natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It contends that, in exercising the powers conferred on it by the EC Treaty, the Community may require the Member States to provide for the possibility of punishing certain conduct under national criminal law, provided that the penalty is inseparably linked to the relevant substantive Community provisions and that it can actually be shown that imposing penalties under criminal law in that way is necessary for the achievement of the objectives of the Treaty in the area concerned (see Case C-240/90 Germany v Commission [1992] ECR I-5383). 
Ona smatra da, u izvršavanju ovlasti koje su joj dodijeljene Ugovorom o EZ-u, Zajednica može zahtijevati od država članica da nacionalnim kaznenim pravom predvide mogućnost kažnjavanja određenog ponašanja, pod uvjetom da je kazna neodvojivo povezana s materijalnim odredbama prava Zajednice te da se može dokazati da je propisivanje takvih kaznenih sankcija potrebno za ostvarivanje ciljeva Ugovora u dotičnom području (vidjeti presudu od 27. listopada 1992., Njemačka/Komisija, C-240/90, Zb., str. I-5383.).
That could be the case if the enforcement of a harmonising rule based, for example, on Article 175 EC gave rise to a need for criminal penalties. 
To bi mogao biti slučaj kada su za primjenu pravila usklađivanja na osnovi, na primjer, članka 175. UEZ-a potrebne kaznene sankcije.
37 Conversely, if it is apparent from the content and nature of the proposed measure that it is intended essentially to bring about a general harmonisation of criminal laws and that the system of penalties is not inseparably linked to the area of Community law concerned, Articles 29 EU, 31(e) EU and 34(2)(b) EU are the correct legal basis for the measure. 
37 S druge strane, ukoliko iz sadržaja i naravi predloženog akta proizlazi da se tim aktom u biti želi ostvariti opće usklađivanje kaznenog prava, te da sustav kazni nije neodvojivo povezan s dotičnim područjem prava Zajednice, članak 29. UEU-a, članak 31. točka (e) UEU-a i članak 34. stavak 2. točka (b) UEU-a predstavljaju valjanu pravnu osnovu za donošenje akta.
That is the case in this instance. 
Takva je situacija u ovom slučaju.
It is clear from the purpose and content of the framework decision that it is intended, generally, to secure harmonisation of criminal laws in the Member States. 
Iz svrhe i sadržaja okvirne odluke proizlazi da se tom odlukom želi općenito osigurati usklađenost kaznenih odredaba u državama članicama.
The fact that rules adopted under the EC Treaty may be concerned is not decisive. 
Činjenica da se time možda utječe na pravila donesena na temelju Ugovora o EZ-u nije odlučujuća.
38 Article 47 EU provides that nothing in the Treaty on European Union is to affect the EC Treaty. 
38 Članak 47. UEU-a propisuje da ništa u Ugovoru o EU-u ne utječe na Ugovor o EZ-u.
That requirement is also found in the first paragraph of Article 29 EU, which introduces Title VI of the Treaty on European Union. 
Taj zahtjev također nalazimo i u prvom stavku članka 29. Ugovora o EU-u koji je uvod u glavu VI. Ugovora o Europskoj uniji.
39 It is the task of the Court to ensure that acts which, according to the Council, fall within the scope of Title VI of the Treaty on European Union do not encroach upon the powers conferred by the EC Treaty on the Community (see Case C-170/96 Commission v Council [1998] ECR I-2763, paragraph 16). 
39 Zadaća je Suda osigurati da akti koji, prema shvaćanju Vijeća, pripadaju u opseg glave VI. Ugovora o Europskoj uniji, ne zadiru u ovlasti koje su Ugovorom o EZ-u dodijeljene Zajednici (vidjeti presudu od 12. svibnja 1998., Komisija/Vijeće, C-170/96, Zb., str. I-2763., t. 16.)
40 It is therefore necessary to ascertain whether Articles 1 to 7 of the framework decision affect the powers of the Community under Article 175 EC inasmuch as those articles could, as the Commission maintains, have been adopted on the basis of the last-mentioned provision. 
40 Stoga valja utvrditi utječu li članci od 1. do 7. okvirne odluke na nadležnosti Zajednice na temelju članka 175. Ugovora o EZ-u toliko da su ti članci mogli, kako smatra Komisija, biti doneseni na temelju navedene odredbe.
41 On that point, it is common ground that protection of the environment constitutes one of the essential objectives of the Community (see Case 240/83 ADBHU [1985] ECR 531, paragraph 13, Case 302/86 Commission v Denmark [1988] ECR 4607, paragraph 8, Case C-213/96 Outokumpu [1998] ECR I-1777, paragraph 32). 
41 U tom pogledu, opće je poznato da je zaštita okoliša jedan od ključnih ciljeva Zajednice (vidjeti presude od 7. veljače 1985., ADBHU, 240/83, Zb., str. 531., t. 13.; od 20. rujna 1988., Komisija/Danska, 302/86, Zb., str. 4607., t. 8. i od 2. travnja 1998., Outokumpu, C-213/96, Zb., str. I-1777., t. 32.).
In that regard, Article 2 EC states that the Community has as its task to promote `a high level of protection and improvement of the quality of the environment' and, to that end, Article 3(1)(l) EC provides for the establishment of a `policy in the sphere of the environment'. 
S time u vezi u članku 2. UEZ-a navodi se da Zajednica ima zadaću promicati „visoku razinu zaštite i poboljšanje kvalitete okoliša" te se u tu svrhu člankom 3. stavkom 1. (i) UEZ-a predviđa uspostavljanje „politike u području okoliša."
42 Furthermore, in the words of Article 6 EC `[e]nvironmental protection requirements must be integrated into the definition and implementation of the Community policies and activities', a provision which emphasises the fundamental nature of that objective and its extension across the range of those policies and activities. 
42 Nadalje, prema tekstu članka 6. UEZ-a, „zahtjevi u pogledu zaštite okoliša moraju se uključiti u utvrđivanje i provedbu politika i aktivnosti Zajednice", a ta odredba naglašava da je taj cilj po svojoj naravi temeljni i da se proteže kroz sve te politike i aktivnosti.
43 Articles 174 EC to 176 EC comprise, as a general rule, the framework within which Community environmental policy must be carried out. 
43 Članci od 174. do 176. UEZ-a čine, u načelu, okvir u kojemu se mora provoditi politika okoliša Zajednice.
In particular, Article 174(1) EC lists the objectives of the Community's action on the environment and Article 175 EC sets out the procedures to be followed in order to achieve those objectives. 
Posebno, u članku 174. stavku 1. UEZ-a navode se ciljevi djelovanja Zajednice za okoliš, a u članku 175. UEZ-a utvrđeni su postupci koje treba primijeniti kako bi se ti ciljevi ostvarili.
The Community's powers are, in general, exercised in accordance with the procedure laid down in Article 251 EC, following consultation of the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions. 
Ovlasti Zajednice općenito se provode u skladu s postupkom utvrđenim člankom 251. UEZ-a, nakon savjetovanja s Gospodarskim i socijalnim odborom i Odborom regija.
However, in relation to certain spheres referred to in Article 175(2) EC, the Council takes decisions alone, acting unanimously on a proposal from the Commission after consulting the Parliament and the two abovementioned bodies. 
Međutim, u odnosu na neka područja iz članka 175. stavka 2. UEZ-a, Vijeće donosi odluke samostalno, odlučujući jednoglasno na prijedlog Komisije, nakon savjetovanja s Parlamentom i dva prethodno navedena tijela.
44 As the Court has previously held, the measures referred to in the three indents of the first subparagraph of Article 175(2) EC all imply the involvement of the Community institutions in areas such as fiscal policy, energy policy or town and country planning policy, in which, apart from Community policy on the environment, either the Community has no legislative powers or unanimity within the Council is required (Case C-36/98 Spain v Council [2001] ECR I-779, paragraph 54). 
44 Kao što je to Sud već utvrdio, sve mjere navedene u tri alineje prvog podstavka članka 175. stavka 2. UEZ-a podrazumijevaju sudjelovanje institucija Zajednice u područjima kao što su fiskalna politika, energetska politika i politika prostornog planiranja, u kojima, nezavisno od politike okoliša Zajednice, Zajednica ili nema zakonodavnih ovlasti ili se u Vijeću zahtijeva jednoglasna odluka (presuda od 30. siječnja 2001., Španjolska/Vijeće, C-36/98, Zb., str. I-779., t. 54.).
45 Moreover, it must be borne in mind that, according to the Court's settled case-law, the choice of the legal basis for a Community measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including in particular the aim and the content of the measure (see, inter alia, Case C-300/89 Commission v Council [1991] ECR I-2867, `Titanium dioxide', paragraph 10, and Case C-336/00 Huber [2002] ECR I-7699, paragraph 30). 
45 Osim toga, valja podsjetiti da, prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, izbor pravne osnove za akt Zajednice mora se temeljiti ​​na objektivnim elementima koji podliježu sudskoj kontroli, među kojima su cilj i sadržaj tog akta (vidjeti presude od 11. lipnja 1991., Komisija/Vijeće, „Titanov dioksid", C-300/89, Zb., str. I-2867., t. 10. i od 19. rujna 2002. Huber, C-336/00, Zb., str. I-7699., t. 30.)
46 As regards the aim of the framework decision, it is clear both from its title and from its first three recitals that its objective is the protection of the environment. 
46 Što se tiče cilja okvirne odluke, iz njezinog naziva i prve tri uvodne izjave proizlazi da je njezin cilj zaštita okoliša.
The Council was concerned `at the rise in environmental offences and their effects which are increasingly extending beyond the borders of the States in which the offences are committed', and, having found that those offences constitute `a threat to the environment' and `a problem jointly faced by the Member States', concluded that `a tough response' and `concerted action to protect the environment under criminal law' were called for. 
Vijeće, zabrinuto „zbog porasta kaznenih djela i njihovih posljedica, koje sve više prelaze granice država u kojima su ta kaznena djela počinjena", te nakon što je ustanovilo da ta djela predstavljaju „prijetnju za okoliš" i „zajednički problem država članica", zaključilo je da treba pozvati na „oštar odgovor" i „usklađeno djelovanje u zaštiti okoliša putem kaznenog prava".
47 As to the content of the framework decision, Article 2 establishes a list of particularly serious environmental offences, in respect of which the Member States must impose criminal penalties. 
47 Što se tiče sadržaja okvirne odluke, u članku 2. utvrđen je popis posebno teških kaznenih djela protiv okoliša koja države članice moraju kazneno sankcionirati.
Articles 2 to 7 of the decision do indeed entail partial harmonisation of the criminal laws of the Member States, in particular as regards the constituent elements of various criminal offences committed to the detriment of the environment. 
Točno je da članci od 2. do 7. okvirne odluke podrazumijevaju djelomičnu usklađenost kaznenih zakonodavstava država članica, posebno u pogledu konstitutivnih elemenata različitih kaznenih djela protiv okoliša.
As a general rule, neither criminal law nor the rules of criminal procedure fall within the Community's competence (see, to that effect, Case 203/80 Casati [1981] ECR 2595, paragraph 27, and Case C-226/97 Lemmens [1998] ECR I-3711, paragraph 19). 
U načelu, ni kazneno zakonodavstvo ni pravila kaznenog postupka nisu u nadležnosti Zajednice (vidjeti, u tom smislu, presude od 11. studenoga 1981., Casati, 203/80, Zb., str. 2595., t. 27. i od 16. lipnja 1988., Lemmens, C-226/97, Zb., str. I-3711., t. 19.).
48 However, the last-mentioned finding does not prevent the Community legislature, when the application of effective, proportionate and dissuasive criminal penalties by the competent national authorities is an essential measure for combating serious environmental offences, from taking measures which relate to the criminal law of the Member States which it considers necessary in order to ensure that the rules which it lays down on environmental protection are fully effective. 
48 Ipak, zadnje navedeno utvrđenje ne sprečava zakonodavca Zajednice da, kada primjena učinkovitih, proporcionalnih i odvraćajućih kaznenih sankcija od strane nadležnih nacionalnih vlasti predstavlja ključnu mjeru za borbu protiv teških kaznenih djela protiv okoliša, poduzima mjere koje se odnose na kazneno pravo država članica kada ih smatra potrebnima kako bi se osiguralo da pravila koja donosi u području zaštite okoliša budu u potpunosti učinkovita.
49 It should also be added that in this instance, although Articles 1 to 7 of the framework decision determine that certain conduct which is particularly detrimental to the environment is to be criminal, they leave to the Member States the choice of the criminal penalties to apply, although, in accordance with Article 5(1) of the decision, the penalties must be effective, proportionate and dissuasive. 
49 Valja dodati da u ovom slučaju, iako je člancima od 1. do 7. okvirne odluke utvrđeno da određeno ponašanje koje je osobito štetno za okoliš mora biti propisano kao kažnjivo, oni ostavljaju državama članicama izbor kaznenih sankcija koje trebaju primijeniti iako, u skladu s člankom 5. stavkom 1. okvirne odluke, kazne moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
50 The Council does not dispute that the acts listed in Article 2 of the framework decision include infringements of a considerable number of Community measures, which were listed in the annex to the proposed directive. 
50 Vijeće ne osporava da djela navedena u članku 2. okvirne odluke uključuju povrede brojnih akata Zajednice, koji su navedeni u prilogu predloženoj direktivi.
Moreover, it is apparent from the first three recitals to the framework decision that the Council took the view that criminal penalties were essential for combating serious offences against the environment. 
Osim toga, iz prve tri uvodne izjave okvirne odluke proizlazi da je Vijeće zauzelo stajalište da su kaznene sankcije ključne za borbu protiv teških kaznenih djela protiv okoliša.
51 It follows from the foregoing that, on account of both their aim and their content, Articles 1 to 7 of the framework decision have as their main purpose the protection of the environment and they could have been properly adopted on the basis of Article 175 EC. 
51 Iz navedenog slijedi da, zbog svoje svrhe i sadržaja, članci od 1. do 7. okvirne odluke imaju za osnovni cilj zaštitu okoliša te su mogli biti valjano doneseni na temelju članka 175. UEZ-a.
52 That finding is not called into question by the fact that Articles 135 EC and 280(4) EC reserve to the Member States, in the spheres of customs cooperation and the protection of the Community's financial interests respectively, the application of national criminal law and the administration of justice. 
52 Ta se ocjena ne dovodi u pitanje činjenicom da su člankom 135. UEZ-a i člankom 280. stavkom 4. UEZ-a primjena nacionalnog kaznenog prava i sudovanje u područjima carinske suradnje odnosno zaštite financijskih interesa Zajednice rezervirani za države članice.
It is not possible to infer from those provisions that, for the purposes of the implementation of environmental policy, any harmonisation of criminal law, even as limited as that resulting from the framework decision, must be ruled out even where it is necessary in order to ensure the effectiveness of Community law. 
Iz tih odredaba ne može se zaključiti da se za potrebe provedbe politike okoliša mora isključiti svako usklađivanje kaznenog prava, pa i tako ograničeno usklađivanje kakvo proizlazi iz okvirne odluke, čak i ako ono koje je potrebno kako bi se osigurala učinkovitost prava Zajednice.
53 In those circumstances, the entire framework decision, being indivisible, infringes Article 47 EU as it encroaches on the powers which Article 175 EC confers on the Community. 
53 U tim okolnostima, okvirna odluka u cijelosti, s obzirom na to da je nedjeljiva, krši članak 47. UEU-a jer zadire u ovlasti koje su člankom 175. UEZ-a dodijeljene Zajednici.
54 There is therefore no need to examine the Commission's argument that the framework decision should in any event be annulled in part in so far as Articles 5(2), 6 and 7 leave the Member States free also to provide for penalties other than criminal penalties, even to choose between criminal penalties and other penalties, matters allegedly falling undeniably within the Community's competence. 
54 Stoga ne treba raspravljati o argumentu Komisije da okvirnu odluku u svakom slučaju treba djelomično poništiti budući da njezin članak 5. stavak 2. i članci 6. i 7. državama članicama ostavljaju slobodu da propisuju kazne koje nisu kaznene sankcije, te čak i slobodu izbora između kaznenih i drugih sankcija, što nedvojbeno pripada u nadležnost Zajednice.
55 In the light of all the foregoing, the framework decision must be annulled. 
55 S obzirom na sve navedeno, tu okvirnu odluku treba poništiti.
56 Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party's pleadings. 
56 U skladu s odredbama članka 69. stavka 2. Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku snosi troškove, ako je takav zahtjev postavljen.
Since the Commission has applied for costs and the Council has been unsuccessful, the Council must be ordered to pay the costs. 
Budući da je Komisija podnijela zahtjev da Vijeće snosi troškove i da ono nije uspjelo u postupku, istom valja naložiti snošenje troškova.
Pursuant to the first paragraph of Article 69(4), the interveners in these proceedings must bear their own costs. 
U skladu s člankom 69. stavkom 4. podstavkom 1. Poslovnika, intervenijenti u ovom postupku snosit će vlastite troškove.
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby: 
Slijedom navedenog, Sud (veliko vijeće) proglašava i presuđuje:
1. Annuls Council Framework Decision 2003/80/JHA of 27 January 2003 on the protection of the environment through criminal law; 
1. Poništava se Okvirna odluka Vijeća 2003/80/PUP od 27. siječnja 2003. o zaštiti okoliša putem kaznenog prava.
2. Orders the Council of the European Union to pay the costs; 
2. Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.
3. Orders the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, Ireland, the Kingdom of the Netherlands, the Portuguese Republic, the Republic of Finland, the Kingdom of Sweden, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and the European Parliament to bear their own costs. 
3. Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Irska, Kraljevina Nizozemska, Portugalska Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske kao i Europski parlament snosit će vlastite troškove.
[Signatures] 
[Potpisi]
JUDGMENT OF THE COURT (Grand Chamber) 15 March 2005 
PRESUDA SUDA (veliko vijeće) 15. ožujka 2005.
(Citizenship of the Union - Articles 12 EC and 18 EC - Assistance for students in the form of subsidised loans - Provision limiting the grant of such loans to students settled in national territory) 
„Građanstvo Unije - Članci 12. i 18. UEZ-a - Pomoć studentima u obliku subvencioniranih zajmova - Odredba o ograničenju takvih zajmova na studente nastanjene na državnom području"
In Case C-209/03,REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division (Administrative Court), made by decision of 12 February 2003, received at the Court on 15 May 2003, in the proceedings 
U predmetu C-209/03, povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Visoki sud, Engleska i Wales, Odjel Queen's Bench, Upravni sud, Ujedinjena Kraljevina), odlukom od 12. veljače 2003., koju je Sud zaprimio 15. svibnja 2003., u postupku
The Queen(on the application of Dany Bidar) 
The Queen, na zahtjev Danyja Bidara,
v London Borough of Ealing,Secretary of State for Education and Skills, 
protiv London Borough of Ealing, Secretary of State for Education and Skills,
composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (Rapporteur) and A. Borg Barthet, Presidents of Chambers, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka and U. Lõhmus, Judges, 
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (izvjestitelj) i A. Borg Barthet, predsjednici vijeća, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka i U. Lõhmus, suci,
Advocate General: L.A.Geelhoed,Registrar: H. von Holstein, Deputy Registrar, 
nezavisni odvjetnik: L. A. Geelhoed, tajnik: H. von Holstein, zamjenik tajnika,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 28 September 2004,after considering the observations submitted on behalf of: - 
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 28. rujna 2004., uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
Mr Bidar, by R. Scannell and M. Soorjoo, Barristers, and J. Luqmani, Solicitor, 
za D. Bidara, R. Scannell i M. Soorjoo, barristers, i J. Luqmani, solicitor,
the United Kingdom Government, by R. Caudwell, acting as Agent, E. Sharpston QC and C. Lewis, Barrister, - 
za vladu Ujedinjene Kraljevine, R. Caudwell, u svojstvu agenta, uz asistenciju E. Sharpston, QC, i C. Lewisa, barrister,
the Danish Government, by J. Molde, acting as Agent, 
za dansku vladu, J. Molde, u svojstvu agenta,
the German Government, by C.-D. Quassowski and A. Tiemann, acting as Agents, - 
za njemačku vladu, C.-D. Quassowski i A. Tiemann, u svojstvu agenata,
the French Government, by G. de Bergues and C. Bergeot-Nunes, acting as Agents, 
za francusku vladu, G. de Bergues i C. Bergeot-Nunes, u svojstvu agenata,
the Netherlands Government, by C.M. Wissels and H.G. Sevenster, acting as Agents, - 
za nizozemsku vladu, C. M. Wissels i H. G. Sevenster, u svojstvu agenata,
the Austrian Government, by E. Riedl, acting as Agent, - 
za austrijsku vladu, E. Riedl, u svojstvu agenta,
the Finnish Government, by T. Pynnä, acting as Agent, 
za finsku vladu, T. Pynnä, u svojstvu agenta,
the Commission of the European Communities, by N. Yerrell and M. Condou, acting as Agents, 
za Komisiju Europskih zajednica, N. Yerrell i M. Condou, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 11 November 2004, 
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 11. studenoga 2004.,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the first paragraph of Article 12 EC and Article 18 EC. 
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje prvog stavka članka 12. UEZ-a i članka 18. UEZ-a.
2 The reference was made in the course of proceedings between Mr Bidar and the London Borough of Ealing and the Secretary of State for Education and Skills concerning the refusal of his application for a subsidised student loan to cover his maintenance costs. 
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između D. Bidara i London Borough of Ealing i Secretary of State for Education and Skills u vezi s odbijanjem njegovog zahtjeva za subvencionirani studentski zajam za podmirivanje njegovih troškova života.
3 The first paragraph of Article 12 EC provides: 
3 Člankom 12. prvim stavkom UEZ-a predviđeno je:
`Within the scope of application of this Treaty, and without prejudice to any special provisions contained therein, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited.' 
„Unutar područja primjene Ugovora i ne dovodeći u pitanje bilo koju njegovu posebnu odredbu, zabranjena je svaka diskriminacija na temelju državljanstva."
4 Article 18(1) EC reads as follows: 
4 Članak 18. stavak 1. UEZ-a glasi:
`Every citizen of the Union shall have the right to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in this Treaty and by the measures adopted to give it effect.' 
„Svaki građanin Unije ima pravo slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, podložno ograničenjima i uvjetima utvrđenima u ovom Ugovoru i u mjerama usvojenima radi njegove provedbe."
5 Article 149 EC provides: 
5 Člankom 149. UEZ-a predviđeno je: