natgillin/translations-raw huggingface dataset:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decision of 18 February 2008, received at the Court on 3 April 2008, in the proceedings 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je podnio Bundesverwaltungsgericht (Savezni upravni sud, Njemačka), odlukom od 18. veljače 2008., koju je Sud zaprimio 3. travnja 2008., u postupku
Janko Rottmann 
Janko Rottmann
v Freistaat Bayern, 
protiv Freistaat Bayern,
composed of V. Skouris, President, K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, E. Levits and P. Lindh, Presidents of Chambers, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet, M. Ilešič, A. Ó Caoimh (Rapporteur) and L. Bay Larsen, Judges, 
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, E. Levits i P. Lindh, predsjednici vijeća, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet, M. Ilešič, A. Ó Caoimh (izvjestitelj) i L. Bay Larsen, suci,
Dr Rottmann, by W. Meng, Professor, and H. Heinhold, Rechtsanwalt, 
za J. Rottmanna, W. Meng, professeur, i H. Heinhold, Rechtsanwalt,
Freistaat Bayern, by J. Mehler and M. Niese, Oberlandesanwälte, 
za Freistaat Bayern, J. Mehler i M. Niese, Oberlandesanwälte,
the German Government, by M. Lumma, N. Graf Vitzthum and B. Klein, acting as Agents, 
za njemačku vladu, M. Lumma, N. Graf Vitzthum i B. Klein, u svojstvu agenata,
the Greek Government, by K. Georgiadis, S. Alexandridou and G. Papagianni, acting as Agents, 
za grčku vladu, K. Georgiadis, S. Alexandridou i G. Papagianni, u svojstvu agenata,
the Latvian Government, by E. Eihmane, U. Dreimanis and K. Drēviņa, acting as Agents, 
za latvijsku vladu, E. Eihmane, U. Dreimanis i K. Drēviņa, u svojstvu agenata,
the Austrian Government, by E. Riedl and T. Fülöp, acting as Agents, assisted by H. Eberwein, expert, 
za austrijsku vladu, E. Riedl i T. Fülöp, u svojstvu agenata, uz asistenciju H. Eberweina, expert,
the Commission of the European Communities, by S. Grünheid and D. Maidani, acting as Agents, 
za Komisiju Europskih zajednica, S. Grünheid i D. Maidani, u svojstvu agenata,
1 The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the provisions of the EC Treaty relating to citizenship of the European Union. 
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje odredaba Ugovora o EZ-u koje se odnose na građanstvo Unije.
2 The reference was made in connection with proceedings between Dr Rottmann and the Freistaat Bayern, concerning the latter's withdrawal of the naturalisation of the applicant in the main proceedings. 
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između J. Rottmanna i Freistaat Bayern jer je potonji tužitelju u glavnom postupku oduzeo državljanstvo stečeno naturalizacijom.
European Union law 
Pravo Unije 3 Izjava br.
3 Declaration No 2 on nationality of a Member State, annexed by the Member States to the final act of the Treaty on European Union (OJ 1992 C 191, p. 98), is worded as follows: 
2 o državljanstvu države članice koju su države članice priložile završnom aktu Ugovora o Europskoj uniji (SL 1992, C 191, str. 98.) glasi kako slijedi:
`The Conference declares that, wherever in the Treaty establishing the European Community reference is made to nationals of the Member States, the question whether an individual possesses the nationality of a Member State shall be settled solely by reference to the national law of the Member State concerned. ...' 
„Konferencija izjavljuje da kada se u Ugovoru o osnivanju Europske zajednice upućuje na državljane država članica, pitanje ima li osoba državljanstvo države članice rješava se isključivo upućivanjem na nacionalno pravo dotične države članice. [...]" [neslužbeni prijevod]
4 According to a decision of the Heads of State and Government, meeting within the European Council at Edinburgh on 11 and 12 December 1992, concerning certain problems raised by Denmark on the Treaty of European Union (OJ 1992 C 348, p. 1, `the Edinburgh decision'): 
4 U odjeljku A Odluke šefova država i vlada, koji su se sastali unutar Europskog vijeća 11. i 12. prosinca 1992. u Edinburghu, o određenim problemima koje je Danska iznijela u vezi s Ugovorom o Europskoj uniji (SL 1992, C 348, str. 1.) navedeno je:
`The provisions of Part Two of the Treaty establishing the European Community relating to citizenship of the Union give nationals of the Member States additional rights and protection as specified in that Part. 
„Odredbama drugog dijela Ugovora o osnivanju Europske zajednice koje se odnose na građanstvo Unije državljanima država članica dodjeljuju se dodatna prava i zaštita kako je utvrđeno u tom dijelu.
They do not in any way take the place of national citizenship. 
Njima se nikako ne zamjenjuje nacionalno državljanstvo.
The question whether an individual possesses the nationality of a Member State will be settled solely by reference to the national law of the Member State concerned.' 
Pitanje ima li pojedinac državljanstvo neke države članice rješavat će se isključivo u skladu s nacionalnim pravom predmetne države članice." [neslužbeni prijevod]
The relevant provisions of national legislation 
Nacionalno pravo
The relevant provisions of German law 
Njemačko pravo
5 Paragraph 16(1) of the German Basic Law provides: 
5 Člankom 16. stavkom 1.
`No German may be deprived of his citizenship. 
Njemačkog temeljnog zakona predviđeno je:
Citizenship may be lost only pursuant to a law, and against the will of the person affected only if he does not become stateless as a result.' 
„Njemačko državljanstvo ne može se oduzeti. Državljanstvo se može izgubiti samo na temelju zakona, a protiv volje dotične osobe, samo ako ona zbog toga ne ostane osoba bez državljanstva."
6 Paragraph 8 of the Law on Nationality (Reichs- und Staatsangehörigkeitsgesetz), in the text applicable until 31 December 1999, provided: 
6 Člankom 8. Zakona o državljanstvu (Reichs- und Staatsangehörigkeitsgesetz), u verziji primjenjivoj do 31. prosinca 1999., predviđeno je:
`An alien established in German territory may, at his request, be naturalised by the Land in whose territory he resides, provided that' 
„Stranca nastanjenog na njemačkom državnom području može na njegov zahtjev naturalizirati savezna pokrajina na čijem državnom području boravi pod uvjetom 1. [...]
1. ... 2. he does not meet the conditions for expulsion laid down in Paragraphs 46(1) to (4) and 47(1) or (2) of the Law on aliens [(Ausländergesetz)], 
2. da ne ispunjava uvjete za protjerivanje utvrđene člankom 46. stavcima 1. do 4. i člankom 47. stavcima 1. ili 2. Zakona o strancima [(Ausländergesetz)],
3. he has found independent accommodation or work where he is established. 
3. da je pronašao vlastiti smještaj ili posao u mjestu nastana.
7 According to the provisions of German law relating to nationality applicable to the case in the main proceedings, naturalisation of an alien depended, as a rule, on his giving up or losing his previous nationality. 
7 U skladu s odredbama njemačkog prava koje se odnose na državljanstvo i koje su primjenjive na glavni postupak, naturalizacija stranca u pravilu ovisi o njegovom odricanju od prethodnog državljanstva ili njegovom gubitku.
8 Article 48(1) and (2) of the Code of administrative procedure of the Land of Bavaria (Bayerisches Verwaltungsverfahrensgesetz) is worded as follows: 
8 Članak 48. stavci 1. i 2. Zakona o upravnom postupku savezne pokrajine Bavarske (Bayerisches Verwaltungsverfahrensgesetz) glasi kako slijedi:
`(1) Even when it is no longer open to challenge, an unlawful administrative act may be withdrawn in whole or in part, for the future or with retroactive effect. ... 
„1. Nezakoniti upravni akt, čak i ako protiv njega više nije dozvoljena žalba, može se ukinuti u cijelosti ili djelomično s budućim ili retroaktivnim učinkom. [...]
(2) An unlawful administrative act granting a single or periodic benefit in cash or a divisible benefit in kind or one which is a condition for such a benefit, may not be withdrawn so long as the beneficiary relies on the continued existence of that administrative act and as his expectation, when weighed against the public interest in withdrawal, is judged worthy of protection. 
2. Nezakoniti upravni akt kojim se dodjeljuje jednokratno ili redovito davanje u novcu ili djeljivo davanje u naravi ili koji je preduvjet takvog davanja ne može se ukinuti sve dok se korisnik poziva na kontinuirano postojanje tog upravnog akta i dok se njegovo očekivanje smatra vrijednim zaštite u odnosu na opći interes ukidanja. [...]
The beneficiary may not plead expectations ... 
Korisnik se ne može pozvati na očekivanja. [...]
1. [if he] obtained the adoption of the administrative act by fraud, threats or bribery, 
1. [ako je] upravni akt donesen na temelju prijevare, prijetnji ili podmićivanja;
2. [if he] obtained the adoption of the administrative act by giving information that was in essence false or incomplete, 
2. [ako je] upravni akt donesen na temelju lažnih ili nepotpunih informacija;
3. [if he] was aware that the administrative act was unlawful or if his ignorance of that fact amounted to serious negligence. 
3. [ako je] znao da je upravni akt nezakonit ili ako je njegovo neznanje o nezakonitosti upravnog akta posljedica grube nepažnje.
In [those] cases ..., the administrative act is as a rule withdrawn with retroactive effect.' 
U [tim] slučajevima [...] upravni se akt u pravilu ukida s retroaktivnim učinkom."
The relevant provisions of Austrian law 
Austrijsko pravo
9 Paragraph 27(1) of the Law on nationality (Staatsbürgerschaftsgesetz, `the StbG', BGBl. 311/1985) provides: 
9 Člankom 27. stavkom 1. Zakona o državljanstvu (Staatsbürgerschaftsgesetz, BGBl. 311/1985, dalje u tekstu: StbG) predviđeno je:
`Any person who acquires foreign nationality at his own request, or by reason of a declaration made by him or with his express consent, shall lose his Austrian nationality unless he has expressly been given the right to retain [it]'. 
„Svaka osoba koja na vlastiti zahtjev, na temelju izjave koju je dala ili uz svoju izričitu suglasnost stekne strano državljanstvo gubi austrijsko državljanstvo, osim ako joj je izričito dano pravo da [ga] zadrži".
10 Authorisation to retain Austrian nationality presupposes, pursuant to Paragraph 28(1)(1) of the StbG, that to retain it would be in the interest of the Republic of Austria because of services already performed by the person concerned or which that Member State may expect him to perform, or having regard to particular considerations which must be taken into account. 
10 Za odobrenje zadržavanja austrijskog državljanstva pretpostavlja se, u skladu s člankom 28. stavkom 1. točkom 1. StbG-a, da bi zadržavanje bilo u interesu Republike Austrije zbog usluga koje je dotična osoba već pružila ili usluga čije pružanje država članica može očekivati od dotične osobe ili s obzirom na posebne razloge koje treba uzeti u obzir.
11 It is clear from the Austrian Government's observations that, under Austrian law, the loss of foreign nationality acquired by naturalisation, whether occurring ex nunc or ex tunc in the legal order of the State of naturalisation, does not automatically mean that the person who lost his Austrian nationality because he acquired that foreign nationality will retroactively recover his Austrian nationality. 
11 Iz pisanog očitovanja austrijske vlade proizlazi da, u skladu s austrijskim pravom gubitak stranog državljanstva stečenog naturalizacijom, bez obzira na to je li u skladu s pravnim poretkom države naturalizacije do njega došlo ex nunc ili ex tunc, ne znači automatski da će osoba koja je izgubila austrijsko državljanstvo jer je stekla strano državljanstvo retroaktivno ponovno dobiti austrijsko državljanstvo.
12 Again according to the Austrian Government, in such a case, Austrian nationality may be regained only by administrative decision and only provided that the conditions laid down in that regard in paragraph 10 et seq. of the StbG have been satisfied. 
12 Prema mišljenju austrijske vlade, u takvom se slučaju austrijsko državljanstvo može ponovno steći samo upravnom odlukom i ako su ispunjeni uvjeti koji su s tim u vezi utvrđeni člankom 10. i sljedećim člancima StbG-a.
13 Paragraph 10 of the StbG, in the version that entered into force on 23 March 2006, provides: 
13 Člankom 10. StbG-a, u verziji koja je stupila na snagu 23. ožujka 2006., predviđeno je:
`(1) Save as otherwise provided in this federal law, citizenship may be granted to an alien only 
„1. Osim ako je drukčije predviđeno ovim saveznim zakonom, državljanstvo se može dodijeliti strancu samo
1. if he has resided lawfully and continuously in federal territory for at least 10 years and been established there for at least five years; 
1. ako on zakonito i neprekidno boravi na saveznom državnom području najmanje 10 godina i ako je na njemu nastanjen najmanje pet godina;
2. if he has not, on conviction, received any definitive sentence of imprisonment imposed by a national or foreign court for one or more offences requiring mens rea, ... 
2. ako ga, nacionalni ili strani sud nije pravomoćno osudio na izdržavanje zatvorske kazne za jedno ili više kaznenih djela uz postojanje namjere, [...]
3. he has not received any definitive sentence of imprisonment imposed by a national court for a financial offence; 
3. ako ga nacionalni sud nije pravomoćno osudio na izdržavanje zatvorske kazne za financijsko kazneno djelo;
4. if no criminal proceedings are pending against him in respect of an offence requiring mens rea or a financial offence punishable by a sentence of imprisonment; 
4. ako se protiv njega ne vodi kazneni postupak u vezi s kaznenim djelom uz postojanje namjere ili financijskim kaznenim djelom kažnjivim kaznom zatvora; [...]
... (2) Citizenship may not be granted to an alien 
2. Državljanstvo se ne može dodijeliti strancu
... 2. if he has more than once received a definitive sentence for a serious administrative offence of particular gravity ... 
[...] 3. ako je više puta pravomoćno osuđen za vrlo grubi upravni prekršaj, [...]
... (4) The condition laid down in Paragraph 10(1)(1) [and also] the obstacle to the grant referred to in Paragraph 10(2)(2) shall not apply 
[...] 4. Uvjet utvrđen stavkom 1. točkom 1. [kao i] prepreka dodjeli iz stavka 2. točke 2. ne primjenjuju se
1. to an alien residing in foreign territory who has possessed citizenship continuously for at least 10 years and has lost it otherwise than by revocation ...; 
1. na stranca koji boravi na saveznom državnom području i ima državljanstvo neprekidno najmanje 10 godina te koji je izgubio državljanstvo na drugi način osim oduzimanjem [...];
The relevant provisions of international law 
Međunarodno pravo
The Universal Declaration of Human Rights 
Opća deklaracija o ljudskim pravima
14 Article 15 of the Universal Declaration of Human Rights, adopted by the General Assembly of the United Nations on 10 December 1948, provides that: 
14 Člankom 15. Opće deklaracije o ljudskim pravima, koju je 10. prosinca 1948. donijela Opća skupština Ujedinjenih naroda, predviđeno je:
Everyone has the right to a nationality. 
Svatko ima pravo na državljanstvo.
2. No one shall be arbitrarily deprived of his nationality nor denied the right to change his nationality.' 
2. Nitko ne smije biti samovoljno lišen svoga državljanstva niti mu se smije uskratiti pravo na promjenu državljanstva."
The Convention on the Reduction of Statelessness 
Konvencija o smanjenju slučajeva bezdržavljanstva
15 Article 7 of the Convention on the Reduction of Statelessness, done at New York on 30 August 1961, which entered into force on 13 December 1975, provides as follows: 
15 Člankom 7. Konvencije o smanjenju slučajeva bezdržavljanstva predviđeno je sljedeće:
`1.(a) If the law of a Contracting State permits renunciation of nationality, such renunciation shall not result in loss of nationality unless the person concerned possesses or acquires another nationality; 
„1. (a) Ukoliko pravo države ugovornice dozvoljava odricanje od državljanstva, takvo odricanje neće dovesti do gubitka državljanstva osim ako dotična osoba posjeduje ili stekne drugo državljanstvo.
... 2. A national of a Contracting State who seeks naturalisation in a foreign country shall not lose his nationality unless he acquires or has been accorded assurance of acquiring the nationality of that foreign country. 
[...] 2. Državljanin države ugovornice koji u stranoj zemlji traži prirođenje neće izgubiti svoje državljanstvo osim ako stekne ili mu je zajamčeno stjecanje državljanstva te strane zemlje.
3. Subject to the provisions of paragraphs 4 and 5 of this article, a national of a Contracting State shall not lose his nationality, so as to become stateless, on the ground of departure, residence abroad, failure to register or on any similar ground. 
3. Pridržavajući se odredaba stavaka 4. i 5. ovog članka, državljanin države ugovornice neće izgubiti svoje državljanstvo i tako postati bez državljanstva iz razloga odlaska, prebivanja u inozemstvu, propusta pri prijavi ili bilo kojeg drugog razloga.
4. A naturalised person may lose his nationality on account of residence abroad for a period, not less than seven consecutive years, specified by the law of the Contracting State concerned if he fails to declare to the appropriate authority his intention to retain his nationality. 
4. Prirođena osoba može izgubiti svoje državljanstvo zbog prebivanja u inozemstvu tijekom razdoblja, koje nije kraće od sedam uzastopnih godina, određenog pravom dotične države ugovornice, ako propusti prijaviti odgovarajućem tijelu svoju namjeru zadržavanja svog državljanstva.
... 6. Except in the circumstances mentioned in this article, a person shall not lose the nationality of a Contracting State, if such loss would render him stateless, notwithstanding that such loss is not expressly prohibited by any other provision of this Convention.' 
[...] 6. Izuzev okolnosti spomenutih u ovom članku, osoba neće izgubiti državljanstvo države ugovornice ukoliko bi zbog takvog gubitka ostala bez državljanstva, bez obzira što takav gubitak nije izričito zabranjen niti jednom drugom odredbom ove Konvencije."
16 Article 8 of that convention provides: 
16 Člankom 8. te Konvencije predviđeno je:
`1. A Contracting State shall not deprive a person of its nationality if such deprivation would render him stateless. 
„1. Država ugovornica neće oduzeti osobi njezino državljanstvo ukoliko bi zbog takvog oduzimanja osoba ostala bez državljanstva.
2. Notwithstanding the provisions of paragraph 1 of this article, a person may be deprived of the nationality of a Contracting State: 
2. Bez obzira na odredbe stavka 1. ovog članka, osobi može biti oduzeto državljanstvo države ugovornice:
(a) in the circumstances in which, under paragraphs 4 and 5 of article 7, it is permissible that a person should lose his nationality; 
(a) u okolnostima u kojima je, na temelju stavaka 4. i 5. članka 7., dozvoljeno da osoba izgubi svoje državljanstvo;
(b) where the nationality has been obtained by misrepresentation or fraud. 
(b) kada je državljanstvo stečeno lažnim predstavljanjem ili prijevarom.
... 4. A Contracting State shall not exercise a power of deprivation permitted by paragraphs 2 or 3 of this article except in accordance with law, which shall provide for the person concerned the right to a fair hearing by a court or other independent body.' 
[...] 4. Država ugovornica neće koristiti svoje pravo oduzimanja dozvoljeno stavcima 2. ili 3. ovog članka osim u skladu sa zakonom, koji dotičnoj osobi pruža pravo na pošteno saslušanje pred sudom ili drugim neovisnim tijelom."
17 Article 9 of that convention provides that a Contracting State may not deprive any person or group of persons of their nationality on racial, ethnic, religious or political grounds. 
17 Člankom 9. te Konvencije predviđeno je da država ugovornica ne može ni jednoj osobi ili skupini osoba oduzeti njihovo državljanstvo zbog rasnih, etničkih, vjerskih ili političkih razloga.
The European Convention on Nationality 
Europska konvencija o državljanstvu
18 The European Convention on nationality of 6 November 1997 was adopted under the aegis of the Council of Europe and entered into force on 1 March 2000. 
18 Europska konvencija o državljanstvu od 6. studenoga 1997. donesena je pod okriljem Vijeća Europe i stupila je na snagu 1. ožujka 2000.
It has been applicable in Austria since that date and was ratified by the Federal Republic of Germany on 11 May 2005. 
U Austriji se primjenjuje od tog datuma, a Savezna Republika Njemačka ratificirala ju je 11. svibnja 2005.
Article 3 of that convention provides: 
Člankom 3. te Konvencije predviđeno je:
Each State shall determine under its own law who are its nationals. 
Svaka će država prema vlastitom pravu odlučivati tko su njeni državljani.
2. This law shall be accepted by other States in so far as it is consistent with applicable international conventions, customary international law and the principles of law generally recognised with regard to nationality.' 
2. To pravo prihvatit će druge države ukoliko je u skladu s primjenjivim međunarodnim konvencijama, običajnim međunarodnim pravom i općepriznatim pravnim načelima koja se odnose na državljanstvo."
19 In accordance with Article 4 of that convention: 
19 U skladu s člankom 4. te Konvencije:
`The rules on nationality of each State Party shall be based on the following principles: 
„Propisi o državljanstvu svake države stranke temeljit će se na sljedećim načelima:
a. everyone has the right to a nationality 
a. svatko ima pravo na državljanstvo;
b. statelessness shall be avoided; 
b. izbjegavat će se apatridnost;
c. no one shall be arbitrarily deprived of his or her nationality; 
c. nitko neće biti samovoljno lišen svojeg državljanstva;
...'. 
[...]".
20 Article 7 of that convention is worded as follows: 
20 Članak 7. te Konvencije glasi kako slijedi:
A State Party may not provide in its internal law for the loss of its nationality ex lege or at the initiative of the State Party except in the following cases: 
Država stranka ne može svojim unutarnjim pravom propisati gubitak njenog državljanstva ex lege ili na poticaj države stranke, osim u sljedećim slučajevima:
(a) voluntary acquisition of another nationality; 
(a) dobrovoljnog stjecanja drugog državljanstva;
(b) acquisition of the nationality of the State Party by means of fraudulent conduct, false information or concealment of any relevant fact attributable to the applicant; 
(b) stjecanja državljanstva države stranke prijevarnim zaobilaženjem prava, davanjem lažnih podataka ili prikrivanjem bilo koje relevantne činjenice koja se odnosi na podnositelja zahtjeva;
... 3. A State Party may not provide in its internal law for the loss of its nationality under paragraphs 1 and 2 of this article if the person concerned would thereby become stateless, with the exception of the cases mentioned in paragraph 1, subparagraph b, of this article.' 
[...] 3. Država stranka ne može u svom unutarnjem pravu predvidjeti gubitak državljanstva prema stavcima 1. i 2. ovog članka ako bi osoba na koju se to odnosi postala apatrid, osim u slučajevima navedenim u stavku 1. točki b. ovog članka." 21 Člankom 9.
21 Article 9 of the European Convention on nationality provides that each State Party is to facilitate, in the cases and conditions provided for by its internal law, the recovery of its nationality by former nationals who are lawfully and habitually resident in its territory. 
Europske konvencije o državljanstvu predviđeno je da će svaka država stranka olakšati, u slučajevima i pod uvjetima određenima njezinim unutarnjim pravom, ponovno stjecanje njezinog državljanstva bivšim državljanima koji zakonito i stvarno prebivaju na njezinom državnom području.
The case in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling 
Glavni postupak i prethodna pitanja
22 The applicant in the main proceedings was born at Graz (Austria) and was originally, by birth, a national of the Republic of Austria. 
22 Tužitelj u glavnom postupku rođen je u Grazu (Austrija) i izvorno je rođenjem dobio državljanstvo Republike Austrije.