natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"79 According to settled case-law, the general principle of legal certainty, which is a fundamental principle of Community law, requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may be able to ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly (see Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 30; Case C-344/04 IATA and ELFAA [2006] ECR I-403, paragraph 68; and Intertanko and Others, paragraph 69)." 
"79 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, općim načelom pravne sigurnosti kao temeljnim načelom prava Zajednice osobito se zahtijeva jasnoća i preciznost propisa kako bi pojedinci mogli nedvosmisleno utvrditi svoja prava i obveze i u skladu s njima postupati (vidjeti presude od 14. travnja 2005., Belgija/Komisija, C-110/03, Zb. str. I-2801., t. 30.; od 10. siječnja 2006., IATA i ELFAA, C-344/04, Zb., str. I-403., t. 68. kao i gore navedenu presudu Intako i dr., t. 69.)."
80 Contrary to what is claimed by Afton, an assessment of the link between the limit for the MMT content of fuel and the development of a test methodology cannot be based solely on Article 8a(2) of Directive 98/70. 
80 Suprotno onom što tvrdi Afton, procjena veze između granične vrijednosti sadržaja MMT-a u gorivu i razvoja metodologije ispitivanja ne može se temeljiti isključivo na članku 8.a stavku 2. Direktive 98/70.
81 The first sentence of Article 8a(3) of Directive 98/70 expressly provides that ‘[t]he limit for the MMT content of fuel specified in paragraph 2 shall be revised on the basis of the results of the assessment carried out using the test methodology referred to in paragraph 1’. 
81 Prva rečenica članka 8.a stavka 3. Direktive 98/70 izričito predviđa da se „ograničenje sadržaja MMT-a u gorivu navedeno u stavku 2. preispituje na osnovu rezultata procjene koja se provodi primjenom metodologije ispitivanja spomenute u stavku 1.”
82 It follows that there is no ambiguity in the wording of Article 8a(2) of Directive 98/70 in relation to the link between the limit for the MMT content of fuel and the development of a test methodology. 
82 Iz toga slijedi da u tekstu članka 8.a stavka 2. Direktive 98/70 nema neodređenosti u pogledu veze između granične vrijednosti sadržaja MMT-a u gorivu i razvoja metodologije ispitivanja.
83 Accordingly, the Court cannot hold that the principle of legal certainty has been infringed and, consequently, Article 1(8) of Directive 2009/30, in so far as it inserts an Article 8a(2) in Directive 98/70, is not invalid by reason of infringement of that principle. 
83 U skladu s tim, Sud ne može tvrditi da je načelo pravne sigurnosti povrijeđeno pa stoga članak 1. stavak 8. Direktive 2009/30, u dijelu u kojem u Direktivu 98/70 umeće članak 8.a stavak 2., nije nevaljan na temelju povrede tog načela.
84 It follows from all of the foregoing that consideration of the first question has disclosed nothing capable of affecting the validity of Article 1(8) of Directive 2009/30 in so far as it inserts an Article 8a(2) in Directive 98/70. 
84 Iz svega gore navedenog proizlazi da razmatranjem prvog pitanja nije utvrđeno ništa što bi moglo utjecati na valjanost članka 1. stavka 8. Direktive 2009/30, u dijelu u kojem u Direktivu 98/70 umeće članak 8.a stavak 2.
85 By its second question, the referring court seeks, in essence, to ascertain whether Article 1(8) of Directive 2009/30, which inserts Article 8a(4) to (6) in Directive 98/70, is invalid inasmuch as it creates a labelling requirement for fuels containing metallic additives. 
85 Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku u biti pita je li članak 1. stavak 8. Direktive 2009/30, u dijelu u kojem u Direktivu 98/70 umeće članak 8.a stavke od 4. do 6., nevaljan time što stvara obvezu označivanja za goriva koja sadrže metalne aditive.
86 Afton claims that the labelling requirement was imposed as a result of a manifest error of assessment and that it is disproportionate because it amounts to a de facto ban on the use of MMT and other metallic additives. 
86 Afton tvrdi da je obveza označivanja uvedena zbog očite pogreške u ocjeni i da je neproporcionalna jer je de facto ekvivalentna zabrani uporabe MMT-a i drugih metalnih aditiva.
87 According to recital 35 of Directive 2009/30, the use of metallic additives, and in particular MMT, might raise the risk of damage to human health and might cause damage to vehicle engines and emission control equipment. After mentioning the warnings of motor vehicle manufacturers, the European Union legislature was, in the last sentence of that recital, concerned to ensure that consumers did not, unknowingly, invalidate their vehicle warranties. 
87 Prema uvodnoj izjavi 35. Direktive 2009/30, uporaba metalnih aditiva, a posebno MMT-a, može dovesti do rizika za zdravlje ljudi i može uzrokovati oštećenje motora u vozilima i opreme za regulaciju emisija. Nakon što je spomenuo upozorenja proizvođača motornih vozila, u posljednjoj rečenici te uvodne izjave zakonodavac Unije želio je izbjeći da kupci u neznanju ponište svoja jamstva za vozila.
88 Further, as the Advocate General stated in point 123 of her Opinion, the labelling requirement is intended to ensure consumer protection which, under Article 153 EC, is an objective of the European Union. That objective is to be achieved by the promotion of the consumer’s right to information. 
88 Nadalje, kako je nezavisna odvjetnica navela u točki 123. svojeg mišljenja, obvezom označivanja želi se osigurati zaštita potrošača, a to je, prema članku 153. UEZ-a, cilj Unije. Taj cilj treba ostvariti promicanjem prava potrošača na informiranje.
89 The attachment of a label, clearly visible, containing a text reading ‘Contains metallic additives’ is an appropriate means of pursuing that objective. 
89 Postavljanje na jasno vidljivo mjesto naljepnice koja sadrži tekst ,sadrži metalne aditiveʼ primjereno je sredstvo za postizanje toga cilja.
90 Contrary to Afton’s submissions, the brevity of that message and the absence of any reference to manufacturers’ warranties meet the abovementioned objective. 
90 Suprotno Aftonovim tvrdnjama, kratkoća te poruke i izostanak svakog upućivanja na proizvođačka jamstva ispunjavaju gore spomenuti cilj.
91 If the consumer is to be able to prevent risk of damage to his health and to his vehicle, he must be informed of the presence of such additives in fuel. 
91 Kako bi proizvođač mogao spriječiti rizike kako za svoje zdravlje tako i za svoje vozilo, mora biti informiran o prisutnosti takvih aditiva u gorivu.
92 Moreover, the objective of consumer protection cannot be attained solely by setting the limits provided for by Article 8a(2) of Directive 98/70, which are designed to meet the high level of protection of heath and environmental protection required by the Treaty and which relate only to MMT. 
92 Osim toga, cilj zaštite potrošača ne može se ostvariti isključivo postavljanjem graničnih vrijednosti predviđenih člankom 8.a stavkom 2. Direktive 98/70 kojima se želi zadovoljiti visoka razina zaštite zdravlja i zaštita okoliša predviđena Ugovorom, a koje se odnose samo na MMT.
93 Further, Afton claims that the labelling requirement amounts in practice to a ban on metallic additives in fuel. 
93 Nadalje, Afton tvrdi da je obveza označivanja u praksi ekvivalentna zabrani metalnih aditiva u gorivu.
94 In that regard, the Court must observe that, in any event, first, labelling is required only for the sale of fuel containing metallic additives and not for the sale of MMT as an additive and, secondly, it is not likely to impose a significantly greater burden on producers and distributors of fuel given how little fuel, that is to say, less than 0.1% of all fuel sold in the European Union, contains such additives. 
94 U tom pogledu valja istaknuti da se, u svakom slučaju, kao prvo, označivanje zahtijeva samo za prodaju goriva koje sadrži metalne aditive, a ne za prodaju MMT-a kao aditiva, i drugo, da nije vjerojatno da bi ono značajnije povećalo opterećenje za proizvođače i distributere goriva s obzirom na to koliko malo goriva, tj. manje od 0,1 % svih goriva koja se prodaju u Uniji, sadrži takve aditive.
95 It follows that the European Union legislature did not make any manifest error of assessment in adopting the labelling requirement provided for in Article 8a(4) to (6) of Directive 98/70, a requirement which is not manifestly inappropriate for attaining the objective of consumer protection provided for by Directive 2009/30. 
95 Iz toga slijedi da zakonodavac Unije nije počinio očitu pogrešku u ocjeni kada je obvezu označivanja predviđenu u članku 8.a stavcima od 4. do 6. Direktive 98/70 usvojio kao obvezu koja nije očito neprikladna za postizanje cilja zaštite potrošača predviđenog Direktivom 2009/30.
96 It follows from the foregoing that consideration of the second question has disclosed nothing capable of affecting the validity of Article 1(8) of Directive 2009/30, which inserts Article 8a(4) to (6) in Directive 98/70. 
96 Iz gore navedenog proizlazi da razmatranjem drugog pitanja nije utvrđeno ništa što bi moglo utjecati na valjanost članka 1. stavka 8. Direktive 2009/30, kojim se u Direktivu 98/70 umeće članak 8.a stavci od 4. do 6.
97 It follows from all of the foregoing that consideration of the questions referred has disclosed nothing capable of affecting the validity of Article 1(8) of Directive 2009/30 in so far as it inserts a new Article 8a(2) and 8a(4) to (6) in Directive 98/70. 
97 Iz svega gore navedenog proizlazi da razmatranjem prethodnih pitanja nije utvrđeno ništa što bi moglo utjecati na valjanost članka 1. stavka 8. Direktive 2009/30, u dijelu u kojem u Direktivu 98/70 umeće novi članak 8.a stavak 2. i članak 8.a stavke od 4. do 6.
98 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable. 
98 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Consideration of the questions referred has disclosed nothing capable of affecting the validity of Article 1(8) of Directive 2009/30/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 amending Directive 98/70/EC as regards the specification of petrol, diesel and gas-oil and introducing a mechanism to monitor and reduce greenhouse gas emissions and amending Council Directive 1999/32/EC as regards the specification of fuel used by inland waterway vessels and repealing Directive 93/12/EEC, in so far as it inserts a new Article 8a(2) and 8a(4) to (6) in Directive 98/70/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 1998 relating to the quality of petrol and diesel fuels and amending Council Directive 93/12/EEC. 
Razmatranjem prethodnih pitanja nije utvrđeno ništa što bi moglo utjecati na valjanost članka 1. stavka 8. Direktive 2009/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o izmjeni Direktive 98/70/EZ u pogledu specifikacije benzina, dizelskoga goriva i plinskog ulja i uvođenju mehanizma praćenja i smanjivanja emisija stakleničkih plinova, o izmjeni Direktive Vijeća 1999/32/EZ u pogledu specifikacije goriva koje se koristi na plovilima na unutarnjim plovnim putovima i stavljanju izvan snage Direktive 93/12/EEZ, u dijelu u kojem u Direktivu 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzina i dizelskoga goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ umeće novi članak 8.a stavak 2. i članak 8.a stavke od 4. do 6.
* Language of the case: English. 
*Jezik postupka: engleski
22 May 2012 (*) 
22. svibnja 2012. (*)
(Freedom of movement for persons — Directive 2004/38/EC — Article 28(3)(a) — Expulsion decision — Criminal conviction — Imperative grounds of public security) 
„Slobodno kretanje osoba – Direktiva 2004/38/EZ – Članak 28. stavak 3. točka (a) – Odluka o protjerivanju – Kaznena presuda – Prisilni razlozi javne sigurnosti”
In Case C-348/09, 
U predmetu C-348/09,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Germany), made by decision of 20 August 2009, received at the Court on 31 August 2009, in the proceedings 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Njemačka), odlukom od 20. kolovoza 2009., koju je Sud zaprimio 31. kolovoza 2009., u postupku
P. I. 
P. I.
v Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid, 
protiv Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid,
composed of V. Skouris, President, A. Tizzano, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, U. Lõhmus, Presidents of Chambers, A. Rosas, E. Levits, A. Ó Caoimh, L. Bay Larsen, T. von Danwitz, A. Arabadjiev and C. Toader, Judges, 
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, A. Tizzano, J. N. Cunha Rodrigues (izvjestitelj), K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, U. Lõhmus, predsjednici vijeća, A. Rosas, E. Levits, A. Ó Caoimh, L. Bay Larsen, T. von Danwitz, A. Arabadjiev i C. Toader, suci,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 January 2012, 
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 10. siječnja 2012.,
– Mr I., by G. L. Pagliaro and A. Caramazza, Rechtsanwälte, 
– za P. I., G. L. Pagliaro i A. Caramazza, Rechtsanwälte,
– the German Government, by T. Henze and J. Möller, acting as Agents, 
– za njemačku vladu, T. Henze i J. Möller, u svojstvu agenata,
– the Danish Government, by C. Vang, acting as Agent, 
– za dansku vladu, C. Vang, u svojstvu agenta,
– the Estonian Government, by M. Linntam, acting as Agent, 
– za estonsku vladu, M. Linntam, u svojstvu agenta,
– the Irish Government, by D. O’Hagan and J. Kenny, acting as Agents, and D. Conlan Smyth, Barrister, 
– za irsku vladu, D. O’Hagan i J. Kenny, u svojstvu agenata, i D. Conlan Smyth, barrister,
– the Italian Government, by G. Palmieri, acting as Agent, and S. Varone, avvocato dello Stato, 
– za talijansku vladu, G. Palmieri, u svojstvu agenta, i S. Varone, avvocato dello Stato,
– the Netherlands Government, by C. Wissels and M. Noort, acting as Agents, 
– za nizozemsku vladu, C. Wissels i M. Noort, u svojstvu agenata,
– the Polish Government, by M. Szpunar, acting as Agent, 
– za poljsku vladu, M. Szpunar, u svojstvu agenta,
– the European Commission, by D. Maidani and S. Grünheid, acting as Agents, 
– za Europsku komisiju, D. Maidani i S. Grünheid, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 March 2012, 
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 6. ožujka 2012.,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 28(3)(a) of Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States, amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC (OJ 2004 L 158, p. 77, and corrigenda OJ 2004 L 229, p. 35 and OJ 2005 L 197, p. 34). 
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 28. stavka 3. točke (a) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL 2004, L 158. str. 77., i ispravci SL 2004, L 229, str. 35. i SL 2005, L 197, str. 34.), (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 2., str. 42. i ispravak SL 2016, L 87, str. 36.).
2 The reference has been made in proceedings between Mr. I., an Italian national, and the Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid (Germany), concerning the latter’s decision determining the loss of Mr I.’s right of entry and residence in Germany and ordering him to leave Germany, failing which he would be deported to Italy. 
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između P. I.-ja, talijanskog državljanina, i Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid (Njemačka), u vezi s odlukom potonje kojom se utvrđuje gubitak prava ulaska i boravka P. I.-ja na njemačkom području te mu se naređuje da napusti to područje, pod prijetnjom protjerivanja u Italiju.
Directive 2004/38 
Direktiva 2004/38/EZ
3 Recitals 23 and 24 in the preamble to Directive 2004/38 are worded as follows: 
3 Uvodne izjave 23. i 24. Direktive 2004/38 glase:
‘(23) Expulsion of Union citizens and their family members on grounds of public policy or public security is a measure that can seriously harm persons who, having availed themselves of the rights and freedoms conferred on them by the [EC] Treaty, have become genuinely integrated into the host Member State. The scope for such measures should therefore be limited in accordance with the principle of proportionality to take account of the degree of integration of the persons concerned, the length of their residence in the host Member State, their age, state of health, family and economic situation and the links with their country of origin. 
„(23) Protjerivanje građana Unije i članova njihovih obitelji zbog javnog poretka ili javne sigurnosti mjera je koja može znatno štetiti osobama koje su, koristeći se pravima i slobodama koji su im dodijeljeni Ugovorom, postale istinski integrirane u državu članicu domaćina. Opseg tih mjera trebalo bi stoga ograničiti u skladu s načelom proporcionalnosti kako bi se uzeli u obzir stupanj integracije dotičnih osoba, duljina njihovog boravka u državi članici domaćinu, njihova dob, zdravstveno stanje, obiteljske i ekonomske prilike i veze s njihovom zemljom podrijetla.
(24) Accordingly, the greater the degree of integration of Union citizens and their family members in the host Member State, the greater the degree of protection against expulsion should be. Only in exceptional circumstances, where there are imperative grounds of public security, should an expulsion measure be taken against Union citizens who have resided for many years in the territory of the host Member State, in particular when they were born and have resided there throughout their life. In addition, such exceptional circumstances should also apply to an expulsion measure taken against minors, in order to protect their links with their family, in accordance with the United Nations Convention on the Rights of the Child of 20 November 1989.’ 
(24) U skladu s time, što je viši stupanj integracije građana Unije i članova njihovih obitelji u državu članicu domaćina, to viši trebao bi biti stupanj zaštite od protjerivanja. Samo bi se u iznimnim okolnostima, ako postoje prisilni razlozi javne sigurnosti, trebale poduzimati mjere protjerivanja protiv građana Unije koji su puno godina boravili na državnom području države članice domaćina, a naročito ako su ondje rođeni i boravili cijeli život. Osim toga, takve iznimne okolnosti trebale bi se također primjenjivati na mjere protjerivanja protiv maloljetnika, kako bi se zaštitile njihove veze s obitelji, u skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima djeteta od 20. studenoga 1989.”
4 Article 27(1) and (2) of Directive 2004/38 provide as follows: 
4 U članku 27. stavcima 1. i 2. navedene direktive navodi se:
2. Measures taken on grounds of public policy or public security shall comply with the principle of proportionality and shall be based exclusively on the personal conduct of the individual concerned. Previous criminal convictions shall not in themselves constitute grounds for taking such measures. 
2. Mjere poduzete zbog razloga javnog poretka ili javne sigurnosti moraju biti u skladu s načelom proporcionalnosti i temeljiti se isključivo na osobnom ponašanju dotičnog pojedinca. Postojanje osuđujuće kaznene presude same po sebi ne predstavljaju razloge za poduzimanje takvih mjera.
The personal conduct of the individual concerned must represent a genuine, present and sufficiently serious threat affecting one of the fundamental interests of society. Justifications that are isolated from the particulars of the case or that rely on considerations of general prevention shall not be accepted.’ 
Osobno ponašanje dotičnog pojedinca mora predstavljati stvarnu, trenutačnu i dostatno ozbiljnu prijetnju [za] neki od temeljnih interesa društva. Obrazloženja koja nisu povezana s pojedinačnim slučajem ili se odnose na opću prevenciju nisu prihvatljiva.”
5 Article 28 of Directive 2004/38 provides as follows: 
5 Članak 28. iste direktive glasi:
‘1. Before taking an expulsion decision on grounds of public policy or public security, the host Member State shall take account of considerations such as how long the individual concerned has resided on its territory, his/her age, state of health, family and economic situation, social and cultural integration into the host Member State and the extent of his/her links with the country of origin. 
„1. Prije donošenja odluke o protjerivanju zbog razloga javnog poretka ili javne sigurnosti, država članica domaćin uzima u obzir činjenice kao što su duljina boravka pojedinca na njezinom državnom području, dob, zdravstveno stanje, obiteljske i ekonomske prilike, socijalna i kulturalna integracija u državu članicu domaćina i opseg njegovih veza sa zemljom podrijetla.
2. The host Member State may not take an expulsion decision against Union citizens or their family members, irrespective of nationality, who have the right of permanent residence on its territory, except on serious grounds of public policy or public security. 
2. Država članica domaćin ne smije donijeti odluku o protjerivanju protiv građana Unije ili članova njihovih obitelji, bez obzira na njihovo državljanstvo, koji imaju pravo na stalni boravak na njezinom području, osim zbog ozbiljnih razloga zaštite javnog poretka ili javne sigurnosti.
3. An expulsion decision may not be taken against Union citizens, except if the decision is based on imperative grounds of public security, as defined by Member States, if they: 
3. Odluka o protjerivanju ne smije se donijeti protiv građana Unije, osim ako se takva odluka temelji na prisilnim razlozima javne sigurnosti, kako su ih utvrdile države članice, ako:
"(a) have resided in the host Member State for the previous 10 years; or" 
"(a) su boravili u državi članici domaćinu tijekom prethodnih deset godina; ili"
(b) are a minor, except if the expulsion is necessary for the best interests of the child, as provided for in the United Nations Convention on the Rights of the Child of 20 November 1989.’ 
(b) su maloljetnici, osim ako je protjerivanje u najboljem interesu djeteta, kako je predviđeno u Konvenciji Ujedinjenih naroda o pravima djeteta od 20. studenoga 1989.”
6 Article 33 of Directive 2004/38 is worded as follows: 
6 Člankom 33. Direktive 2004/38 predviđa se:
‘1. Expulsion orders may not be issued by the host Member State as a penalty or legal consequence of a custodial penalty, unless they conform to the requirements of Articles 27, 28 and 29. 
„1. Država članica domaćin ne može donijeti odluku o protjerivanju kao kaznu ili kao pravnu posljedicu kazne zatvora, osim ako su ispunjeni zahtjevi iz članaka 27., 28. i 29.
2. If an expulsion order, as provided for in paragraph 1, is enforced more than two years after it was issued, the Member State shall check that the individual concerned is currently and genuinely a threat to public policy or public security and shall assess whether there has been any material change in the circumstances since the expulsion order was issued.’ 
2. Ako se odluka o protjerivanju, kako je predviđeno u stavku 1., izvršava nakon više od dvije godine od njezina donošenja, država članica provjerava predstavlja li dotična osoba trenutačnu i stvarnu prijetnju za javni poredak i javnu sigurnost te procjenjuje je li nakon donošenja odluke o protjerivanju došlo do bitne promjene okolnosti.”
Directive 2011/93/EU 
Direktiva 2011/93/EU