natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When exercising its discretion, the Office must take into account, in particular, the stage of proceedings and whether the facts or evidence are, prima facie, likely to be relevant for the outcome of the case and whether there are valid reasons for the late submission of the facts or evidence. 
Pri izvršavanju diskrecijskih ovlasti Ured posebno mora uzeti u obzir fazu postupka, čini li se barem na prvi pogled da će činjenice ili dokazi biti relevantni za ishod predmeta te postoje li valjani razlozi za zakašnjelo dostavljanje činjenica ili dokaza.
These factors are interdependent. 
Ti čimbenici ovise jedni o drugima.
Therefore, additional indications or evidence can be accepted if, prima facie, they are likely to be relevant for the outcome of the case and are submitted at an early stage of the proceedings with justification for why they are submitted at this stage of the proceedings. 
Stoga se dodatni podatci ili dokazi mogu prihvatiti ako se na prvi pogled čini da bi mogli biti relevantni za ishod predmeta i ako se dostave u ranoj fazi postupka, uz objašnjenje zašto se dostavljaju u toj fazi postupka.
The intention to prolong the proceedings by submitting evidence in parts (delaying tactics), if the circumstances of the case allow that conclusion, argues against the admission of late evidence. 
Zakašnjeli dokazi vjerojatno se neće prihvatiti ako se iz okolnosti predmeta može zaključiti namjera nepotrebnog oduljivanja postupka dostavljanjem dokaza u dijelovima (taktike odugovlačenja).
The natural difficulties in obtaining the evidence are not, as such, a valid reason for its belated submission. 
Uobičajene poteškoće u pogledu prikupljanja dokaza nisu same po sebi valjan razlog za njihovo zakašnjelo dostavljanje.
The Office will duly provide reasons for why it rejects or takes into account ‘additional evidence' in the decision. 
Ured će propisno navesti razloge zbog kojih odbacuje ili uzima u obzir „dodatne dokaze” za donošenje odluke.
3.3.2 Means of evidence 
Dokazni materijal
3.3.2.1 Principles 
Načela
Essentially, the Office is prevented from making the case for one or other party and cannot take the place of the opponent, or its counsel, by itself trying to locate and identify among the documents on file the information that it might regard as supporting proof of use. 
Ured zapravo ne smije podržavati ni jednu stranku niti može zauzeti mjesto podnositelja prigovora ili njegova savjetnika, u smislu da u dokumentaciji u spisu pokuša pronaći i istaknuti informacije koje bi mogao uzeti u obzir kao potkrepljujući dokaz o uporabi.
This means that the Office should not seek to improve the presentation of any party's evidence. 
To znači da Ured ne bi trebao nastojati poboljšati izvođenje dokaza bilo koje stranke.
Responsibility for putting evidence in order rests with the party. 
Svaka je stranka odgovorna za pripremu svojih dokaza.
This provision means that the submission must clearly identify the evidence and arguments raised by the parties and thus assure expeditious proceedings. 
Delegirane uredbe o žigu EU-a, u kojem su utvrđeni osnovna struktura i oblik pisanih dokaza.
Submissions for documents with evidence of use must include an index indicating, for each document or item annexed the following: 
Podnesci koji se odnose na dokumente koji sadržavaju dokaz o uporabi moraju obuhvaćati kazalo u kojem je za svaki priloženi dokument ili dokaz navedeno sljedeće:
1. the number of each annex; 
broj priloga;
3. the page number of the submission where the document or item is mentioned. 
broj stranice podneska na kojoj je naveden dokument ili dokaz.
In addition, the Office recommends that the following be taken into account as key aspects of a structured presentation: 
na vrhu svake korespondencije treba uključiti odgovarajući broj spisa (žig EU-a, prigovor, brisanje i žalba);
1. the corresponding file number (EUTM, Opposition, Cancellation and Appeal) should be included at the top of all correspondence; 
Ured preporučuje da podnositelj prigovora u svojoj korespondenciji ne premaši maksimum od 110 stranica;
2. the Office strongly recommends that the opponent does not exceed a maximum of 110 pages in its correspondence; 
ako se dokumentacija šalje u različitim paketima, preporučuje se navesti broj paketa;
3. if the documentation is sent in different packages, an indication of the number of packages is recommended, 
prilikom slanja velike količine dokumentacije telefaksom u različitim serijama, preporučuje se navesti ukupni broj stranica, broj serija i broj stranica u svakoj seriji;
4. if a large amount of documentation is submitted by fax in different batches, an indication of the total number of pages, number of batches and identification of the pages contained in each batch is recommended; 
prednost se daje uporabi običnog formata A4 nad drugim formatima ili sredstvima za sve dokumente koji se podnose, uključujući separatore između dodataka ili priloga jer se oni mogu i skenirati;
5. plain DIN-A4 sheets should be used in preference to other formats or devices for all the documents submitted, including separators between annexes or enclosures, as they can also be scanned; 
ne bi trebalo slati fizičke primjerke, spremnike, ambalažu, itd. Umjesto toga, trebalo bi fotografirati navedeno te napraviti ispis (ako je relevantno, ispis može biti u boji, a ako nije, onda u crno-bijeloj tehnici) i poslati ga kao dokument;
7. original documents or items sent to the Office should not be stapled, bound or placed in folders; 
ako se izvornik Uredu šalje samo faksom, nema potrebe slati faksom drugi primjerak;
8. the second copy for forwarding to the other party should be clearly identified; 
na naslovnoj stranici treba jasno istaknuti sadržava li poslana korespondencija elemente u boji koji su značajni za spis;
9. if the original is submitted to the Office only by fax, no second fax copy should be sent; 
treba priložiti drugu presliku elemenata u boji radi slanja drugoj stranci.
10. the front page should clearly indicate whether the correspondence submitted contains colour elements of relevance to the file; 
Te se preporuke šalju podnositelju prigovora zajedno sa zahtjevima za pisane dokaze u skladu s člankom 55. stavkom 2.
11. a second set of colour elements should be included for sending to the other party. 
Delegirane uredbe o žigu EU-a te zajedno s priopćenjem Ureda o zahtjevu podnositelja prijave za dokaz o uporabi.
Article 10(4) EUTMDR also allows market surveys and quotations of the mark in lists and publications of associations of the relevant profession as suitable means of evidence (14/03/2011, B 1 582 579; 18/06/2010, B 1 316 134). 
Delegirane uredbe o žigu EU-a omogućuju se podnošenje rezultata istraživanja tržišta i navođenje žiga u popisima i objavama udruženja relevantne struke kao odgovarajućeg dokaznog materijala (14/03/2011, B 1 582 579; 18/06/2010, B 1 316 134).
Price lists and catalogues are examples of ‘material stemming directly from the party itself'. 
Cjenici i katalozi primjeri su „materijala koji dolazi izravno od same stranke”.
Article 10(4) EUTMDR is to be read in conjunction with Article 64 EUTMDR. 
Delegirane uredbe o žigu EU-a treba tumačiti u vezi s člankom 64.
Nevertheless, material that cannot be scanned or photocopied (such as CDs, physical items) cannot be taken into account unless submitted in two copies so that one can be forwarded to the other party. 
Osim toga, to znači i da se materijal koji se ne može skenirati ili fotokopirati (kao što su CD-ovi i fizički predmeti), ne može uzeti u obzir, osim ako se ne podnese u dva primjerka, tako da se jedan može proslijediti drugoj stranci.
The requirement of proof of use always raises the question of the probative value of the submitted material. 
Zahtjev za podnošenje dokaza o uporabi uvijek dovodi do postavljanja pitanja u pogledu dokazne vrijednosti dostavljenog materijala.
The evidence must at least have a certain degree of reliability. 
Dokazi moraju imati barem određenu razinu pouzdanosti.
As a general rule, the Office considers material produced by third parties as being of a higher probative value than material produced by the owner itself or by its representative. 
Ured općenito smatra da materijal koji je proizvela treća strana ima veću dokaznu vrijednost od materijala koji proizvodi sam nositelj ili njegov zastupnik.
Reference by the opponent to internal printouts or hypothetical surveys or orders is particularly problematic. 
Upućivanje podnositelja prigovora na interne ispise ili hipotetska istraživanja, odnosno naloge, predstavlja posebni problem.
However, where material must regularly be produced for use by the public and/or authorities according to statutory rules, for instance, company law and/or stock exchange regulations, and where it may be assumed that such material is subject to certain official verification, its probative value is certainly higher than ordinary ‘personal' material produced by the opponent (see also paragraph 3.3.2.3, ‘Declarations', below). 
Međutim, kada je potrebno redovito podnositi materijal da bi ga javnost i/ili nadležna tijela mogli upotrebljavati u skladu sa zakonskim propisima, na primjer, pravom trgovačkih društava i/ili burzovnim propisima, i kada se može pretpostaviti da takav materijal podliježe određenoj službenoj potvrdi, njegova dokazna vrijednost svakako je veća od običnog „osobnog” materijala koji je proizveo podnositelj prigovora (pogledajte odlomak 3.3.2.3.,
The opponent may avail itself of findings of national offices and courts in parallel proceedings. 
Podnositelj prigovora može upotrijebiti zaključke nacionalnih ureda i sudova u paralelnim postupcima.
Although the Office is not bound by findings of the national offices and courts, such decisions must be taken into account and may influence the Office's decision. 
Iako Ured nije vezan zaključcima državnih ureda i sudova, takve odluke treba uzeti u obzir i one mogu utjecati na odluku Ureda.
It is important for the Office to have the possibility of considering the kind of evidence that led to the relevant decision at national level. 
Važno je da Ured ima mogućnost razmotriti vrstu dokaza koja je dovela do relevantne odluke na nacionalnoj razini.
The Office takes into account the different procedural and substantive requirements that may exist before the respective national body (25/08/2003, R 1132/20004, VANETTA / VIENNETTA (fig.), § 16; 18/10/2000, R 550/19993, (DUKE) (fig.) / DUKE, § 23). 
Ured uzima u obzir različite postupovne i materijalne uvjete svakog pojedinog nacionalnog tijela (25/08/2003, R 1132/20004, VANETTA / VIENNETTA (fig.), § 16; 18/10/2000, R 550/19993, (DUKE) (fig.) / DUKE, § 23).
The opponent may wish to refer to material submitted as proof of use in previous proceedings before the Office (confirmed by the General Court in ‘ELS' quoted above). 
Podnositelj prigovora može se pozvati na materijal podnesen kao dokaz o uporabi u prethodnom postupku pred Uredom (potvrdio Opći sud u prethodno citiranom predmetu „ELS”).
The Office accepts such references on condition that the opponent clearly identifies the material referred to and the proceedings in which it was submitted. 
Ured prihvaća takva upućivanja ako podnositelj prigovora jasno istakne materijal na koji se poziva i postupak u kojem je on podnesen.
If the reference does not sufficiently identify the relevant material, the Office requires the opponent to clearly specify the material referred to or to file it (30/11/2010, B 1 080 300). 
Ako se upućivanjem ne može dostatno utvrditi relevantni materijal, Ured zahtijeva od podnositelja prigovora da jasno naznači materijal na koji se poziva ili da ga podnese (30/11/2010, B 1 080 300).
For further details on the conditions for identifying relevant material, see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 1, Procedural Matters. 
Više pojedinosti o uvjetima za utvrđivanje relevantnog materijala potražite u Smjernicama, dio C, Prigovor, odjeljak 1., Postupovna pitanja.
The onus of providing proof of use is on the opponent and not on the Office or the applicant. 
Za dokazivanje uporabe odgovoran je podnositelj prigovora, a ne Ured ili podnositelj prijave.
Therefore, a mere indication of the website where the Office can find further information is insufficient, as this does not provide the Office with sufficient indications about place, nature, time and extent of use (31/10/2001, B 260 192). 
Prema tome, isključivo upućivanje na mrežno mjesto na kojem Ured može pronaći dodatne informacije nije dostatno zbog toga što to Uredu ne daje dovoljno podataka o mjestu, naravi, vremenu i opsegu uporabe (31/10/2001, B 260 192).
3.3.2.3 Declarations 
Izjave
Whereas the means of evidence listed, such as packages, labels, price lists, catalogues, invoices, photographs and newspaper advertisements, do not present any particular problems, it is necessary to consider in some detail declarations as referred to in Article 97(1)(f) EUTMR. 
Iako navedeni dokazni materijal kao što su ambalaža, etikete, cjenici, katalozi, računi, fotografije i novinski oglasi ne predstavljaju nikakve posebne probleme, izjave treba podrobno razmotriti, kako se navodi u članku 97. stavku 1. točki (f) Uredbe o žigu EU-a.
The opposing party is not obliged to submit an affidavit concerning the sales made under the earlier trade mark. 
Stranka koja ulaže prigovor nije obvezna predati ovjerenu izjavu u vezi s prodajom koju je ostvarila pod ranijim žigom.
It is up to the opposing party to select the form of evidence that it considers suitable for the purpose of establishing that the earlier trade mark was put to genuine use during the relevant period (08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 37). 
Ona mora odabrati oblik dokaza koji smatra odgovarajućim kako bi dokazala da je raniji žig bio u stvarnoj uporabi tijekom relevantnog razdoblja (08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 37).
The role of the affidavit is to give facts or an explanation of the supporting documents, not to give a legal opinion (06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 56). 
Svrha ovjerene izjave jest pružiti činjenice ili obrazloženje pratećih dokumenata, a ne dati pravno mišljenje (06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 56).
Distinction between admissibility and relevance (probative value) 
Razlika između dopuštenosti i relevantnosti (dokazna vrijednost)
The importance of declarations has been much debated. 
Mnogo se raspravljalo o važnosti izjava.
Only in cases where the statements have not been sworn or affirmed is it necessary to consider the rules of law of the national jurisdiction as to the effects of a written statement (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 40; confirmed 09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 49). 
Samo u slučajevima kada izjave nisu pisane pod prisegom ili ovjerene potrebno je razmotriti pravna pravila predmetne države članice u pogledu učinaka pisane izjave (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 40; potvrđeno 09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 49).
Where there are doubts as to whether a statement has been sworn or affirmed, it is up to the opponent to submit evidence in this regard. 
Podnositelj prigovora dužan je podnijeti dokaze u slučaju dvojbe o tome je li izjava prisegnuta ili ovjerena.
Failing this, the statement will not be considered a statement within the sense of Article 97(1)(f) EUTMR. 
Ako to ne učini, izjava se neće smatrati izjavom u smislu članka 97. stavka 1. točke (f) Uredbe o žigu EU-a.
Article 97(1)(f) EUTMR does not specify by whom these statements should be signed, so there is no reason to consider that statements signed by the parties to the proceedings themselves are not covered by this provision (16/12/2008, T86/07, Deitech, EU:T:2008:577, § 46). 
U članku 97. stavku 1. točki (f) Uredbe o žigu EU-a nije određeno tko te izjave treba potpisati, dakle nema razloga smatrati da izjave koje su potpisale same stranke u postupku nisu obuhvaćene tom odredbom (16/12/2008, T86/07, Deitech, EU:T:2008:577, § 46).
The EUTMR, the EUTMDR and the EUTMIR do not support the conclusion that the evidential value of items of evidence of use of the mark, including affirmations, must be assessed in the light of the national law of a Member State (28/03/2012, T214/08, Outburst, EU:T:2012:161, § 33; 09/12/2014, T278/12 PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 53). 
Na temelju Uredbe o žigu EU-a, Delegirane uredbe o žigu EU-a i Uredbe o provedbi Uredbe o žigu EU-a ne može se zaključiti da je dokaznu vrijednost dokaza o uporabi žiga, uključujući potvrde, potrebno procijeniti u kontekstu nacionalnog prava države članice (28/03/2012, T214/08, Outburst, EU:T:2012:161, § 33; 09/12/2014, T278/12 PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 53).
The probative value of a statement depends first and foremost on the credibility of the account it contains. 
Dokazna vrijednost izjave prije svega ovisi o vjerodostojnosti navoda koje dokaz sadržava.
It is then necessary to take account, in particular, of the person from whom the document originates, the circumstances in which it came into being, the person to whom it was addressed and whether, on the face of it, the document appears sound and reliable (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 42). 
Potom posebno treba razmotriti osobu od koje dokument potječe, okolnosti u kojima je nastao, osobu na koju je naslovljen i doima li se dokument, sudeći po njegovu izgledu, valjanim i pouzdanim (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 42).
As far as the probative value of this kind of evidence is concerned, the Office, following the established case-law, makes a distinction between statements coming from the sphere of the opponent themselves or their employees and statements drawn up by an independent source (09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 51; 06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 54). 
Kada je riječ o dokaznoj vrijednosti te vrste dokaza, Ured, u skladu s utemeljenom sudskom praksom, razlikuje izjave koje je sastavio sam podnositelj prigovora ili njegovi zaposlenici od onih koje je sastavio neovisan izvor (09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 51; 06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 54).
Declarations by the proprietor or its employees 
Izjave nositelja ili njegovih zaposlenika
Statements coming from the sphere of the owner of the earlier mark (drawn up by the interested parties themselves or their employees) are generally given less weight than independent evidence. 
Izjavama koje potječu od nositelja ranijeg žiga (koje su sastavile same stranke u postupku ili njihovi zaposlenici) uglavnom se pridaje manja važnost nego neovisnom dokazu.
This is because the perception of the party involved in the dispute may be more or less affected by personal interests in the matter (11/01/2011, R 490/20104, BOTODERM / BOTOX, § 34; 27/10/2009, B 1 086 240 and 31/08/2010, B 1 568 610). 
To je zbog toga što osobni interesi u manjoj ili većoj mjeri mogu utjecati na poimanje stranaka u postupku (11/01/2011, R 490/20104, BOTODERM / BOTOX, § 34; 27/10/2009, B 1 086 240 i 31/08/2010, B 1 568 610).
Generalisation should be avoided, since the exact value of such statements always depends on their concrete form and content. 
Treba izbjegavati generaliziranje jer točna vrijednost takvih izjava uvijek ovisi o njihovu konkretnom obliku i sadržaju.
Statements including detailed and concrete information have a higher probative value than very general and abstractly drafted statements. 
Izjave koje uključuju podrobne i konkretne informacije imaju veću dokaznu vrijednost od vrlo općenitih i apstraktno sastavljenih izjava.
The final outcome depends on the overall assessment of the evidence in each individual case. 
Konačni ishod ovisi o cjelokupnoj procjeni dokaza u svakom pojedinačnom predmetu.
In general, further material is necessary for establishing evidence of use, since such statements have to be considered as having less probative value than physical evidence (labels, packaging, etc.) or evidence originating from independent sources. 
Dodatni materijal općenito je potreban za utvrđivanje dokaza o uporabi, s obzirom na to da takve izjave treba smatrati izjavama s manjom dokaznom vrijednošću od fizičkih dokaza (etiketa, ambalaže itd.) ili dokaza koji potječu iz neovisnih izvora.
Therefore, the probative strength of the further material submitted is very important. 
Prema tome, vrlo je važna dokazna snaga daljnjeg materijala koji se podnosi.
An assessment should be made of whether the content of the affidavit is sufficiently supported by the further material (or vice versa). 
Treba procijeniti je li dodatni materijal dostatno potkrijepljen sadržajem ovjerene izjave (ili obrnuto).
The fact that the national office concerned may adopt a certain practice in assessing such kind of evidence of use does not mean that it is applicable in proceedings concerning European Union trade marks (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 41 et seq.). 
Činjenica da predmetni nacionalni ured može primjenjivati određenu praksu u procjenjivanju takve vrste dokaza o uporabi ne znači da je ona primjenjiva u postupcima u pogledu žigova Europske unije (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 41 et seq.).
A change of ownership after the filing or priority date of the EUTM application may render declarations made by the new owners void as the latter generally do not have any direct knowledge to form a basis for making declarations concerning use of the mark by the previous owner (17/06/2004, R 16/20041, REPORTER / REPORTER). 
Promjena vlasništva nakon datuma podnošenja prijave ili datuma prvenstva žiga EU-a može dovesti do toga da izjave novih nositelja postanu ništave jer potonji uglavnom nemaju nikakvo izravno znanje koje bi se moglo smatrati temeljem za sastavljanje izjava o uporabi žiga koji je upotrebljavao prethodni nositelj (17/06/2004, R 16/20041, REPORTER / REPORTER).
Nevertheless, in the case of a transfer or other succession in title, any new owner may rely on use by their predecessor(s) within the grace period concerned. 
Ipak, u slučaju prijenosa ili drugog pravnog sljedništva, svaki novi nositelj može se tijekom predmetnog razdoblja odgode osloniti na uporabu svojih prethodnika.
Use made by the predecessor may be evidenced by the predecessor and by all other reliable means, for instance, information from business records if the predecessor is not available. 
Sam prethodnik može dokazati da je prethodnik upotrebljavao žig, ali se može dokazati i uporabom drugih dostupnih sredstava, na primjer, ako prethodnik nije dostupan, mogu se upotrebljavati podatci iz poslovnih knjiga.
Declarations by third parties 
Izjave trećih strana
Statements (such as e.g. surveys) drawn up by an independent source, for example by experts, professional organisations, Chambers of Commerce, suppliers, customers or business partners of the opponent, are given more probative weight (19/01/2011, R 1595/20082, FINCONSUM ESTABLECIMIENTO FINANCIERO DE CREDITO / FINCONSUMO (fig.), § 9(ii); 30/03/2010, R 665/20091, EUROCERT (fig.) / EUROCERT, § 11; 12/08/2010, B 1 575 615). 
Izjave (kao što su ankete) koje je sastavio neovisan izvor, primjerice stručnjaci, profesionalne organizacije, gospodarske komore, dobavljači, klijenti ili poslovni partneri podnositelja prigovora, imaju veću dokaznu težinu (19/01/2011, R 1595/20082, FINCONSUM ESTABLECIMIENTO FINANCIERO DE CREDITO / FINCONSUMO (fig.), § 9(ii); 30/03/2010, R 665/20091, EUROCERT (fig.) / EUROCERT, § 11; 12/08/2010, B 1 575 615).
This practice is in line with the case-law of the Court of Justice in the Chiemsee judgment (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230), where the Court gave some indications of appropriate evidence for proving the acquired distinctiveness of a mark in the market place. 
Ta praksa u skladu je sa sudskom praksom Suda u presudi „Chiemsee” (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230), u kojoj je Sud iznio neke podatke o odgovarajućem dokazu kojim se dokazuje stečena razlikovnost žiga na tržištu.
Although acquisition of distinctiveness is not per se the same as genuine use, the former does comprise elements of evidence of use of a sign on the market. 
Iako stjecanje razlikovnosti nije samo po sebi isto što i stvarna uporaba, prethodno obuhvaća elemente dokaza o uporabi znaka na tržištu.
Consequently, case-law relating to these can be used by analogy. 
Slijedom navedenog, analogijom je moguća primjena sudske prakse.