be at least liable to restrict Viking’s exercise of its right of freedom of establishment. 
73 S druge strane valja smatrati da je kolektivno djelovanje kojim ITF provodi politiku borbe protiv uporabe zastave pogodnosti, čiji je primarni cilj, kao što proizlazi iz očitovanja ITF-a, spriječiti vlasnike brodova da svoje brodove registriraju u državi koja nije država državljanstva stvarnih vlasnika, barem takvo da se njime ograničava ostvarivanje prava Vikinga na slobodu poslovnog nastana.
75 It is apparent from the case-law of the Court that a restriction on freedom of establishment can be accepted only if it pursues a legitimate aim compatible with the Treaty and is justified by overriding reasons of public interest. But even if that were the case, it would still have to be suitable for securing the attainment of the objective pursued and must not go beyond what is necessary in order to attain it (see, inter alia, Case C-55/94 Gebhard [1995] ECR I-4165, paragraph 37, and Bosman, paragraph 104). 
75 Iz sudske prakse Suda proizlazi da ograničenje slobode poslovnog nastana može biti prihvatljivo samo ako ima legitiman cilj koji je u skladu s Ugovorom i ako je opravdano važnim razlozima u općem interesu. No, čak i u takvom slučaju, ono svejedno mora biti prikladno za ostvarenje cilja kojem teži, a ne smije ići dalje od onoga što je potrebno za ostvarenje tog cilja (vidjeti osobito presudu od 30. studenoga 1995., Gebhard, C-55/94, Zb., str. I-4165., t. 37., i gore navedenu presudu Bosman, t. 104.).
"77 In that regard, it must be observed that the right to take collective action for the protection of workers is a legitimate interest which, in principle, justifies a restriction of one of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty (see, to that effect, Schmidberger, paragraph 74) and that the protection of workers is one of the overriding reasons of public interest recognised by the Court (see, inter alia, Joined Cases C-369/96 and C-376/96 Arblade and Others [1999] ECR I-8453, paragraph 36; Case C-165/98 Mazzoleni and ISA [2001] ECR I-2189, paragraph 27; and Joined Cases C-49/98, C-50/98, C-52/98 to C-54/98 and C-68/98 to C-71/98 Finalarte and Others [2001] ECR I-7831, paragraph 33)." 
77 U tom pogledu valja utvrditi da je pravo na poduzimanje kolektivnog djelovanja za zaštitu radnika legitiman cilj kojim se u načelu opravdava ograničavanje temeljnih sloboda zajamčenih Ugovorom (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Schmidberger, t. 74.) i da je zaštita radnika jedan od važnih razloga u općem interesu koje je Sud priznao (vidjeti osobito presude od 23. studenoga 1999., Arblade i dr., C-369/96 i C-376/96, Zb., str. I-8453., t. 36., od 15. ožujka 2001., Mazzoleni i ISA, C-165/98, Zb., str. I-2189., t. 27., i od 25. listopada 2001., Finalarte i dr., C-49/98, C-50/98, C-52/98 do C-54/98 i C-68/98 do C-71/98, Zb., str. I-7831., t. 33.).
78 It must be added that, according to Article 3(1)(c) and (j) EC, the activities of the Community are to include not only an ‘internal market characterised by the abolition, as between Member States, of obstacles to the free movement of goods, persons, services and capital’, but also ‘a policy in the social sphere’. Article 2 EC states that the Community is to have as its task, inter alia, the promotion of ‘a harmonious, balanced and sustainable development of economic activities’ and ‘a high level of employment and of social protection’. 
78 Valja dodati da, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkama (c) i (j) UEZ-a, djelovanje Zajednice obuhvaća ne samo „unutarnje tržište koje karakterizira uklanjanje prepreka slobodnom kretanju robe, osoba, usluga i kapitala između država članica”, već i „socijalnu politiku”. U članku 2. UEZ-a navedeno je da je zadaća Zajednice osobito da promiče „skladan i uravnotežen razvoj gospodarskih djelatnosti” i .„visoku razinu zaposlenosti i socijalne zaštite”.
81 First, as regards the collective action taken by FSU, even if that action – aimed at protecting the jobs and conditions of employment of the members of that union liable to be adversely affected by the reflagging of the Rosella – could reasonably be considered to fall, at first sight, within the objective of protecting workers, such a view would no longer be tenable if it were established that the jobs or conditions of employment at issue were not jeopardised or under serious threat. 
81 Kao prvo, u pogledu kolektivnog djelovanja koje je poduzeo FSU, čak i ako bi se na prvi pogled opravdano moglo smatrati da je cilj tog djelovanja, koje je usmjereno na zaštitu radnih mjesta i uvjeta zapošljavanja članova tog sindikata na koje će negativno utjecati promjena zastave broda Rosella, zaštita radnika, takvo stajalište više ne bi bilo održivo ako bi se utvrdilo da predmetna radna mjesta i uvjeti zapošljavanja nisu bili ugroženi ni u ozbiljnoj opasnosti.
83 In so far as the exact legal scope to be attributed to an undertaking such as that referred to in the 10th question is not clear from the order for reference, it is for the national court to determine whether the jobs or conditions of employment of that trade union’s members who are liable to be affected by the reflagging of the Rosella were jeopardised or under serious threat. 
83 Ako iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku ne proizlazi jasno kakav je točan pravni doseg koji valja pripisati obvezi kao što je ona iz desetog pitanja, na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi jesu li radna mjesta ili uvjeti zapošljavanja onih članova sindikata na koje je mogla utjecati promjena zastave broda Rosella bili ugroženi ili u ozbiljnoj opasnosti.
84 If, following that examination, the national court came to the conclusion that, in the case before it, the jobs or conditions of employment of the FSU’s members liable to be adversely affected by the reflagging of the Rosella are in fact jeopardised or under serious threat, it would then have to ascertain whether the collective action initiated by FSU is suitable for ensuring the achievement of the objective pursued and does not go beyond what is necessary to attain that objective. 
84 Ako bi nakon ispitivanja zaključio da su u predmetu koji se pred njim vodi radna mjesta ili uvjeti zapošljavanja članova FSU-a na koje bi mogla negativno utjecati promjena zastave broda Rosella stvarno ugroženi ili u ozbiljnoj opasnosti, sud koji je uputio zahtjev morao bi tada utvrditi je li kolektivno djelovanje koje je poduzeo FSU prikladno za osiguravanje ostvarivanja predmetnog cilja i da ne prekoračuje ono što je nužno za postizanje tog cilja.