natgillin/translations-raw huggingface dataset:
82 The Court has previously held that encouragement of recruitment undoubtedly constitutes a legitimate aim of the social or employment policy of the Member States and that that assessment must evidently apply to instruments of national employment policy designed to improve opportunities for entering the labour market for certain categories of workers (see Case C-411/05 Palacios de la Villa [2007] ECR I-8531, paragraph 65). Similarly, a measure taken to promote the flexibility of the labour market may be regarded as a measure of employment policy. 
82 Sud je već presudio da poticanje zapošljavanja nedvojbeno jest legitimni cilj socijalne politike ili politike zapošljavanja država članica i da se ta ocjena mora očito primijeniti na instrumente nacionalne politike zapošljavanja koji su namijenjeni povećanju mogućnosti uključivanja na tržište rada za određene kategorije radnika (vidjeti presudu od 16. listopada 2007., Palacios de la Villa, C-411/05, Zb., str. I-8531., t. 65.). Slično tomu, mjere kojima se želi promicati fleksibilnost tržišta rada mogu se smatrati mjerama politike zapošljavanja.
83 Consequently, aims such as those referred to by the Danish Government may in principle be regarded as objectively justifying, in national law, as provided for by Article 2(2)(b)(i) of Directive 2000/78, a difference of treatment based on disability such as that deriving from Paragraph 5(2) of the FL. 
83 Stoga se za ciljeve kao što su oni koje je navela danska vlada može u načelu smatrati da u okviru nacionalnog prava, kako je predviđeno člankom 2. stavkom 2. točkom (b) alinejom i. Direktive 2000/78, objektivno opravdavaju različito postupanje na temelju invaliditeta, kako proizlazi iz članka 5. stavka 2. FL-a.
84 It remains to ascertain whether the means used to achieve those aims are appropriate and necessary and do not go beyond what is needed to achieve them. 
84 Valja još utvrditi jesu li sredstva koja se koriste za postizanje tih ciljeva primjerena i nužna i ne prelaze li ono što je potrebno da se ti ciljevi ostvare.
85 The Danish Government argues that Paragraph 5(2) of the FL enables, first, the objective of enabling the recruitment and maintenance in employment of persons who have, at least potentially, a reduced work capacity and, secondly, the superior objective of a flexible, contractual and secure labour market to be achieved most appropriately. 
85 Danska vlada smatra da se člankom 5. stavkom 2. omogućava da se na najprimjereniji način, s jedne strane, postigne cilj kojim se omogućava zapošljavanje i zadržavanje na radu osoba koje imaju, barem potencijalno, smanjene radne sposobnosti i, s druge strane, viši cilj fleksibilnog i sigurnog tržišta rada koje se temelji na ugovorima.
86 DAB and Pro Display submit that, under the Danish legislation on sickness benefits, an employer who pays wages to a worker on sick leave is entitled to have the sickness benefits reimbursed by the local authorities of the worker’s place of residence. However, the entitlement to those benefits is limited to 52 weeks, and their amount is lower than the pay actually paid. In those circumstances, the provisions of Paragraph 5(2) of the FL ensure a reasonable balance between the opposing interests of the employee and the employer with respect to absences on grounds of illness. 
86 DAB i Pro Display navode da prema danskom propisu o naknadama za bolovanje poslodavac koji isplaćuje plaću radniku koji je na bolovanju ima pravo na povrat naknade za bolovanje od strane lokalnih vlasti u mjestu boravišta radnika. Međutim, pravo na tu naknadu ograničeno je na 52 tjedna i iznos je niži nego stvarna plaća. U tim se okolnostima odredbama iz članka 5. stavka 2. FL-a osigurava razumna ravnoteža između suprotstavljenih interesa zaposlenika i poslodavca u pogledu odsutnosti zbog bolesti.
87 Having regard to the broad discretion enjoyed by the Member States not only in choosing to pursue a particular aim in the field of social and employment policy but also in defining measures to implement it, it does not appear unreasonable for them to consider that a measure such as the 120-day rule laid down in Paragraph 5(2) of the FL might be appropriate for achieving the aims mentioned above. 
87 S obzirom da države članice imaju široku marginu procjene ne samo kod odabira legitimnog cilja u području socijalne politike i politike zapošljavanja, nego i kod definiranja mjera za njegovo provođenje, ne čini se nerazumnim da države članice smatraju da mjera kao što je pravilo o 120 dana, predviđeno u članku 5. stavku 2. FL-a, može biti primjerena za postizanje gore navedenih ciljeva.
88 It may be accepted that, by providing for the right to make use of a shortened period of notice for the dismissal of workers who have been absent because of illness for over 120 days, that rule has the effect, for employers, of encouraging recruitment and maintenance in employment. 
88 Može se prihvatiti da se pravilom kojim se osigurava pravo korištenja kraćeg otkaznog roka u slučaju otkaza radnika koji je odsutan zbog bolesti više od 120 dana potiče poslodavce da zapošljavaju i zadržavaju na radu.
89 In order to examine whether the 120-day rule laid down in Paragraph 5(2) of the FL goes beyond what is necessary to achieve the aims pursued, that provision must be placed in its context and the adverse effects it is liable to cause for the persons concerned must be considered (see, to that effect, Odar, paragraph 65). 
89 Kako bi se ispitalo prelazi li pravilo o 120 dana, predviđeno u članku 5. stavku 2. FL-a, ono što je potrebno za postizanje predviđenih ciljeva, tu odredba valja staviti u kontekst u kojem se javlja i uzeti u obzir nepovoljne učinke koje bi mogla imati za dotične osobe (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Odar, t. 65.).
90 In this respect, it is for the referring court to examine whether the Danish legislature, in pursuing the legitimate aims of, first, promoting the recruitment of persons with illnesses and, secondly, striking a reasonable balance between the opposing interests of employees and employers with respect to absences because of illness, omitted to take account of relevant factors relating in particular to workers with disabilities. 
90 U tom je smislu u nadležnosti suda koji je uputio zahtjev da ispita je li danski zakonodavac u nastojanjima da ostvari legitimne ciljeve, s jedne strane, promicanja zapošljavanja bolesnih osoba i, s druge strane, razumne ravnoteže između suprotstavljenih interesa zaposlenika i poslodavaca u pogledu odsutnosti zbog bolesti, uzeo u obzir relevantne čimbenike koji se odnose posebno na radnike s invaliditetom.
91 In this respect, the risks run by disabled persons, who generally face greater difficulties than non-disabled persons in re-entering the labour market, and have specific needs in connection with the protection their condition requires, should not be overlooked (see, to that effect, Odar, paragraphs 68 and 69). 
91 U tom se smislu ne smiju previdjeti rizici kojima su izložene osobe s invaliditetom, koje se općenito suočavaju s većim poteškoćama, u odnosu na osobe bez invaliditeta, kod ponovnog uključivanja na tržište rada i imaju posebne potrebe u vezi sa zaštitom koju njihovo stanje zahtijeva (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Odar, t. 68. i 69.).
92 In the light of the above considerations, the answer to Question 4(a) is that Directive 2000/78 must be interpreted as precluding national legislation under which an employer can terminate the employment contract with a reduced period of notice if the disabled worker concerned has been absent because of illness, with his salary being paid, for 120 days during the previous 12 months, where those absences are the consequence of his disability, unless that legislation, as well as pursuing a legitimate aim, does not go beyond what is necessary to achieve that aim, that being for the referring court to assess. 
92 Uzimajući u obzir gore navedeno, na četvrto pitanje točku (a) valja odgovoriti da Direktivu 2000/78 treba tumačiti tako da joj je protivna nacionalna odredba prema kojoj poslodavac može prekinuti ugovor o radu uz kraći otkazni rok ako je dotična osoba s invaliditetom bila odsutna zbog bolesti 120 dana tijekom proteklih 12 mjeseci i primala plaću, ako je ta odsutnost posljedica njezinog invaliditeta, osim ako se tom odredbom želi ostvariti legitimni cilj i ona ne prelazi ono što je potrebno da se taj cilj ostvari, što treba ocijeniti sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku.
1. The concept of ‘disability’ in Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation must be interpreted as including a condition caused by an illness medically diagnosed as curable or incurable where that illness entails a limitation which results in particular from physical, mental or psychological impairments which in interaction with various barriers may hinder the full and effective participation of the person concerned in professional life on an equal basis with other workers, and the limitation is a long-term one. The nature of the measures to be taken by the employer is not decisive for considering that a person’s state of health is covered by that concept. 
1. Pojam „invaliditeta” iz Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenog 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti tako da uključuje stanje uzrokovano bolešću koja je dijagnosticirana kao izlječiva ili neizlječiva, ako ta bolest uzrokuje ograničenje koje je prije svega posljedica tjelesnog, mentalnog ili duševnog oštećenja koje u međudjelovanju s različitim preprekama može sprječavati puno i učinkovito sudjelovanje dotične osobe u profesionalnoj karijeri na ravnopravnoj osnovi s drugim radnicima i ako je to ograničenje dugotrajno. Sama priroda mjera koje treba poduzeti poslodavac nije presudna kod odluke da se zdravstveno stanje osobe obuhvati tim pojmom.
2. Article 5 of Directive 2000/78 must be interpreted as meaning that a reduction in working hours may constitute one of the accommodation measures referred to in that article. It is for the national court to assess whether, in the circumstances of the main proceedings, a reduction in working hours, as an accommodation measure, represents a disproportionate burden on the employer. 
2. Članak 5. Direktive 2000/78 treba tumačiti u smislu da smanjenje radnih sati može biti jedna od mjera prilagodbe iz tog članka. Na nacionalnom je sudu da ocijeni je li u okolnostima glavnog postupka smanjenje radnih sati kao mjera prilagodbe nerazmjerno opterećenje za poslodavca.
3. Directive 2000/78 must be interpreted as precluding national legislation under which an employer can terminate the employment contract with a reduced period of notice if the disabled worker concerned has been absent because of illness, with his salary being paid, for 120 days during the previous 12 months, where those absences are the consequence of the employer’s failure to take the appropriate measures in accordance with the obligation to provide reasonable accommodation laid down in Article 5 of that directive. 
3. Direktivu 2000/78 treba tumačiti tako da joj je protivna nacionalna odredba prema kojoj poslodavac može prekinuti ugovor o radu uz kraći otkazni rok ako je dotična osoba s invaliditetom bila odsutna zbog bolesti 120 dana tijekom prethodnih 12 mjeseci i primala je plaću, ako je ta odsutnost posljedica toga što poslodavac nije poduzeo prikladne mjere u skladu s obvezom razumne prilagodbe predviđenoj u članku 5. te direktive.
4. Directive 2000/78 must be interpreted as precluding national legislation under which an employer can terminate the employment contract with a reduced period of notice if the disabled worker concerned has been absent because of illness, with his salary being paid, for 120 days during the previous 12 months, where those absences are the consequence of his disability, unless that legislation, as well as pursuing a legitimate aim, does not go beyond what is necessary to achieve that aim, that being for the referring court to assess. 
4. Direktivu 2000/78 treba tumačiti tako da joj je protivna nacionalna odredba prema kojoj poslodavac može prekinuti ugovor o radu uz kraći otkazni rok ako je dotična osoba s invaliditetom bila odsutna zbog bolesti 120 dana tijekom prethodnih 12 mjeseci i primala je plaću, ako je ta odsutnost posljedica njezinog invaliditeta, osim ako se tom odredbom želi ostvariti legitimni cilj i ona ne prelazi ono što je potrebno da se taj cilj ostvari, što treba ocijeniti sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku.
* Language of the case: Danish. 
* Jezik postupka: danski
25 October 2012 (*) 
25. listopada 2012. (*)
(Freedom of movement for persons – Article 39 EC – National of a Member State seeking employment in another Member State – Equal treatment – Tideover allowance for young persons seeking their first job – Grant subject to completion of at least six years’ studies in the host State) 
„Sloboda kretanja osoba – Članak 39. UEZ-a – Državljanin države članice koji traži posao u drugoj državi članici – Jednako postupanje – Novčana naknada za čekanje na prvo zaposlenje za mlade osobe koje traže prvi posao – Dodjela naknade pod uvjetom najmanje šestogodišnjeg školovanja u državi domaćinu“
In Case C-367/11, 
U predmetu C-367/11,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 267 TFEU from the Cour de cassation (Belgium), made by decision of 27 June 2011, received at the Court on 11 July 2011, in the proceedings 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku u skladu s člankom 267. UFEU-a koji je podnio Cour de cassation (Belgija) odlukom od 27. lipnja 2011., koju je Sud zaprimio 11. srpnja. 2011., u postupku
v Office national de l’emploi, 
protiv Office national de l’emploi,
– Ms Prete, by J. Oosterbosch, avocate, 
– za D. Prete, J. Oosterbosch, avocate,
– the Belgian Government, by L. Van den Broeck and M. Jacobs, acting as Agents, assisted by P.A. Foriers, avocat, 
– za belgijsku vladu, L. Van den Broeck i M. Jacobs, u svojstvu agenata, uz pomoć P. A Foriers, avocat,
– the Czech Government, by M. Smolek and D. Hadroušek, acting as Agents, 
– za češku vladu, M. Smolek i D. Hadroušek, u svojstvu agenata,
– the European Commission, by V. Kreuschitz and G. Rozet, acting as Agents, 
– za Europsku komisiju, V. Kreuschitz i G. Rozet, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 19 July 2012, 
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 19. srpnja 2012.,
2 The reference has been made in proceedings between Ms Prete and the Office national de l'emploi (Belgian National Employment Office, ‘ONEM’) concerning the latter’s refusal to grant Ms Prete the tideover allowance provided for by Belgian legislation. 
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između D. Prete i Office national de l'emploi (nacionalni ured za zapošljavanje, u daljnjem tekstu: ONEM) povodom odbijanja ONEM-a da D. Preteu dodijeli pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje koju predviđa belgijsko zakonodavstvo.
3 Belgian legislation provides for the grant of an allowance known as a ‘tideover allowance’ to young people who have completed their studies and are looking for their first job. This allowance is designed to facilitate the transition from education to the labour market. 
3 Belgijski propis predviđa dodjeljivanje novčane naknade, koja je namijenjena za olakšavanje prelaska iz obrazovanja na tržište rada, pod nazivom „novčana naknada za čekanje na prvo zaposlenje“ mladim osobama koje su završile školovanje i traže prvi posao.
4 Article 36(1), first subparagraph, of the Royal Decree of 25 November 1991 on unemployment (Moniteur belge of 31 December 1991, p. 29888), as amended by the Royal Decree of 11 February 2003 (Moniteur belge of 19 February 2003, p. 8026, ‘the Royal Decree’), provides: 
4 Članak 36. stavak 1., podstavak 1. Kraljevskog dekreta od 25. studenoga 1991. o nezaposlenosti (Moniteur belge od 31. prosinca 1991., str. 29888.), kako je izmijenjen Kraljevskim dekretom od 11. veljače 2003. (Moniteur belge od 19. veljače 2003., str. 8026., u daljnjem tekstu: Kraljevski dekret), predviđa:
‘In order to qualify for the tideover allowance, the young worker must have: 
„Kako bi mladi radnik dobio pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje, mora ispunjavati sljedeće uvjete:
"... 2 (a) either completed full-time higher secondary education or the third year of full-time technical, artistic or vocational training at an educational establishment run, subsidised or approved by a community;" 
"[...] 2 (a) imati završeno redovno više srednjoškolsko obrazovanje ili treću godinu redovnog srednjoškolskog tehničkog, umjetničkog ili strukovno usmjerenog obrazovanja u obrazovnoj ustanovi koju organizira, subvencionira ili priznaje jedna od belgijskih zajednica;"
"(b) or obtained from the competent authority of a community the diploma or educational certificate corresponding to the studies mentioned in (a) above;" 
(b) ili posjedovati diplomu ili potvrdu o obrazovanju iz točke (a) koju je dobio od nadležne komisije jedne od zajednica [...]
"– the young person provides documentation which shows that the education or training is of the same level as, and equivalent to, that mentioned under the previous headings of this point;" 
"– mlada osoba prilaže dokumente iz kojih proizlazi da je školovanje ili osposobljavanje istog stupnja i jednakovrijedno onome spomenutom u prethodnim točkama;"
"– at the time of the application for the allowance the young person is the dependent child of migrant workers for the purposes of Article [39 EC], who are residing in Belgium;" 
– mladu osobu u trenutku podnošenja zahtjeva za novčanu naknadu uzdržavaju radnici migranti u smislu članka [39. UEZ-a], koji borave u Belgiji. [...]
"... (j) or obtained a document issued by a community establishing equivalence to the diploma referred to in point (b) or a certificate giving access to higher education; this point shall apply only provided that at least six years’ studies have been previously completed at an educational establishment run, approved or subsidised by a community." 
"(j) ili posjeduje potvrdu koju je izdala jedna od zajednica, kojom se utvrđuje da je jednakovrijedna potvrdi iz točke (b), ili potvrdu kojom se omogućava pristup visokom obrazovanju; ova se točka primjenjuje pod uvjetom da se osoba prethodno najmanje šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi koju organizira, priznaje ili subvencionira jedna od belgijskih zajednica."
...’ 
[...]“
5 Ms Prete, a French national, completed her secondary studies in France, where she obtained a diploma known as the ‘baccalauréat professionnel’, specialising in secretarial studies. In June 2001, she married a Belgian national with whom she settled in Tournai (Belgium). 
5 D. Prete, francuska državljanka, svoje je srednjoškolsko obrazovanje završila u Francuskoj gdje je dobila diplomu strukovne mature za poslovnu tajnicu („baccalauréat professionnel“). U lipnju 2001. se udala za belgijskog državljanina s kojim se nastanila u Tournaiju (Belgija).
6 On 1 February 2002, she registered as a job seeker with the ONEM. On 1 June 2003, she applied to the ONEM for the tideover allowance. 
6 D. Prete se 1. veljače 2002. prijavila u ONEM kao tražiteljica zaposlenja. 1. lipnja 2003. podnijela je zahtjev ONEM-u za novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje.
7 By decision of 11 September 2003, the ONEM rejected the application on the ground that Ms Prete had not completed a minimum of six years’ studies in an educational establishment located in Belgium before obtaining her certificate in secondary education as required by point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the Royal Decree. 
7 Odlukom od 11. rujna 2003. ONEM je odbio ovaj zahtjev s obrazloženjem da se prije nego što je dobila svoju srednjoškolsku diplomu D. Prete nije najmanje šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi u Belgiji, kako je propisano člankom 36. stavkom 1. podstavkom 1. točkom 2.(j) Kraljevskog dekreta.
9 On appeal by the ONEM, the Cour du travail de Mons (Higher Labour Court, Mons) reversed that judgment on 25 February 2010. The said court found that Ms Prete was not entitled to the tideover allowance, and in particular made clear in that respect that she was not able to derive such a right either from Article 39 EC or from Article 18 EC. 
9 Cour du travail de Mons (radni sud u Monsu) je na temelju žalbe ONEM-a tu presudu ukinuo 25. veljače 2010. Spomenuti sud je odlučio da D. Prete nije imala pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje te je u vezi s time posebno pojasnio da zainteresirana stranka takvo pravo nije mogla ostvariti ni na temelju članka 39. UEZ-a ni članka 18. UEZ-a.
10 In support of the appeal which she brought against that decision before the Cour de cassation (Court of Cassation), Ms Prete has argued inter alia that the judgment infringes the rights which Articles 12 EC, 17 EC and 18 EC and, so far as necessary, Article 39 EC, confer on citizens of the European Union. 
10 U prilog žalbi koju je podnijela protiv navedene presude pred Cour de cassation, D. Prete je između ostalog tvrdila da presuda krši prava iz članaka 12., 17. i 18. UEZ-a i, prema potrebi, članka 39. UEZ-a, koja imaju državljani Europske unije.
11 The Cour de cassation observes that the judgment under appeal before it states that the condition stipulated at point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the Royal Decree was introduced so as to ensure the existence of a real connection between the applicant for tideover allowance and the relevant geographic labour market. It further notes that the legitimacy of such an objective has been recognised by the Court, in particular in its judgment of 11 July 2002 in Case C-224/98 D’Hoop [2002] ECR I-6191. 
11 Cour de cassation ističe da je u presudi koja se pred njime pobija navedeno da je uvjet iz članka 36. stavka 1. podstavka1. točke 2.(j) Kraljevskog dekreta uveden kako bi se osigurala stvarna veza između podnositelja zahtjeva za novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje i dotičnog tržišta rada u zemljopisnom smislu. Nadalje ističe da je Sud priznao legitimitet takvog cilja, posebno u presudi od 11. srpnja 2002., D’Hoop (C-224/98, Zb., str. I-6191.).
12 In her appeal, Ms Prete submits, however, that, given its excessively general and exclusive character, the condition goes so far beyond what is necessary in relation to the stated objective that, in the circumstances of the present case, it should have been set aside by the Cour du travail de Mons. That court, upon which it was incumbent to check whether Ms Prete’s registration with the employment service as a job seeker as well as her settlement in Belgium following her marriage to a Belgian national were such as to constitute the necessary connection with the Belgian labour market, is alleged to have incorrectly decided that this was not the case and refused the grant of the tideover allowance to Ms Prete. The latter maintains that her exclusion from the benefit of the allowance is unrelated to the concern to avoid movements the sole purpose of which is to benefit from such allowances and that it infringes both her right to respect for her family life and the principle of Community law requiring each Member State to ensure optimal conditions for the integration of a Community worker’s family. 
12 No u svojoj žalbi D. Prete navodi da zbog njegove prevelike općenitosti i isključivosti taj uvjet prelazi ono što je potrebno u vezi s navedenim ciljem tako da bi ga u danim okolnostima Cour du travail de Mons trebao ukinuti. Taj sud, koji je trebao provjeriti predstavlja li prijava D. Prete u službu za zapošljavanje kao tražitelja zaposlenja te njezino nastanjivanje u Belgiji nakon sklapanja braka s belgijskim državljaninom potrebnu povezanost s belgijskim tržištem rada, navodno je pogrešno odlučio da povezanosti nema i odbio je D. Prete dodijeliti novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje. Nedodjeljivanje navedene novčane naknade D. Prete nije povezano s brigom za to da se izbjegnu preseljenja čiji jedini cilj je dobivanje ovih naknada te se tako krši njezino pravo na poštovanje obiteljskog života i načelo prava Zajednice kojim se od svake države članice zahtijeva da osigura optimalne uvjete za integraciju obitelji radnika iz Zajednice.