natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This requirement is satisfied where the individual can know from the wording of the relevant provision and, if need be, with the assistance of the courts' interpretation of it, what acts and omissions will make him criminally liable (see, in particular, Advocaten voor de Wereld, paragraph 50, and the judgment of the European Court of Human Rights in Coëme and Others v. Belgium, nos. 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 and 33210/96, Reports of Judgments and Decisions 2000-VII, § 145). 
Taj je zahtjev ispunjen ako pojedinac može iz teksta relevantne odredbe i, prema potrebi, na temelju njezinog tumačenja od strane suda, razabrati za koja djela i propuste će snositi kaznenu odgovornost (osobito vidjeti gore navedenu presudu Advocaten voor de Wereld, t. 50., i presudu Europskog suda za ljudska prava od 22. lipnja 2000., Coëme i dr./Belgija, od 22. lipnja 2000., Recueil des arrêts et décisions 2000 - VII., t. 145.).
72 It is true that Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, obliges the Member States to punish ship-source discharges of polluting substances if committed `with intent, recklessly or by serious negligence', without defining those concepts. 
72 Točno je da članak 4. Direktive 2005/35 u vezi s njezinim člankom 8. obvezuje države članice da kažnjavaju ispuštanja onečišćujućih tvari s brodova ako su počinjena „namjerno, nepažnjom ili teškim nemarom", ne definirajući pritom te pojmove.
73 It is, however, to be pointed out, first of all, that those various concepts, in particular that of `serious negligence' referred to by the national court's questions, correspond to tests for the incurring of liability which are to apply to an indeterminate number of situations that it is impossible to envisage in advance and not to specific conduct capable of being set out in detail in a legislative measure, of Community or of national law. 
73 Međutim, prije svega treba naglasiti da ti razni pojmovi, posebno pojam „teški nemar" na koji se odnose postavljena pitanja, odgovaraju kriterijima za snošenje odgovornosti koje treba primjenjivati na neodređeni broj situacija koje je nemoguće predvidjeti unaprijed, a ne na određeno ponašanje koje je moguće detaljno predvidjeti u normativnim aktima prava Zajednice ili nacionalnog prava.
74 Next, those concepts are fully integrated into, and used in, the Member States' respective legal systems. 
74 Nadalje, valja utvrditi da su ti pojmovi u potpunosti ugrađeni u pravne sustave država članica i u njima se koriste.
75 In particular, all those systems have recourse to the concept of negligence which refers to an unintentional act or omission by which the person responsible breaches his duty of care. 
75 Posebno se u svim tim sustavima pribjegava korištenju pojma „nemar" koji se odnosi na nenamjerno djelovanje ili propust kojim odgovorna osoba krši svoju obvezu dužne pažnje.
76 Also, as provided by many national legal systems, the concept of `serious' negligence can only refer to a patent breach of such a duty of care. 
76 Osim toga, kako je predviđeno u mnogim nacionalnim pravnim sustavima, pojam „teški" nemar može se odnositi samo na očito kršenje takve obveze dužne pažnje.
77 Accordingly, `serious negligence' within the meaning of Article 4 of Directive 2005/35 must be understood as entailing an unintentional act or omission by which the person responsible commits a patent breach of the duty of care which he should have and could have complied with in view of his attributes, knowledge, abilities and individual situation. 
77 Prema tome, „teški nemar" u smislu članka 4. Direktive 2005/35 valja shvatiti kao nenamjerno djelovanje ili propust kojim odgovorna osoba očito krši svoju obvezu dužne pažnje koju je trebala i mogla ispuniti s obzirom na svoje osobine, znanja i sposobnosti i osobnu situaciju.
78 Finally, in accordance with Article 249 EC, Directive 2005/35 must be transposed by each of the Member States into national law. 
78 I konačno, u skladu s člankom 249. Ugovora o EZ-u, svaka država članica treba Direktivu 2005/35 prenijeti u svoje nacionalno pravo.
Thus, the actual definition of the infringements referred to in Article 4 of that directive and the applicable penalties are those which result from the rules laid down by the Member States. 
Prema tome, sama definicija kršenja iz članka 4. te direktive i kazne koje se na njih primjenjuju zapravo proizlaze iz pravila koja su utvrdile države članice.
79 In view of the foregoing, Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, does not infringe the general principle of legal certainty in so far as it requires the Member States to punish ship-source discharges of polluting substances committed by `serious negligence', without defining that concept. 
79 S obzirom na gore navedeno, članak 4. Direktive 2005/35 u vezi s njezinim člankom 8., time što državama članicama nalaže da kažnjavaju ispuštanje onečišćujućih tvari s brodova do kojeg je došlo zbog „teškog nemara" i pritom ne definira taj pojam, ne krši opće načelo pravne sigurnosti.
80 It follows that examination of the fourth question has revealed nothing capable of affecting the validity of Article 4 of Directive 2005/35 in the light of the general principle of legal certainty. 
80 Iz toga proizlazi da razmatranjem četvrtog pitanja nisu otkriveni elementi koji bi bili takve naravi da utječu na valjanost članka 4. Direktive 2005/35 s obzirom na opće načelo pravne sigurnosti.
1. The validity of Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements cannot be assessed: 
1. Valjanost Direktive 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o onečišćenju mora s brodova i uvođenju kazni za prekršaje ne može se ocjenjivati:
either in the light of the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, signed in London on 2 November 1973, as supplemented by the Protocol of 17 February 1978, 
ni s obzirom na Međunarodnu konvenciju o sprečavanju onečišćenja s brodova potpisanu u Londonu 2. studenoga 1973., kako je dopunjena Protokolom od 17. veljače 1978.,
or in the light of the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982. 
ni s obzirom na Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora potpisanu u Montego Bayu 10. prosinca 1982.
2. Examination of the fourth question has revealed nothing capable of affecting the validity of Article 4 of Directive 2005/35 in the light of the general principle of legal certainty. 
2. Razmatranjem četvrtog pitanja nisu otkriveni elementi koji bi bili takve naravi da utječu na valjanost članka 4. Direktive 2005/35 s obzirom na opće načelo pravne sigurnosti.
JUDGMENT OF THE COURT (First Chamber) 19 June 2008 
PRESUDA SUDA (prvo vijeće) 19. lipnja 2008.
(Failure of a Member State to fulfil obligations - Posting of workers - Freedom to provide services - Directive 96/71/EC - Public policy provisions - Weekly rest days - Obligation to produce documents relating to a posting on demand by the national authorities - Obligation to designate an ad hoc agent residing in Luxembourg to retain all the documents necessary for monitoring purposes) 
„Povreda obveze države članice - Upućivanje radnika - Slobodno pružanje usluga - Direktiva 96/71/EZ - Odredbe javnog poretka - Tjedni odmor - Obveza podnošenja dokumenata povezanih s upućivanjem na zahtjev nacionalnih tijela - Obveza imenovanja ad hoc zastupnika koji živi u Luksemburgu i koji čuva sve dokumente potrebne za nadzor"
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 20 July 2006, Commission of the European Communities, represented by J. Enegren and G. Rozet, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, 
povodom tužbe zbog povrede obveze države članice podnesene 20. srpnja 2006. na temelju članka 226. UEZ-a , Komisija Europskih zajednica, koju zastupaju J. Energen i G. Rozet, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxembourgu,
v Grand Duchy of Luxembourg, represented by C. Schiltz, acting as Agent, 
protiv Velikog Vojvodstva Luksemburg, koje zastupa C. Schiltz, u svojstvu agenta,
THE COURT (First Chamber), 
SUD (prvo vijeće),
composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits (Rapporteur), Judges, 
u sastavu: P. Jann, predsjednik Vijeća, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič i E. Levits (izvjestitelj), suci,
Advocate General: V. Trstenjak, 
nezavisna odvjetnica: V. Trstenjak,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 September 2007, 
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 13. rujna 2007.,
1 By its application, the Commission of the European Communities asks the Court to hold that: 
1 Svojom tužbom, Komisija Europskih zajednica zahtijeva od Suda da utvrdi da je Veliko Vojvodstvo Luksemburg:
by declaring the provisions of points (1), (2), (8) and (11) of Article 1(1) of the Law of 20 December 2002 transposing Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services and the monitoring of the implementation of labour law (Mémorial A 2002, p. 3722) (`Law of 20 December 2002') to be mandatory provisions falling under national public policy; 
proglašenjem odredaba članka 1. stavka 1. točaka 1., 2., 8. i 11. Zakona od 20. prosinca 2002. o prenošenju Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i uređenju nadzora primjene radnog prava (Mémorial A 2002., str. 3722., u daljnjem tekstu: Zakon od 20. prosinca 2002.) prisilnim odredbama nacionalnog javnog poretka;
by failing fully to transpose Article 3(1)(a) of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (OJ 1997 L 18, p. 
nepotpunim prenošenjem odredaba članka 3. stavka 1. točke (a) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga (SL 1997., L 18, str.
1); by setting out, in Article 7(1) of the Law of 20 December 2002, conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities with insufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to Luxembourg, and 
1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 127.); - navođenjem, u članku 7. stavku 1. Zakona od 20. prosinca 2002., uvjeta u pogledu pristupa nadležnih nacionalnih tijela podacima neophodnim za nadzor koje nije dovoljno jasno da poduzećima koja žele uputiti svoje radnike u Luksemburg osigura pravnu sigurnost, i
by requiring, in Article 8 of that Law, that documents necessary for monitoring purposes be retained in Luxembourg by an ad hoc agent resident there, 
propisujući, u članku 8. tog Zakona, čuvanje dokumenata potrebnih za nadzor u Luksemburgu pri ad hoc zastupniku koji tamo ima boravište,
the Grand Duchy of Luxembourg has failed to fulfil its obligations under Article 3(1) and (10) of Directive 96/71 and Articles 49 EC and 50 EC. 
povrijedilo obveze koje proizlaze iz članka 3. stavaka 1. i 10. Direktive 96/71 te članaka 49. i 50. UEZ-a.
2 Under the heading `Terms and conditions of employment', Article 3 of Directive 96/71 states: 
2 Pod naslovom „Uvjeti zaposlenja" članak 3. Direktive 96/71 navodi:
`1. Member States shall ensure that, whatever the law applicable to the employment relationship, the undertakings referred to in Article 1(1) guarantee workers posted to their territory the terms and conditions of employment covering the following matters which, in the Member State where the work is carried out, are laid down: 
„1. Države članice osiguravaju da, neovisno o pravu koje se primjenjuje na radni odnos, poduzeća iz članka 1. stavka 1. radnicima upućenima na njihovo državno područje jamče uvjete zaposlenja u odnosu na sljedeća pitanja, koja su u državi članici u kojoj se obavlja posao određena:
by law, regulation or administrative provision, and/or 
zakonom ili drugim propisom, i/ili
by collective agreements or arbitration awards which have been declared universally applicable within the meaning of paragraph 8, in so far as they concern the activities referred to in the Annex: 
kolektivnim ugovorima ili arbitražnim pravorijecima proglašenima univerzalno primjenjivima u smislu stavka 8., ako se odnose na djelatnosti iz Priloga:
For the purposes of this Directive, the concept of minimum rates of pay referred to in paragraph 1(c) is defined by the national law and/or practice of the Member State to whose territory the worker is posted. 
Za potrebe ove Direktive, pojam minimalnih plaća iz stavka 1. točke (c) određen je nacionalnim pravom i/ili praksom države članice na čije je državno područje radnik upućen.
... 10. This Directive shall not preclude the application by Member States, in compliance with the Treaty, to national undertakings and to the undertakings of other States, on a basis of equality of treatment, of: 
[...] 10. Ova Direktiva ne sprečava države članice da, u skladu s Ugovorom, na svoja poduzeća i poduzeća drugih država na jednak način primjenjuju:
3 When Directive 96/71 was adopted, Declaration No 10 on Article 3(10) of Directive 96/71 (`Declaration No 10') was recorded in the minutes of the Council of the European Union as follows: 
3 Prilikom donošenja Direktive 96/71 u zapisnik Vijeća Europske unije unesena je Izjava br. 10 o članku 3. stavku 10. prvoj alineji te direktive (u daljnjem tekstu: Izjava br. 10):
`The Council and the Commission stated: 
„Vijeće i Komisija su izjavili:
"the expression `public policy provisions' should be construed as covering those mandatory rules from which there can be no derogation and which, by their nature and objective, meet the imperative requirements of the public interest. 
Trebalo bi smatrati da izraz„odredbe javnog poretka" obuhvaća prisilne odredbe od kojih se ne smije odstupati i koje prema svojoj prirodi i svojem cilju odgovaraju obveznim zahtjevima javnog interesa.
These may include, in particular, the prohibition of forced labour or the involvement of public authorities in monitoring compliance with legislation on working conditions."' 
Te odredbe mogu uključivati, osobito, zabranu prisilnog rada ili sudjelovanje tijela javne vlasti u nadzoru poštovanja zakonodavstva o uvjetima rada.ʼ (neslužbeni prijevod)
Luxembourg legislation 
Luksemburško pravo
4 Article 1 of the Law of 20 December 2002 provides: 
4 Članak 1. Zakona od 20. prosinca 2002. glasi:
`(1) All the laws, regulations and administrative provisions and those resulting from collective agreements which have been declared universally applicable or an arbitration decision with a scope similar to that of universally applicable collective agreements which concern the following matters: 
„(1) Prisilne odredbe pravnog poretka, posebno što se tiče odredaba o konvencijama ili ugovorima u skladu sa Zakonom od 27. ožujka 1986. kojim se odobrava Konvencija iz Rima od 19. lipnja 1980. o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze, jesu i primjenjuju se kao takve na sve radnike koji obavljaju neku djelatnost na državnom području Velikog Vojvodstva Luksemburg, uključujući one koji su tamo privremeno upućeni, bez obzira na trajanje ili prirodu upućenja: sve odredbe u zakonima, uredbama i upravnim propisima kao i one koje proizlaze iz kolektivnih ugovora proglašenim opće primjenjivima ili iz arbitražne odluke sa sličnim područjem primjene kao u slučaju opće primjenjivih kolektivnih ugovora odnose se na:
1. the written contract of employment or the document established pursuant to [Council] Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer's obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship (OJ 1991 L 288, p. 32); 
1. pisani ugovor o radu ili dokument sastavljen na temelju Direktive 91/533/EEZ [Vijeća] od 14. listopada 1991. o obvezi poslodavca da obavijesti radnike o uvjetima koji se primjenjuju na ugovor o radu ili radni odnos (SL L 288, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 64.);
2. the minimum rates of pay and automatic adjustment to reflect changes in the cost of living; 
2. minimalnu plaću i automatsku prilagodbu naknade s obzirom na promjene u životnim troškovima;
3. working time and weekly rest periods; 
3. radno vrijeme i tjedni odmor;
4. paid leave; 
4. plaćeni godišnji odmor;
5. annual closure periods; 
5. kolektivni godišnji odmor;
6. public holidays; 
6. državne praznike;
7. the rules on temporary work and the loan of workers; 
7. odredbe o privremenom radu i posudbi radnika;
8. the rules on part-time and fixed-term work; 
8. odredbe o radu na nepuno radno vrijeme i radu na određeno vrijeme;
9. the protective measures applicable to the terms and conditions of employment of children and of young people and of pregnant women or women who have recently given birth; 
9. zaštitne mjere koje se primjenjuju na uvjete rada i zaposlenja djece i mladih, trudnica i rodilja;
10. non-discrimination; 
10. nediskriminaciju;
11. collective labour agreements; 
11. kolektivne ugovore o radu;
12. enforced inactivity in accordance with the legislation on bad weather or technical lay-offs; 
12. obaveznom nedjelovanju u skladu s pravom o nezaposlenosti zbog lošeg vremena i tehnološkoj nezaposlenosti;
13. clandestine or illegal work, including the provisions on work permits for workers who are not nationals of a Member State of the European Economic Area; 
13. tajni ili ilegalni rad, uključujući odredbe o odobrenjima za rad za radnike koji nisu državljani države članice Europskoga gospodarskog prostora;
14. the safety and health of workers in the workplace in general and, in particular, the accident prevention rules of the Association d'assurance contre les accidents (Accident Insurance Association) issued in accordance with Article 154 of the Social Security Code and the minimum requirements concerning safety and health laid down by Grand-Ducal Regulation, adopted following the mandatory opinion of the Conseil d'Etat and with the approval of the Conference of the Presidents of the Chamber of Deputies on the basis of Article 14 of the amended Law of 17 June 1994 on the safety and health of workers in the workplace. 
14. sigurnost i zdravlje radnika na radnom mjestu općenito i posebno na propise za sprečavanje nesreća udruženja za zaštitu od nesreća (Association d'assurance contre les accidents) na temelju članka 154. Zakonika o socijalnom osiguranju i na minimalne propise u vezi sa sigurnosti i zdravljem, utvrđene uredbom Velikog vojvode prema obveznom mišljenju državnog vijeća i uz suglasnost konferencije predsjednika zastupničke komore na temelju članka 14. izmijenjenog Zakona od 17. lipnja 1994. o sigurnosti i zdravlju radnika na radnom mjestu.
(2) The provisions of paragraph 1 of this article shall apply to all workers irrespective of their nationality in the service of any undertaking, regardless of its nationality or the location of its registered or head office.' 
(2) Odredbe prvoga stavka ovog članka primjenjuju se na radnike koji su zaposleni u bilo kojem poduzeću, bez obzira na njihovo državljanstvo i bez obzira na državnu pripadnost i pravno ili istinsko sjedište poduzeća."
5 Article 2 of the Law of 20 December 2002 states: 
5 Članak 2. Zakona od 20. prosinca 2002. navodi:
`(1) The provisions of Article 1 of this law shall also apply to undertakings, with the exception of merchant shipping crew, which in the framework of the transnational provision of services post workers to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg. 
„(1) Odredbe prvog članka ovog zakona primjenjuju se i na poduzeća koja u okviru obavljanja transnacionalnih usluga na državno područje Velikog Vojvodstva Luksemburga upućuju radnike, osim voznog osoblja trgovačke mornarice.
(2) "Posting", for the purposes of paragraph 1 above, shall mean, in particular, the following operations performed by the undertakings concerned, provided there is an employment relationship between the undertaking making the posting and the worker during the period of posting: 
(2) ,Upućivanjeʼ u smislu prethodnog 1. stavka podrazumijeva sljedeće djelatnosti koje obavljaju dotična poduzeća, ako tijekom razdoblja upućivanja između poduzeća koje upućuje radnika i dotičnog radnika postoji radni odnos:
1. the posting of a worker to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg, even for a short or predetermined period for and under the direction of undertakings such as those referred to in paragraph 1 of this article, under a contract concluded between the undertaking making the posting and the party for whom the services are intended, established or operating in Luxembourg; 
1. upućivanje radnika, čak i na kratko vrijeme ili na unaprijed utvrđeno razdoblje, za račun i pod vodstvom poduzeća iz 1. stavka ovog članka, na državno područje Velikog Vojvodstva Luksemburga, u okviru ugovora sklopljenog između poduzeća koje je uputilo radnika i primatelja usluge koji ima poslovni nastan ili obavlja djelatnost u Luksemburgu;
2. the posting of a worker to the territory of the Grand Duchy of Luxembourg, even for a short or a predetermined period, to an establishment belonging to the undertaking making the posting or to an undertaking belonging to the same group as the undertaking making the posting; 
2. upućivanje radnika, čak i na kratko vrijeme ili na unaprijed utvrđeno razdoblje, na područje Velikog Vojvodstva Luksemburga u poduzeće koje pripada poduzeću koje upućuje radnika ili u poduzeće koje pripada grupi kojoj pripada i poduzeće koje upućuje radnika;
3. without prejudice to the application of the Law of 19 May 1994 regulating temporary work and the temporary loan of manpower, the posting of a worker by a temporary employment undertaking, or under a loan of manpower, even for a short or a predetermined period, to a user undertaking established or operating on the territory of the Grand Duchy of Luxembourg. 
3. upućivanje radnika, ne dovodeći u pitanje primjenu Zakona od 19. svibnja 1994. o regulaciji privremenog rada i privremenog ustupanja radne snage, čak i na kratko vrijeme ili na unaprijed utvrđeno razdoblje, od strane poduzeća za posredovanje privremenih radnika ili u okviru ustupanja radnika u poduzeće koje ima poslovni nastan na državnom području Velikog Vojvodstva Luksemburg ili u njemu obavlja djelatnost.
(3) A posted worker shall be taken to mean any employee habitually working abroad and who for a limited period performs his work in the territory of the Grand Duchy of Luxembourg. 
(3) Upućeni radnik je svaki radnik koji radi u inozemstvu i koji obavlja svoj posao u ograničenom razdoblju na državnom području Velikog Vojvodstva Luksemburg.
(4) The meaning of the term "employment relationship" shall be determined in accordance with Luxembourg law.' 
(4) Pojam ,radni odnosʼ utvrđen je u skladu s luksemburškim pravom."
`(1) For the purposes of the application of this law, an undertaking, even if its seat is outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg or it habitually operates outside Luxembourg territory, which has one or more workers exercising an activity in Luxembourg, including those temporarily posted to Luxembourg in accordance with Articles 1 and 2 of this law, must, prior to the commencement of the work, make available to the Inspection du travail et des mines (Labour and Mines Inspectorate) on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for monitoring purposes, including, in particular: 
„(1) Za potrebe primjene ovog zakona poduzeće, čak i ako ima sjedište izvan državnog područja Velikog Vojvodstva Luksemburg ili koje obično obavlja djelatnost izvan luksemburškog državnog područja, čiji jedan radnik ili više radnika obavljaju djelatnost u Luksemburgu, uključujući one koji su u skladu s odredbama članaka 1. i 2. ovog zakona privremeno upućeni u Luksemburg, mora prije početka obavljanja radova staviti na raspolaganje tijelu Inspection du travail et des mines (inspekcija rada i rudnika) na njegov zahtjev i u najkraćem roku informacije potrebne za nadzor, među ostalim: