natgillin/translations-raw huggingface dataset:
41 By way of preliminary point, it should be noted that the Court retains jurisdiction to deliver preliminary rulings on questions referred to it concerning the interpretation and application of the ECSC Treaty and on measures adopted under that Treaty, even if those questions are referred to it after the expiry of the ECSC Treaty. Although Article 41 of the ECSC Treaty may no longer be applied in those circumstances to confer jurisdiction on the Court, it would be contrary to the objectives and the coherence of the Treaties and irreconcilable with the continuity of the Community legal order if the Court did not have jurisdiction to ensure uniform interpretation of the rules deriving from the ECSC Treaty, which continue to produce effects even after the expiry of that Treaty (see, to that effect, Case C-221/88 Busseni [1990] ECR I-495, paragraph 16). None of the parties which submitted observations has, moreover, disputed the Court’s jurisdiction in that regard. 
41 Kao prvo valja napomenuti da Sud zadržava nadležnost odlučivanja o prethodnim pitanjima koja se tiču tumačenja i primjene Ugovora o EZUČ-u te aktima donesenima na temelju tog Ugovora čak i ako su pitanja postavljena nakon isteka Ugovora o EZUČ-u. Iako se na nadležnost Suda u tim okolnostima više ne može primjenjivati članak 41. Ugovora o EZUČ-u, bilo bi protivno ciljevima i usklađenosti Ugovorâ i nespojivo s kontinuitetom pravnog poretka Zajednice da Sud nema nadležnost osiguravati ujednačeno tumačenje pravila koja proizlaze iz Ugovora o EZUČ-u i nastavljaju proizvoditi učinke čak i nakon njegovog isteka (vidjeti u tom smislu presudu od 22. veljače 1990., Busseni, C-221/88, Zb., str. I-495., t. 16.). Štoviše, nijedna od stranaka koja je podnijela očitovanja nije osporila nadležnost Suda u tom pogledu.
42 However, Lucchini challenges the admissibility of the order for reference on other grounds. Its pleas of inadmissibility are based on submissions that there is no Community rule to be interpreted, that the Court does not have jurisdiction to interpret a judgment of a national court or Article 2909 of the Italian Civil Code, and that the questions are of a hypothetical nature. 
42 Iz drugih razloga društvo Lucchini ipak osporava dopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku. Njegovi prigovori o nedopuštenosti koje ističe temelje se na nepostojanju pravila Zajednice koje se može tumačiti, na tome da Sud nije nadležan za tumačenje presude nacionalnog suda ili članka 2909. talijanskoga Građanskog zakonika i na tome da su pitanja hipotetske naravi.
"43 In this regard, it must be recalled that, in proceedings under Article 234 EC, which are based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court. Similarly, it is solely for the national court before which the dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court. Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of Community law, the Court is in principle bound to give a ruling (see, inter alia, Case C-326/00 IKA [2003] ECR I-1703, paragraph 27; Case C-145/03 Keller [2005] ECR I-2529, paragraph 33; and Case C-419/04 Conseil général de la Vienne [2006] ECR I-5645, paragraph 19)." 
43 U tom pogledu valja podsjetiti da je, u okviru postupka iz članka 234. UEZ-a koji se temelji na jasnoj podjeli funkcija između nacionalnih sudova i Suda, svaka ocjena činjenica u predmetu u nadležnosti nacionalnog suda. Također, samo je na nacionalnom sucu, pred kojim je pokrenut postupak i koji mora preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena, da ocijeni koliko je, uvažavajući posebnosti predmeta, prethodna odluka potrebna kako bi bio u stanju donijeti svoju odluku te u kojoj su mjeri relevantna pitanja koja postavlja Sudu. Posljedično, ukoliko se postavljena pitanja odnose na tumačenje prava Zajednice, Sud je u načelu dužan donijeti odluku (vidjeti osobito presude od 25. veljače 2003., IKA, C-326/00, Zb., str. I-703., t. 27. od 12. travnja 2005., Keller, C-145/03, Zb., str. I-2529., t. 33., i od 22. lipnja 2006., Conseil général de la Vienne, C-419/04, Zb., str. I-5645., t. 19.).
"44 Nevertheless, the Court has also held that, in exceptional circumstances, it can examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to confirm its own jurisdiction (see, to that effect, Case 244/80 Foglia [1981] ECR 3045, paragraph 21). The Court may refuse to rule on a question referred for a preliminary ruling by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law that is sought bears no relation to the facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, inter alia, Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, paragraph 39; Case C-390/99 Canal Satélite Digital [2002] ECR I-607, paragraph 19; and Conseil général de la Vienne, paragraph 20)." 
"44 Ipak, Sud je isto tako odlučio da u iznimnim slučajevima može, kako bi potvrdio svoju nadležnost, ispitati uvjete u kojima mu je nacionalni sud uputio predmet (vidjeti u tom smislu presudu od 16. prosinca 1981., Foglia, 244/80, Zb., str. 3045., t. 21.). Sud može odbiti donošenje odluke povodom prethodnog pitanja koje je postavio nacionalni sud samo kada očito proizlazi da zahtijevano tumačenje prava Zajednice nije ni u kakvom odnosu s činjenicama ili predmetom glavnog postupka, kada je problem hipotetske naravi ili kada Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima koji su nužni za davanje korisnog odgovora na postavljena pitanja (vidjeti između ostalog presude od 13. ožujka 2001., PreussenElektra, C-379/98, Zb., str. I-2099., t. 39.; od 22. siječnja 2002., Canal Satélite Digital, C-390/99, Zb., str. I-607., t. 19., i prethodno navedenu presudu Conseil général de la Vienne, t. 20.)."
46 It is clear that this reference for a preliminary ruling concerns rules of Community law. In the present case, the Court is not called upon to interpret national law or a judgment of a national court but to make clear the extent to which national courts are required under Community law to exclude the application of national law. The questions submitted therefore appear to relate to the subject-matter of the main proceedings, as defined by the Consiglio di Stato, and the answers to the questions submitted may be useful to that court in enabling it to rule on the annulment of the measures taken to recover the aid in question. 
46 Jasno je da se ovaj zahtjev za prethodnu odluku odnosi na pravila prava Zajednice. U predmetnom slučaju Sud nije pozvan tumačiti nacionalno pravo ili presudu nacionalnog suda, već utvrditi u kojoj su mjeri nacionalni sudovi u skladu s pravom Zajednice obvezni isključiti primjenu nacionalnog prava. Stoga se upućena pitanja odnose na predmet glavnog spora kako ga je odredio sud koji je uputio zahtjev, a odgovor na postavljena pitanja može tom sudu biti koristan pri odlučivanju o eventualnom ukidanju mjera poduzetih radi povrata predmetnih potpora.
50 Proceedings concerning State aid may be commenced before national courts requiring those courts to interpret and apply the concept of aid contained in Article 87(1) EC, in particular in order to determine whether State aid introduced without observance of the preliminary examination procedure provided for in Article 88(3) EC ought to have been subject to this procedure (Case 78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595, paragraph 14, and Case C-354/90 Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires and Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon [1991] ECR I-5505, paragraph 10). Similarly, in order to be able to determine whether a State measure established without taking account of the preliminary examination procedure laid down by Article 6 of the third code should or should not be made subject to that procedure, a national court may have occasion to interpret the concept of aid referred to in Article 4(c) of the ECSC Treaty and Article 1 of the third code (see, by analogy, Case C-390/98 Banks [2001] ECR I-6117, paragraph 71). 
50 Pred nacionalnim sudovima mogu se voditi postupci u kojima se od njih zahtijeva tumačenje i primjena pojma potpore iz članka 87. stavka 1. UEZ-a osobito kako bi utvrdili je li na državnu potporu koja je dodijeljena a da nije uzet u obzir postupak prethodnog pregleda iz članka 88. stavka 3. UEZ-a trebalo primijeniti takav postupak ili nije (presude od 22. ožujka 1977., Steinike & Weinlig, 78/76, Zb., str. 595., t. 14. i od 21. studenoga 1991., Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires i Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, C-354/90, Zb., str. I-5505., t. 10.). Isto tako, kako bi se moglo utvrditi treba li na državnu potporu koja je dodijeljena a da nije uzet u obzir postupak prethodnog pregleda iz članka 6. Odluke br. 3484/85 o utvrđivanju pravila Zajednice za državne potpore industriji čelika („Treći kodeks”) primijeniti takav postupak, nacionalni sud može tumačiti pojam potpore iz članka 4. stavka (c) Ugovora o EZUČ-u i članka 1. tog Trećega kodeksa (vidjeti po analogiji presudu od 20. rujna 2001., Banks, C-390/98, Zb., str. I-6117., t. 71.).
"52 It is settled case-law that the assessment of the compatibility of aid measures or of an aid scheme with the common market falls within the exclusive competence of the Commission, subject to review by the Community Courts (see Steinike & Weinlig, paragraph 9; Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires and Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, paragraph 14; and Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547, paragraph 42)." 
52 Iz ustaljene sudske prakse proizlazi da je ocjena spojivosti mjera potpore ili sustava potpora sa zajedničkim tržištem u isključivoj nadležnosti Komisije, podložno nadzoru suca Zajednice (vidjeti presude Steinike & Weinlig, prethodno navedenu, t. 9., Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires i Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, prethodno navedenu, t. 14., i od 11. srpnja 1996., SFEI i dr., C-39/94, Zb., str. I-3547., t. 42.).
53 While national courts may, in principle, have occasion to consider whether a Community act is valid, they nonetheless have no jurisdiction themselves to declare acts of Community institutions invalid (Case 314/85 Foto-Frost [1987] ECR 4199, paragraph 20). The Court of Justice alone therefore has jurisdiction to determine that a Community act is invalid (Joined Cases C-143/88 and C-92/89 Zuckerfabrik Süderdithmarschen and Zuckerfabrik Soest [1991] ECR I-415, paragraph 17, and Case C-344/04 IATE and ELFAA [2006] ECR I-403, paragraph 27). That exclusive jurisdiction is also expressly set out in Article 41 of the ECSC Treaty. 
53 Iako nacionalni sudovi u načelu mogu razmatrati valjanost akta Zajednice, sami nisu nadležni proglasiti akte institucija Zajednice nevaljanima (presuda od 22. listopada 1987., Foto Frost, 314/85, Zb., str. 4199., t. 20.). Dakle, Sud je jedini nadležan za utvrđivanje nevaljanosti akta Zajednice (presude od 21. veljače 1991., Zuckerfabrik Süderdithmarschen i Zuckerfabrik Soest, C-143/88 i C-92/89, Zb., str. I-415., t. 17., kao i od 10. siječnja 2006., IATA i ELFAA, C-344/04, Zb., str. I-403., t. 27.). Ta isključiva nadležnost izričito je izražena i u članku 41. Ugovora o EZUČ-u.
54 Moreover, it is settled case-law that a decision adopted by a Community institution which has not been challenged by its addressee within the time-limit laid down by the fifth paragraph of Article 230 EC becomes definitive as against that person (see, inter alia, Case C-188/92 TWD Textilwerke Deggendorf [1994] ECR I-833, paragraph 13, and Case C-241/01 National Farmers’ Union [2002] ECR I-9079, paragraph 34). 
54 Nadalje, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, odluka institucija Zajednice koju adresat nije pobijao u roku predviđenom u članku 230. stavku 5. UEZ-a za njega postaje konačna (vidjeti osobito presude od 9. ožujka 1994., TWD Textilwerke Deggendorf, C-188/92, Zb., str. I-833., t. 13., i od 22. listopada 2002., National Farmers’ Union, C-241/01, Zb., str. I-9079., t 34.).
55 The Court has also held that it is not possible for a recipient of State aid forming the subject-matter of a Commission decision addressed directly solely to the Member State of that beneficiary, who could undoubtedly have challenged that decision and who allowed the mandatory time-limit laid down in this regard by the fifth paragraph of Article 230 EC to pass, effectively to call in question the lawfulness of that decision before the national courts in an action brought against the measures taken by the national authorities in implementation of that decision (TWD Textilwerke Deggendorf, paragraphs 17 and 20, and National Farmers’ Union, paragraph 35). The same principles necessarily apply mutatis mutandis within the scope of application of the ECSC Treaty. 
55 Sud je također odlučio da korisnik državne potpore koja je predmet odluke Komisije upućene isključivo državi članici tog korisnika, koji je bez sumnje mogao pobijati tu odluku i koji je dopustio da prođe rok predviđen u tom pogledu petim stavkom članka 230. UEZ-a, nema mogućnost učinkovito dovesti u pitanje zakonitost te odluke pred nacionalnim sudovima u okviru tužbe protiv mjera koje su nacionalne vlasti poduzele radi provedbe te odluke (navedene presude TWD Textilwerke Deggendorf, t. 17. i 20., i National Farmers’ Union, t. 35.). Ista se načela nužno primijenjuju mutatis mutandis u okviru područja primjene Ugovora o EZUČ-u.
56 It must therefore be held that the Consiglio di Stato was right to refuse to refer to the Court a question concerning the validity of Decision 90/555, a decision which Lucchini could have challenged, but failed to do so, within the period of one month following publication of that decision by virtue of Article 33 of the ECSC Treaty. For those same reasons, Lucchini’s request asking the Court in the alternative to determine of its own motion whether that decision is valid cannot be accepted. 
56 Stoga valja zaključiti da je sud koji je uputio zahtjev imao pravo odbiti uputiti Sudu pitanje o valjanosti Odluke 90/555, odluke koju je društvo Lucchini moglo pobijati u roku od jednog mjeseca nakon objave te odluke u skladu s člankom 33. Ugovora o EZUČ-u, ali to nije učinilo. Iz istih se razloga ne može prihvatiti podredni zahtjev društva Lucchini da Sud eventualno po službenoj dužnosti utvrdi valjanost te odluke.
57 It is apparent from the foregoing considerations that neither the Tribunale civile e penale di Roma not the Corte d’appello di Roma had jurisdiction to determine whether the State aid sought by Lucchini was compatible with the common market and that neither of those courts could have invalidated Decision 90/555 declaring that aid incompatible with the common market. 
57 Iz prethodnog razmatranja proizlazi da ni Tribunale civile e penale di Roma ni Corte d’appello di Roma nisu bili nadležni utvrditi jesu li državne potpore koje je tražilo društvo Lucchini spojive sa zajedničkim tržištem, te da nijedan od tih sudova nije mogao proglasiti nevaljanom Odluku 90/555 kojom se za te potpore utvrđuje da su nespojive s navedenim tržištem.
58 It may also be noted that the judgment of the Corte d’appello di Roma, the authority of which as a final judgment is invoked, does not, to any greater extent than the judgment of the Tribunale civile e penale di Roma, expressly rule on the compatibility of the State aid sought by Lucchini with Community law or the lawfulness Decision 90/555. 
58 U tom pogledu, može se također zaključiti da se u presudi koju je donio Corte d’appello di Roma, na čiju se pravomoćnost poziva, kao ni u presudi Tribunale civile e penale di Roma, ne odlučuje izričito o spojivosti državnih potpora koje je zahtijevalo društvo Lucchini sa zajedničkim tržištem, ni o valjanosti Odluke 90/555.
59 According to the national court, Article 2909 of the Italian Civil Code precludes not only the reopening, in a second set of proceedings, of pleas in law which have already been expressly and definitively determined but also precludes the examination of matters which could have been raised in earlier proceedings but were not. One of the consequences of such an interpretation of that provision may be that effects are attributed to a decision of a national court which exceed the limits of the jurisdiction of the court in question as laid down in Community law. It is clear, as the Consiglio di Stato has observed, that the effect of applying that provision, interpreted in such a manner, in the present case would be to frustrate the application of Community law in so far as it would make it impossible to recover State aid that was granted in breach of Community law. 
59 Prema nacionalnom sudu, članku 2909. talijanskoga Građanskog zakonika protivno je ne samo ponovno otvaranje, u drugom postupku, tužbenih razloga koji su već izričito i konačno utvrđeni, već i razmatranje pitanja koja su mogla biti postavljena u okviru prethodnog postupka, a to nije učinjeno. Jedna od posljedica takvog tumačenja te odredbe jest pripisivanje odluci nacionalnog suda učinaka koji prelaze granice nadležnosti predmetnog suda kako proizlaze iz prava Zajednice. Jasno je, kako je naveo sud koji je uputio zahtjev, da bi primjena te odredbe tumačena na taj način spriječila primjenu prava Zajednice budući da bi onemogućila povrat državne potpore dodijeljene protivno pravu Zajednice.
"61 It also follows from settled case-law that a national court which is called upon, within the exercise of its jurisdiction, to apply provisions of Community law is under a duty to give full effect to those provisions, if necessary refusing of its own motion to apply any conflicting provision of national legislation (see, inter alia, Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraphs 21 to 24; Case 130/78 Salumificio di Cornuda [1979] ECR 867, paragraphs 23 to 27; and Case C-213/89 Factortame and Others [1990] ECR I-2433, paragraphs 19 to 21)." 
"61 Iz ustaljene sudske prakse proizlazi i da je nacionalni sud koji u okviru svoje nadležnosti mora primijeniti odredbe prava Zajednice ima dužnost osigurati puni učinak tih pravnih pravila izuzimajući po potrebi od primjene, na temelju samostalne ovlasti, svaku suprotnu odredbu nacionalnog prava (vidjeti osobito presude od 9. ožujka 1978., Simmenthal, 106/77, Zb., str. 629., t. 21. do 24.; od 8. ožujka 1979., Salumificio di Cornuda, 130/78, Zb., str. 867., t. od 23. do 27.; i od 19. lipnja 1990., Factortame i dr., C-213/89, Zb., str. I-2433., t. od 19. do 21.)."
62 As stated at paragraph 52 above, the assessment of the compatibility of aid measures or of an aid scheme with the common market falls within the exclusive competence of the Commission, subject to review by the Community Courts. That rule applies within the national legal order as a result of the principle of the primacy of Community law. 
62 Kako je utvrđeno u točki 52. ove presude, ocjena spojivosti mjera potpore ili sustava potpora sa zajedničkim tržištem u isključivoj je nadležnosti Komisije, podložno nadzoru suca Zajednice. To se pravilo primjenjuje u okviru nacionalnog pravnog poretka zbog načela nadređenosti prava Zajednice.
64 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable. 
64 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
7 June 2007 (*) 
od 7. lipnja 2007.(*)
(Agriculture – Control of foot-and-mouth disease – Directive 85/511/EEC – National court raising Community law of its own motion – Procedural autonomy – Principles of equivalence and effectiveness) 
„Poljoprivreda – Suzbijanje slinavke i šapa – Direktiva 85/511/EEZ – Nacionalni sud pokreće pitanje o pravu Zajednice po službenoj dužnosti – Postupovna autonomija – Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti”
REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC by the College van Beroep voor het bedrijfsleven (Netherlands), made by decisions of 17 May 2005, received at the Court on 20 May 2005, in the proceedings 
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nizozemska), odlukama od 17. svibnja 2005., koje je Sud zaprimio 20. svibnja 2015., u postupku
H. de Rooy, jun. (C-223/05), 
H. de Rooy, jun. (C-223/05),
Maatschap H. en J. van ’t Oever, 
Maatschap H. en J. van ’t Oever,
Maatschap F. van ’t Oever en W. Fien, 
Maatschap F. van ’t Oever en W. Fien,
B. van ’t Oever, 
B. van ’t Oever,
– Mr van der Weerd, Maatschap Van der Bijl and M. Schoonhoven, Maatschap H. en J. van ’t Oever, Maatschap F. van ’t Oever en W. Fien, Mr van ’t Oever, Maatschap A. en J. Fien, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerf, Ms Koers, Maatschap K. en G. Polinder and Mr van Wijhe, by A. van Beek and G. de Jager, advocaten, 
– za J. van der Weerda, Maatschap Van der Bijla i J. W. Schoonhovena, Maatschap H. en J. van ’t Oevera, Maatschap F. van ’t Oever en W. Fiena, B. van ’t Oevera, Maatschap A. en J. Fiena, Maatschap K. Koers en J. Stellingwerfa, H. Koers, Maatschap K. en G. Polindera i G. van Wijhea, A. van Beek i G. de Jager, advocaten,
– the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and C. ten Dam, acting as Agents, 
– za nizozemsku vladu, H. G. Sevenster i C. ten Dam, u svojstvu agenata,
– the Commission of the European Communities, by F. Erlbacher, M. van Heezik and T. van Rijn, acting as Agents, 
– za Komisiju Europskih zajednica, F. Erlbacher, M. van Heezik i T. van Rijn, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 1 March 2007, 
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 1. ožujka 2007.,
1 The references for a preliminary ruling concern, first, the interpretation of Community law as regards the power of a national court to consider of its own motion the compatibility of an administrative measure with Council Directive 85/511/EEC of 18 November 1985 introducing Community measures for the control of foot-and-mouth disease (OJ 1985 L 315, p. 11), as amended by Council Directive 90/423/EEC of 26 June 1990 (OJ 1990 L 224, p. 13), (‘Directive 85/511’) and, secondly, the interpretation of that directive. 
1 Zahtjevi za prethodnu odluku odnose se, kao prvo, na tumačenje prava Zajednice u pogledu ovlasti nacionalnog suda da po službenoj dužnosti ocijeni usklađenost upravne mjere s Direktivom Vijeća 85/511/EEZ od 18. studenoga 1985. o uvođenju mjera Zajednice za suzbijanje slinavke i šapa (SL L 315, str. 11.) [neslužbeni prijevod], kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 90/423/EEZ od 26. lipnja 1990. (SL L 224, str. 13.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku 2013., poglavlje 3., svezak 32., str. 29.), (u daljnjem tekstu: Direktiva 85/511) i, kao drugo, na tumačenje te direktive.