natgillin/translations-raw huggingface dataset:
89 Article 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement exempt from taxes, duties, fees and charges, on the basis of reciprocity, inter alia fuel introduced into or supplied in the territory of the European Union for use in an aircraft of an airline established in the United States engaged in international air transportation, even when the fuel is to be used on a part of the journey performed over the territory of the European Union. 
89 Članak 11. stavak 1. i stavak 2. točka (c) Sporazuma o otvorenom nebu predviđaju da se izuzeće od taksi, carina, pristojbi i naknada primjenjuje na temelju uzajamnosti, između ostalog, na gorivo uneseno ili isporučeno na područje Unije kako bi se koristilo u zrakoplovu zračnog prijevoznika sa sjedištem u Sjedinjenim Državama, koji se koristi u međunarodnom zračnom prijevozu, čak i kada se to gorivo koristi na dijelu puta kroz područje Unije.
90 So far as concerns the fuel load for international flights, it is to be noted that the European Union has expressly laid down an exemption from taxation for energy products supplied for use as fuel for the purpose of air navigation, in order in particular to comply with existing international obligations resulting from the Chicago Convention and with those owed by it under international bilateral air service agreements which it has concluded with certain third States and which prove, in this respect, to be of the same nature as the Open Skies Agreement (see Systeme Helmholz, paragraphs 24 and 25). 
90 Što se tiče natočenog goriva za međunarodne letove, treba napomenuti da je Unija izričito predvidjela izuzeće od poreza za energente koji se nabavljaju kako bi se koristili kao gorivo u zračnom prometu, posebno da bi ispunila određene međunarodne obveze koje proizlaze iz Čikaške konvencije i koje je dužna ispuniti na temelju međunarodnih dvostranih sporazuma o zračnom prometu sklopljenih s određenim trećim državama i za koje se pokazalo da su u tom smislu iste naravi kao i Sporazum o otvorenom nebu (vidjeti gore navedenu presudu Systeme Helmholz, t. 24. i 25.).
91 It is also undisputed that, so far as concerns international commercial flights, that exemption existed before Directive 2003/96 was adopted (see, in this regard, Systeme Helmholz, paragraph 22) and that in laying down in Article 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement an obligation to exempt the fuel load from taxation, the parties to that agreement, both the European Union and the Member States and the United States, merely reiterated, in the case of the fuel load, an obligation derived from international treaties, in particular the Chicago Convention. 
91 Isto tako nije sporno da je to izuzeće, kada je riječ o međunarodnim komercijalnim letovima, postojalo i prije donošenja Direktive 2003/96 (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Systeme Helmholz, t. 22.) te da su stranke tog Sporazuma, kako Unija i države članice tako i Sjedinjene Države, time što su u članku 11. stavku 1. i stavku 2. točki (c) Sporazuma o otvorenom nebu predvidjele izuzeće od poreza za natočeno gorivo, samo ponovile obvezu, u pogledu natočenog goriva, koja proizlazi iz međunarodnih konvencija, posebno Čikaške konvencije.
92 Finally, it has not in any way been alleged, by either the Member States or the institutions of the European Union which have submitted observations, that within the framework of the Open Skies Agreement the European Union's trading partner has not exempted the fuel load of the aircraft of airlines established in a Member State. 
92 I konačno, ni države članice ni institucije Unije koje su podnijele svoja očitovanja ni na koji način nisu navele da trgovinski partner Unije nije u okviru Sporazuma o otvorenom nebu izuzeo natočeno gorivo zrakoplova zrakoplovnih prijevoznika sa sjedištem u nekoj državi članici.
93 It follows that, as regards fuel specifically, the condition of reciprocity in Article 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement does not constitute, in particular in circumstances such as those of the present case, in which the contracting parties have reciprocally performed the obligation in question, an obstacle preventing the obligation, laid down in that provision, to exempt the fuel load from taxes, duties, fees and charges from being relied upon directly for the purpose of reviewing the validity of Directive 2008/101. 
93 Iz toga proizlazi, posebno što se tiče goriva, da uvjet uzajamnosti iz članka 11. stavka 1. i stavka 2. točke (c) Sporazuma o otvorenom nebu, posebno u okolnostima kakve su u ovom predmetu, u kojima su ugovorne stranke uzajamno izvršavale predmetnu obvezu, ne predstavlja prepreku da se na obvezu iz te odredbe da se natočeno gorivo izuzima od taksi, carina, pristojbi i naknada pozove izravno u svrhu ispitivanja valjanosti Direktive 2008/101.
94 In the light of the foregoing, it must be accepted that Article 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement, so far as concerns the obligation to exempt the fuel load of aircraft engaged in international air services between the European Union and the United States from taxes, duties, fees and charges, with the exception of charges based on the cost of the service provided, may be relied upon in the context of the present reference for a preliminary ruling for the purpose of assessing the validity of Directive 2008/101 in the light of that provision. 
94 Uzimajući u obzir gore navedeno, valja priznati da se u okviru ovog zahtjeva za prethodnu odluku u svrhu ocjenjivanja valjanosti Direktive 2008/101 s obzirom na tu odredbu može pozivati na članak 11. stavak 1. i stavak 2. točku (c) Sporazuma o otvorenom nebu kada je riječ o obvezi izuzimanja natočenog goriva zrakoplova uključenih u međunarodni zračni promet od taksi, carina, pristojbi i naknada, osim naknada koje se temelje na cijeni pruženih usluga.
iii) Article 15(3) of the Open Skies Agreement, read in conjunction with Articles 2 and 3(4) thereof 
iii) Članak 15. stavak 3. Sporazuma o otvorenom nebu, u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4.
95 The first sentence of Article 15(3) of the Open Skies Agreement is intended to impose upon the contracting parties the obligation to follow the aviation environmental standards set out in annexes to the Chicago Convention, except where differences have been filed. 
95 Svrha prve rečenice članka 15. stavka 3. Sporazuma o otvorenom nebu je da se ugovornim strankama nametne obveza poštovanja standardâ zaštite okoliša u zrakoplovstvu navedenih u prilozima Čikaškoj konvenciji, osim u slučajevima kada su prijavljene razlike u odnosu na te standarde.
This last point is not an element defining the obligation on the European Union to follow those standards, but constitutes a possibility of derogating from that obligation. 
Ova zadnja točka ne čini element koji definira obvezu Unije da poštuje te standarde, već predstavlja mogućnost odstupanja od te obveze.
96 That sentence thus appears unconditional and sufficiently precise for the Court to be able to assess the validity of Directive 2008/101 in the light thereof (see, with regard to compliance with environmental norms derived from a convention, Pêcheurs de l'étang de Berre, paragraph 47). 
96 Ta se rečenica čini bezuvjetna i dovoljno precizna da Sud na temelju nje može ocijeniti valjanost Direktive 2008/101 (vidjeti u pogledu ispunjavanja standarda zaštite okoliša koji proizlaze iz određene konvencije gore navedenu presudu Pêcheurs de lʼétang de Berre, t. 47.).
97 The second sentence of Article 15(3) provides that any environmental measures affecting air services under the Open Skies Agreement must be applied by the parties in accordance with Articles 2 and 3(4) of that agreement. 
97 U drugoj rečenici članka 15. stavka 3. utvrđuje se da sve mjere zaštite okoliša koje utječu na usluge iz Sporazuma o otvorenom nebu ugovorne stranke moraju primjenjivati u skladu s člankom 2. i člankom 3. stavkom 4. tog sporazuma.
98 Thus, whilst the European Union may, in the context of application of its environmental measures, adopt certain measures which have the effect of unilaterally limiting the volume of traffic or frequency or regularity of service within the meaning of Article 3(4) of the Open Skies Agreement, it must, however, apply such measures under uniform conditions that are consistent with Article 15 of the Chicago Convention, which provides, in essence, that airport charges which are or may be imposed on aircraft engaged in scheduled international air services are not to be higher than those that would be paid by national aircraft engaged in similar international air services. 
98 Tako, iako Unija u okviru primjene svojih mjera zaštite okoliša može usvajati određene mjere koje za posljedicu imaju jednostrano ograničavanje opsega prometa, odnosno učestalosti ili redovitosti usluge u smislu članka 3. točke 4. Sporazuma o otvorenom nebu, ona takve mjere mora primjenjivati pod jednakim uvjetima koji su u skladu s člankom 15. Čikaške konvencije, koji u biti predviđa da naknade zračnih luka koje se naplaćuju ili bi se mogle naplaćivati zrakoplovima koji obavljaju međunarodni linijski zračni promet ne smiju biti više od naknada koje bi se naplatile domaćim zrakoplovima u sličnom međunarodnom zračnom prometu.
99 It follows that, having regard to Article 2 of the Open Skies Agreement, which provides that each party is to allow a fair and equal opportunity for the airlines of both parties to compete in providing international air transportation, Article 15(3) of that agreement, read in conjunction with Articles 2 and 3(4) thereof, must be interpreted as meaning that, if the European Union adopts environmental measures in the form of airport charges which have the effect of limiting the volume of traffic or the frequency or regularity of transatlantic air services, such charges imposed on airlines established in the United States are not to be higher than those payable by European Union airlines and in so doing, from the viewpoint of any liability on their part to such charges, the European Union must allow a fair and equal opportunity for those two categories of airline to compete. 
99 Iz toga slijedi da, uzimajući u obzir članak 2. Sporazuma o otvorenom nebu koji predviđa da svaka stranka treba omogućiti poštene i jednake mogućnosti za tržišno natjecanje zračnih prijevoznika obiju ugovornih stranaka pri obavljanju međunarodnog zračnog prijevoza, članak 15. stavak 3. tog sporazuma, u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4., treba tumačiti tako da ako Unija usvoji mjere zaštite okoliša u obliku naknada zračnih luka koje imaju takav učinak da ograničavaju opseg prometa, učestalost ili redovitost transatlantskog zračnog prometa, takve naknade koje se naplaćuju zračnim prijevoznicima sa sjedištem u Sjedinjenim Državama ne smiju biti više od naknada koje se naplaćuju zračnim prijevoznicima Unije, pri čemu Unija tim dvjema kategorijama zrakoplovnih prijevoznika mora, po pitanju njihovih eventualnih obveza u pogledu takvih naknada, osigurati poštene i jednake mogućnosti za tržišno natjecanje.
100 Article 15(3) of the Open Skies Agreement, read in conjunction with Articles 2 and 3(4) thereof, therefore contains an unconditional and sufficiently precise obligation that may be relied upon for the purpose of assessing the validity of Directive 2008/101 in the light of that provision. 
100 Prema tome, članak 15. stavak 3. Sporazuma o otvorenom nebu, u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4., sadržava bezuvjetnu i dovoljno preciznu obvezu na koju se može pozivati u svrhu ocjenjivanja valjanosti Direktive 2008/101 s obzirom na tu odredbu.
2. Customary international law 
2. Međunarodno običajno pravo
101 Under Article 3(5) TEU, the European Union is to contribute to the strict observance and the development of international law. 
101 Valja podsjetiti da, kao što proizlazi iz članka 3. stavka 5. UEU-a, Unija doprinosi strogom poštovanju i razvoju međunarodnog prava.
Consequently, when it adopts an act, it is bound to observe international law in its entirety, including customary international law, which is binding upon the institutions of the European Union (see, to this effect, Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019, paragraphs 9 and 10, and Case C-162/96 Racke [1998] ECR I-3655, paragraphs 45 and 46). 
Prema tome, pri donošenju akata Unija je obvezna poštovati međunarodno pravo u cijelosti, uključujući i međunarodno običajno pravo obvezujuće za institucije Unije (vidjeti u tom smislu presude od 24. studenoga 1992. Poulsen i Diva Navigation, C-286/90, Zb., str. I-6019., t. 9. i 10. i od 16. lipnja 1998., Racke, C-162/96, Zb., str. I-3655., t. 45. i 46.).
102 Thus, it should be examined first whether the principles to which the referring court makes reference are recognised as forming part of customary international law. 
102 Tako, kao prvo valja ispitati priznaje li se da su načela na koja se poziva sud koji je uputio zahtjev sastavni dio međunarodnog običajnog prava.
If they are, it should, secondly, then be determined whether and to what extent they may be relied upon by individuals to call into question the validity of an act of the European Union, such as Directive 2008/101, in a situation such as that in the main proceedings. 
Ako da, tada kao drugo valja utvrditi mogu li se, i u kojoj mjeri, pojedinci pozivati na ta načela kako bi doveli u pitanje valjanost nekog akta Unije, kao što je Direktiva 2008/101, u situaciji poput one u glavnom postupku.
a) Recognition of the principles of customary international law relied upon 
a) Priznavanje načela običajnog prava na koja se poziva
103 The referring court mentions a principle that each State has complete and exclusive sovereignty over its airspace and another principle that no State may validly purport to subject any part of the high seas to its sovereignty. 
103 Sud koji je uputio zahtjev spominje načelo da svaka država ima potpuni i isključivi suverenitet nad svojim zračnim prostorom i drugo načelo da nijedna država nema pravo zahtijevati da podvrgne bilo koji dio otvorenog mora svojoj suverenosti.
It also mentions the principle of freedom to fly over the high seas. 
Taj sud isto tako spominje načelo slobode prelijetanja otvorenog mora.
104 These three principles are regarded as embodying the current state of customary international maritime and air law and, moreover, they have been respectively codified in Article 1 of the Chicago Convention (see, on the recognition of such a principle, the judgment of the International Court of Justice of 27 June 1986 in Military and Paramilitary Activities in and against Nicaragua (Nicaragua v. United States of America), I.C.J. Reports 1986, p. 392, paragraph 212), in Article 2 of the Geneva Convention of 29 April 1958 on the High Seas (United Nations Treaty Series, Vol. 450, p. 11) (see also, on the recognition of this principle, the judgment of the Permanent Court of International Justice of 7 September 1927 in the Case of the S.S `Lotus', PCIJ 1927, Series A, No 10, p. 25) and in the third sentence of Article 87(1) of the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982, which entered into force on 16 November 1994 and was concluded and approved on behalf of the European Community by Council Decision 98/392/EC of 23 March 1998 (OJ 1998 L 179, p. 1). 
104 Smatra se da ta tri načela odražavaju sadašnje stanje međunarodnog običajnog pomorskog i zrakoplovnog prava i da je, štoviše, svako načelo posebno kodificirano u članku 1. Čikaške konvencije (u pogledu priznavanja takvih načela vidjeti presudu Međunarodnog suda od 27. lipnja 1986. u predmetu Vojne i paravojne aktivnosti u Nikaragvi i protiv Nikaragve (Nikaragva/Sjedinjene Američke Države), Zbornik presuda, mišljenja i rješenja iz 1986., str. 392., t. 212.), u članku 2. Ženevske konvencije od 29. travnja 1958. o otvorenom moru (Zbornik međunarodnih ugovora Ujedinjenih naroda, sv. 450., str. 11.) (o priznavanju tog načela isto tako vidjeti presudu Stalnog međunarodnog suda od 7. rujna 1927., u predmetu „Lotus", Zbornik CPJI 1927., serija A, br. 10, str. 25.) i u trećoj rečenici članka 87. stavka 1. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora, potpisane u Montego Bayu 10. prosinca 1982., koja je stupila na snagu 16. studenoga 1994. a sklopljena je i odobrena u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 98/392/EZ od 23. ožujka 1998. (SL L 179, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 2., str. 86.).
105 Nor has the existence of those principles of international law been contested by the Member States, the institutions of the European Union, the Republic of Iceland or the Kingdom of Norway in their written observations or at the hearing. 
105 Države članice, institucije Unije, Republika Island i Kraljevina Norveška nisu osporavale postojanje tih načela međunarodnog prava ni u svojim pismenim očitovanjima ni tijekom rasprave.
106 As regards the fourth principle set out by the referring court, namely the principle that aircraft overflying the high seas are subject to the exclusive jurisdiction of the State in which they are registered, it must be found by contrast that, apart from the fact that the United Kingdom Government and, to a certain extent, the German Government dispute the existence of such a principle, insufficient evidence exists to establish that the principle of customary international law, recognised as such, that a vessel on the high seas is in principle governed only by the law of its flag (see Poulsen and Diva Navigation, paragraph 22) would apply by analogy to aircraft overflying the high seas. 
106 Što se tiče četvrtog načela koje navodi sud koji je uputio zahtjev, to jest načela da zrakoplov koji prelijeće otvoreno more podliježe isključivoj sudskoj nadležnosti države u kojoj je registriran, valja u suprotnosti s tim zaključiti da, osim činjenice da vlada Ujedinjene Kraljevine i, do neke mjere, njemačka vlada osporavaju postajanje takvog načela, nema dovoljno elemenata da bi se utvrdilo da načelo međunarodnog običajnog prava, priznato kao takvo, da brod na otvorenom moru u načelu podliježe samo pravu države pod čijom zastavom plovi (vidjeti gore navedenu presudu Poulsen i Diva Navigation, t. 22.) po analogiji vrijedi i za zrakoplov koji prelijeće otvoreno more.
b) Whether and under what circumstances the principles at issue may be relied upon 
b) Mogućnost i uvjeti pod kojima se može pozivati na predmetna načela
107 The principles of customary international law mentioned in paragraph 103 of the present judgment may be relied upon by an individual for the purpose of the Court's examination of the validity of an act of the European Union in so far as, first, those principles are capable of calling into question the competence of the European Union to adopt that act (see Joined Cases 89/85, 104/85, 114/85, 116/85, 117/85 and 125/85 to 129/85 Ahlström Osakeyhtiö and Others v Commission [1988] ECR 5193, paragraphs 14 to 18, and Case C-405/92 Mondiet [1993] ECR I-6133, paragraphs 11 to 16) and, second, the act in question is liable to affect rights which the individual derives from European Union law or to create obligations under European Union law in his regard. 
107 Pojedinac se na načela međunarodnog običajnog prava spomenuta u točki 103. ove presude može pozvati s ciljem da Sud ispita valjanost akta Unije, s jedne strane, ako ta načela mogu dovesti u pitanje nadležnost Unije za donošenje tog akta (vidjeti presude od 27. rujna 1988., Ahlström Osakeyhtiö i dr./Komisija, 89/85, 104/85, 114/85, 116/85, 117/85 i od 125/85 do 129/85, Zb., str. 5193., t. od 14. do 18. te od 24. studenoga 1993., Mondiet, C-405/92, Zb., str. I-6133., t. od 11. do 16.) i, s druge strane, ako bi predmetni akt mogao utjecati na prava koja pojedinac ima na temelju prava Unije ili u skladu s tim pravom stvoriti obveze za tog pojedinca.
108 In the main proceedings, those principles of customary international law are relied upon, in essence, in order for the Court to determine whether the European Union had competence, in the light thereof, to adopt Directive 2008/101 in that it extends the application of Directive 2003/87 to aircraft operators of third States whose flights which arrive at and depart from an aerodrome situated in the territory of a Member State of the European Union are carried out in part over the high seas and over the third States' territory. 
108 U glavnom postupku u biti se na ta načela međunarodnog običajnog prava poziva kako bi Sud ocijenio je li s obzirom na ta načela Unija bila nadležna za donošenje Direktive 2008/101 u okviru koje se primjena Direktive 2003/87 proširuje na operatore zrakoplova trećih država čiji se letovi s dolaskom na aerodrom na državnom području države članice Unije i odlascima s takvog aerodroma djelomično obavljaju iznad otvorenog mora i državnog područja trećih država.
109 Therefore, even though the principles at issue appear only to have the effect of creating obligations between States, it is nevertheless possible, in circumstances such as those of the case which has been brought before the referring court, in which Directive 2008/101 is liable to create obligations under European Union law as regards the claimants in the main proceedings, that the latter may rely on those principles and that the Court may thus examine the validity of Directive 2008/101 in the light of such principles. 
109 Zato, iako se čini da predmetna načela imaju takav učinak da stvaraju obveze samo između država, u okolnostima kakve postoje u predmetu podnesenom sudu koji je uputio zahtjev, u kojima Direktiva 2008/101 može u skladu s pravom Unije stvoriti obveze za tužitelje u glavnom postupku, oni se ipak mogu pozivati na ta načela i Sud tako može na temelju tih načela ispitati valjanost Direktive 2008/101.
110 However, since a principle of customary international law does not have the same degree of precision as a provision of an international agreement, judicial review must necessarily be limited to the question whether, in adopting the act in question, the institutions of the European Union made manifest errors of assessment concerning the conditions for applying those principles (see, to this effect, Racke, paragraph 52). 
110 Međutim, budući da načela međunarodnog običajnog prava nemaju isti stupanj preciznosti kao odredbe međunarodnih sporazuma, sudski nadzor nužno se mora ograničiti na pitanje jesu li institucije Unije kod donošenja predmetnog akta napravile očite pogreške u ocjeni u pogledu uvjeta za primjenu tih načela (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Racke, t. 52.).
111 Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the first question is that the only principles and provisions of international law, from among those mentioned by the referring court, that can be relied upon, in circumstances such as those of the main proceedings and for the purpose of assessing the validity of Directive 2008/101, are: 
111 S obzirom na sva navedena razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti da se, među načelima i odredbama međunarodnog prava koje navodi sud koji je uputio zahtjev, u okolnostima kao što su one u glavnom postupku, u svrhu ocjenjivanja valjanosti Direktive 2008/101 može pozivati samo na:
first, within the limits of review as to a manifest error of assessment attributable to the European Union regarding its competence, in the light of those principles, to adopt that directive: 
prvo, u granicama ispitivanja očite pogreške u ocjeni, koja se može pripisati Uniji u pogledu njezine nadležnosti da s obzirom na ta načela donese tu direktivu:
the principle that each State has complete and exclusive sovereignty over its airspace, 
načelo da svaka država ima potpuni i isključivi suverenitet nad svojim zračnim prostorom,
the principle that no State may validly purport to subject any part of the high seas to its sovereignty, and 
načelo da nijedna država nema pravo zahtijevati da bilo koji dio otvorenog mora podvrgne svojoj suverenosti i
the principle which guarantees freedom to fly over the high seas, 
načelo koje jamči slobodu prelijetanja otvorenog mora,
and second: 
i drugo:
Articles 7 and 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement, and 
članak 7., članak 11. stavak 1. i stavak 2. točku (c) Sporazuma o otvorenom nebu i
Article 15(3) of that agreement read in conjunction with Articles 2 and 3(4) thereof. 
članak 15. stavak 3. tog sporazuma u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4.