natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Depending on the circumstances of the case, this presumption may apply even if the sign was registered in a non-EU country (28/01/2016, T335/14, Doggis, EU:T:2016:39, § 64-71). 
Ovisno o okolnostima predmeta, ta se pretpostavka može primijeniti čak i ako je znak bio registriran u nekoj zemlji koja nije članica EU-a (28/01/2016, T335/14, Doggis, EU:T:2016:39, § 64-71).
However, knowledge of an identical or similar earlier sign for identical or similar goods or services is not sufficient in itself to support a finding of bad faith (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 40, 48-49). 
Međutim, saznanje o istovjetnom ili sličnom ranijem znaku za istovjetne ili slične proizvode ili usluge nije samo po sebi dovoljno da bi se dokazala zla vjera (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 40, 48-49).
It always depends on the circumstances of the case. 
To uvijek ovisi o okolnostima predmeta.
For example, it cannot be excluded that, where a number of producers use, on the market, for identical or similar goods, identical or similar signs that could give rise to confusion with the sign for which registration is sought, the EUTM owner's registration of the sign may be in pursuit of a legitimate objective. 
Na primjer, ne može se isključiti mogućnost da se, ako određeni broj proizvođača na tržištu za istovjetne ili slične proizvode upotrebljava istovjetne ili slične znakove koji bi se mogli zabunom zamijeniti sa znakom za koji se traži registracija, registracija znaka nositelja žiga EU-a provede s legitimnom svrhom.
This could be the case where the EUTM owner knows, at the time of filing the EUTM application, that a third undertaking is making use of the mark covered by that application by giving its clients the impression that it officially distributes the goods sold under that mark, even though it has not received authorisation to do so (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 27). 
Tako bi moglo biti ako nositelj žiga EU-a u trenutku podnošenja prijave žiga EU-a zna da neko treće poduzeće upotrebljava žig obuhvaćen tom prijavom zbog čega njegovi klijenti vjeruju da službeno distribuira proizvode koji se prodaju pod tim žigom, čak i ako nije dobio odobrenje za to (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 27).
Similarly, the fact that the applicant knows or should know that, at the time of filing of its application, a third party is using a mark abroad that is liable to be confused with the mark whose registration has been applied for is not sufficient, in itself, to permit the conclusion that the applicant is acting in bad faith within the meaning of that provision (preliminary ruling of 27/06/2013, C320/12, Malaysia Dairy, EU:C:2013:435, § 37). 
Slično tome, činjenica da podnositelj prijave u trenutku podnošenja prijave zna ili bi trebao znati da treća strana u inozemstvu upotrebljava žig koji bi se mogao zamijeniti sa žigom za čiju je registraciju podnesena prijava sama po sebi nije dovoljna da bi se donio zaključak da podnositelj prijave djeluje u zloj vjeri u smislu te odredbe (prethodna odluka od 27/06/2013, C320/12, Malaysia Dairy, EU:C:2013:435, § 37).
Knowledge or presumption of knowledge of an existing sign is not required where the EUTM owner misuses the system with the intention of preventing any similar sign from entering the market (see, for example, the artificial extension of the grace period for non-use in paragraph 3(d) below). 
Saznanje ili pretpostavka saznanja o postojećem znaku ne predstavlja uvjet ako vlasnik žiga EU-a zloupotrebljava sustav s namjerom sprječavanja ulaska bilo kojeg sličnog znaka na tržište (pogledajte, primjerice, umjetno produljenje razdoblja odgode za neuporabu u točki 3. podtočki (d) u nastavku).
3. Dishonest intention on the part of the EUTM owner: this is a subjective factor that has to be determined by reference to objective circumstances (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 42). 
Neiskrene namjere nositelja žiga EU-a: riječ je o subjektivnom čimbeniku koji se mora utvrditi u odnosu na objektivne okolnosti (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 42).
Again, several factors can be relevant. 
U tom slučaju jednako tako može biti relevantno nekoliko čimbenika.
See, for example, the following case scenarios. 
Kao primjer mogu poslužiti mogući scenariji navedeni u nastavku.
(a) Bad faith exists where applications for trade marks are diverted from their initial purpose and filed speculatively or solely with a view to obtaining financial compensation (07/07/2016, T82/14, LUCEO, EU:T:2016:396, § 145). 
Zla vjera postoji kad prijave žigova odstupaju od izvorne svrhe te se podnose špekulativno ili samo radi ostvarivanja novčane naknade (07/07/2016, T82/14, LUCEO, EU:T:2016:396, § 145).
(b) Bad faith is found when it can be inferred that the purpose of the EUTM applicant is to ‘free-ride' on the reputation of the invalidity applicant's registered marks and to take advantage of that reputation (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 56), even if those marks have lapsed (21/12/2015, R 3028/20145, PM PEDRO MORAGO (fig.), § 25). 
Zla vjera utvrđuje se ako se može zaključiti da je podnositelj prijave žiga EU-a namjeravao parazitski iskorištavati ugled žigova koje je registrirao podnositelj zahtjeva za proglašenje ništavosti i iz toga crpiti korist (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 56), čak i ako su predmetni žigovi istekli (21/12/2015, R 3028/20145, PM PEDRO MORAGO (fig.), § 25).
(c) While it is not a requirement of the EUTM system that an EUTM owner must at the time of applying for an EUTM also have the intention of using it, it could be seen as an indication of dishonest intention if it subsequently becomes apparent that the owner's sole objective was to prevent a third party from entering the market (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 44) and/or to obtain economic advantages (07/07/2016, T82/14, LUCEO, EU:T:2016:396, § 126). 
Iako se u sustavu žigova EU-a ne zahtijeva da vlasnik žiga EU-a u trenutku prijave žiga EU-a mora imati namjeru upotrebljavati taj žig, ako nakon toga postane očito da je jedini cilj vlasnika bio spriječiti određenu treću stranu od ulaska na tržište, to se može smatrati pokazateljem neiskrenih namjera (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 44) i/ili stjecanja gospodarske koristi (07/07/2016, T82/14, LUCEO, EU:T:2016:396, § 126).
However, if there is commercial logic to the filing of the EUTM and it can be assumed that the EUTM owner intended to use the sign as a trade mark, this would tend to indicate that there was no dishonest intention. 
Međutim, ako postupak podnošenja prijave žiga EU-a slijedi neku poslovnu logiku i ako se može pretpostaviti da je nositelj žiga EU-a imao namjeru upotrebljavati znak kao žig, onda bi to prije upućivalo na to da nije postojala neiskrena namjera.
For example, this could be the case if there is a ‘commercial trajectory', such as the registration of an EUTM after registration of the mark in a Member State (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 58), if there is evidence of the EUTM owner's intention to develop its commercial activities, for example by means of a licensing agreement (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 67), or if the EUTM owner had a commercial incentive to protect the mark more widely, for example an increase in the number of Member States in which the owner generates turnover from goods marketed under the mark (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 20, 23). 
Tako bi, primjerice, moglo biti ako postoji „poslovno usmjerenje”, kao što je registracija žiga EU-a nakon registracije žiga u državi članici (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 58), ako postoje dokazi o namjeri nositelja žiga EU-a da razvije svoje poslovne aktivnosti, na primjer putem sporazuma o licenciranju (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 67), ili ako je vlasnik žiga EU-a imao poslovni poticaj da zaštiti žig na širem području, na primjer u obliku povećanja broja država članica u kojima nositelj žiga ostvaruje prihode od proizvoda kojima trguje pod tim žigom (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 20, 23).
The existence of a direct or indirect relationship between the parties prior to the filing of the EUTM, for example a pre-contractual, contractual or post-contractual (residual) relationship, can also be an indicator of bad faith on the part of the EUTM owner (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 85-87; 11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 25-32). 
Postojanje izravne ili neizravne povezanosti između stranaka prije podnošenja prijave žiga EU-a, na primjer predugovornih, ugovornih ili postugovornih (rezidualnih) odnosa, također može upućivati na zlu vjeru nositelja žiga EU-a (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 85-87; 11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 25-32).
The EUTM owner's registration of the sign in its own name in such cases can, depending on the circumstances, be considered a breach of honest commercial and business practices. 
U takvim se slučajevima registracija žiga EU-a koju izvršava nositelj u vlastito ime može, ovisno o okolnostima, smatrati kršenjem poštene trgovinske i poslovne prakse.
(d) Bad faith has been found where an EUTM owner tries to artificially extend the grace period for non-use, for example by filing a repeat application of an earlier EUTM in order to avoid the loss of a right as a result of non-use (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 27). 
Zla vjera utvrđuje se ako vlasnik žiga EU-a pokuša umjetno produljiti razdoblje odgode za neuporabu, na primjer podnošenjem ponovljene prijave ranijeg žiga EU-a kako bi izbjegao gubitak prava zbog neuporabe (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 27).
This case needs to be distinguished from the situation in which the EUTM owner, in accordance with normal business practice, seeks to protect variations of its sign, for example, where a logo has evolved (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 36 et seq.). 
Taj se slučaj treba razlikovati od situacije u kojoj nositelj žiga EU-a, u skladu s uobičajenom poslovnom praksom, želi zaštititi varijante svojeg žiga, kao na primjer pri razvoju logotipa (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 36 et seq.).
(f) A request for financial compensation made by the EUTM owner to the invalidity applicant may lead to a finding of bad faith if there is evidence that the EUTM owner knew of the existence of the earlier identical or confusingly similar sign and expected to receive a proposal for financial compensation from the invalidity applicant (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 72). 
Zahtjev za financijsku naknadu koji podnosi nositelj žiga EU-a podnositelju zahtjeva za proglašenje ništavosti može dovesti do utvrđivanja postojanja zle vjere ako se može dokazati da je vlasnik žiga EU-a bio svjestan postojanja ranijeg istovjetnog ili zbunjujuće sličnog znaka i da je očekivao da će primiti ponudu za financijsku naknadu od podnositelja zahtjeva za proglašenje ništavosti (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 72).
In addition to the abovementioned factors, other potentially relevant factors identified in case-law and/or Office practice to assess the existence of bad faith include those listed here. 
Osim prethodno navedenih čimbenika, drugi potencijalno relevantni čimbenici utvrđeni u sudskoj praksi i/ili praksi Ureda za procjenu postojanja zle vjere obuhvaćaju one navedene u nastavku.
(i) The circumstances under which the contested sign was created, the use made of it since its creation, the commercial logic underlying the filing of the application for registration of that sign as an EUTM and the chronology of events leading up to that filing (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 21 et seq.; 08/05/2014, T327/12, Simca, § 39; 26/02/2015, T257/11, COLOURBLIND, EU:T:2015:115, § 68). 
Okolnosti pod kojima je osporavani znak nastao, njegova uporaba nakon nastanka, poslovna logika na kojoj se temelji podnošenje prijave za registraciju tog znaka kao žiga EU-a te kronološki slijed događaja koji su doveli do podnošenja te prijave (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 21 et seq.; 08/05/2014, T327/12, Simca, § 39; 26/02/2015, T257/11, COLOURBLIND, EU:T:2015:115, § 68).
(ii) The nature of the mark applied for. 
Priroda žiga za koji je podnesena prijava.
Where the sign for which registration is sought consists of the entire shape and presentation of a product, the fact that the EUTM owner was acting in bad faith at the time of filing might more readily be established where the competitor's freedom to choose the shape of a product and its presentation is restricted by technical or commercial factors, with the result that the EUTM owner is able to prevent its competitors not merely from using an identical or similar sign, but also from marketing comparable products (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 50). 
Ako se znak za koji se traži registracija sastoji od cijelog oblika i prezentacije proizvoda, činjenica da je nositelj žiga EU-a djelovao u zloj vjeri u trenutku podnošenja prijave mogla bi se jednostavnije utvrditi ako je sloboda konkurenta u pogledu odabira oblika proizvoda i njegove prezentacije ograničena tehničkim ili tržišnim čimbenicima, što dovodi do toga da nositelj žiga EU-a može spriječiti svoje konkurente ne samo da upotrebljavaju istovjetan ili sličan znak, već i da trguju sličnim proizvodima (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 50).
(iii) The degree of inherent or acquired distinctiveness enjoyed by the invalidity applicant's sign and the EUTM owner's sign, as well as its degree of reputation, even if this is only residual (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 40, 46 and 49). 
Razina svojstvene ili stečene razlikovnosti koju imaju znak podnositelja zahtjeva za proglašenje ništavosti i znak nositelja žiga EU-a, te i razina ugleda, čak i ako je on samo rezidualan (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 40, 46 i 49).
(iv) The fact that the national mark on which the EUTM owner has based a priority claim has been declared invalid due to bad faith (30/07/2009, R 1203/20051, BRUTT). 
Činjenica da je nacionalni žig na kojem je nositelj žiga EU-a temeljio zahtjev za pravo prvenstva proglašen ništavim zbog postojanja zle vjere (30/07/2009, R 1203/20051, BRUTT).
Finally, the case-law and/or the Office have identified a number of factors that, considered in isolation, are not enough to find bad faith but that, in combination with other relevant factors (to be identified on a case-by-case basis), might indicate the existence of bad faith. 
Konačno, sudska praksa i/ili Ured utvrdili su nekoliko čimbenika koji, ako se razmatraju zasebno, nisu dovoljni za utvrđivanje zle vjere, ali koji u kombinaciji s drugim relevantnim čimbenicima (koji se utvrđuju zasebno za svaki pojedinačni slučaj) mogu upućivati na postojanje zle vjere.
The fact that an earlier, very similar, EUTM was revoked for goods or services in a number of classes is not, in itself, sufficient to allow any conclusions to be drawn as to the EUTM owner's intentions at the time of filing the EUTM application for the same goods or services (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 45). 
Činjenica da je raniji, vrlo sličan, žig EU-a opozvan za proizvode i usluge u određenom broju razreda sama po sebi nije dovoljna za donošenje bilo kakvih zaključaka u pogledu namjera vlasnika žiga EU-a u trenutku podnošenja prijave žiga EU-a za iste proizvode ili usluge (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 45).
The fact that the application for registration of the contested EUTM is filed 3 months before expiry of the period of grace for the earlier EUTMs is not sufficient to counteract factors that show that the EUTM owner's intention was to file a modernised trade mark covering an updated list of services (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 50 and 51). 
Činjenica da je prijava za registraciju osporavanog žiga EU-a podnesena tri mjeseca prije isteka razdoblja odgode za ranije žigove EU-a nije dovoljna za pobijanje čimbenika koji pokazuju da je namjera nositelja žiga EU-a bila podnijeti zahtjev za modernizirani žig koji bi obuhvaćao ažurirani popis usluga (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 50 i 51).
The filing of applications for declarations that the invalidity applicant's marks are invalid constitutes the legitimate exercise of an EUTM owner's exclusive right and cannot in itself prove any dishonest intent on its part (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 66). 
Podnošenje zahtjeva za proglašenje ništavosti žigova u vlasništvu podnositelja zahtjeva za proglašenje ništavosti smatra se legitimnim izvršavanjem isključivog prava nositelja žiga EU-a te samo po sebi ne može dokazati bilo kakve neiskrene namjere (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 66).
The fact that, after successfully registering the EUTM at issue, the EUTM owner serves formal notice on other parties to cease using a similar sign in their commercial relations is not in itself an indication of bad faith. 
Činjenica da je nositelj žiga EU-a nakon uspješne registracije predmetnog žiga EU-a drugim strankama uputio službeni zahtjev da prestanu upotrebljavati sličan znak u svojim trgovinskim odnosima sama po sebi ne upućuje na zlu vjeru.
However, in circumstances where this request is connected with other factors (e.g. the mark is not being used), it might be an indication of the intention to prevent another party from entering the market. 
Međutim, u okolnostima u kojima je taj zahtjev povezan s drugim čimbenicima (npr. žig se ne upotrebljava), mogao bi upućivati na namjeru sprječavanja druge strane da uđe na tržište.
In cases where the EUTM proprietor owns more than one trade mark, the mere fact that the differences between the EUTM at issue and the previous EUTM registered by the same proprietor are so insignificant as not to be noticeable to the average consumer cannot establish by itself that the contested EUTM is a mere repeat application made in bad faith (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 33-34). 
Ako je nositelj žiga EU-a vlasnik više od jednog žiga, na temelju same činjenice da su razlike između predmetnog žiga EU-a i ranijeg žiga EU-a koji je registrirao isti nositelj toliko neznatne da ih prosječni potrošač ne bi zamijetio, ne može se utvrditi da je osporavani žig EU-a samo ponovljena prijava podnesena u zloj vjeri (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 33-34).
3.3.2.2 Factors unlikely to indicate the existence of bad faith 
Čimbenici koji vjerojatno ne upućuju na postojanje zle vjere
Case-law has identified several factors that, in general, are unlikely to prove bad faith. 
U sudskoj praksi utvrđeno je nekoliko čimbenika za koje općenito nije vjerojatno da upućuju na zlu vjeru.
Extending the protection of a national mark by registering it as an EUTM falls within a company's normal commercial strategy (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 23; 01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 58). 
Proširenje zaštite nacionalnog žiga putem njegove registracije kao žiga EU-a dio je uobičajene poslovne strategije trgovačkog društva (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 23; 01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 58).
Bad faith cannot be found on the basis of the length of the list of goods and services set out in the application for registration (07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88). 
Zla vjera ne može se utvrditi na temelju duljine popisa proizvoda i usluga navedenog u prijavi za registraciju (07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88).
As a rule, it is legitimate for an undertaking to seek registration of a mark not only for the categories of goods and services that it markets at the time of filing the application but also for other categories of goods and services that it intends to market in the future (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 25; 07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88). 
U pravilu je legitimno da poduzeće zatraži registraciju žiga ne samo za kategorije proizvoda i usluga koje stavlja na tržište u trenutku podnošenja prijave, već i za druge kategorije proizvoda i usluga koje namjerava stavljati na tržište u budućnosti (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 25; 07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88).
The fact that the owner of several national marks decides to apply for an EUTM for only one and not all of them cannot be an indication of bad faith. 
Činjenica da je nositelj više nacionalnih žigova odlučio podnijeti prijavu žiga EU-a za samo jedan od njih, a ne za sve, ne može biti pokazatelj zle vjere.
The decision to protect a mark at both national and EU level is a choice dictated by the proprietor's marketing strategy. 
Odluka da se žig zaštiti i na nacionalnoj razini i na razini EU-a odabir je nositelja koji ovisi o njegovoj marketinškoj strategiji.
It is not for the Office or the Court to interfere with this choice (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 29). 
Ured i Sud ne upliću se u taj odabir (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 29).
If a sign enjoys a reputation at national level and the owner applies for an EUTM, the extent of the sign's reputation might justify the owner's interest in ensuring broader legal protection (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 51-52). 
Ako znak uživa ugled na nacionalnoj razini i nositelj podnese prijavu žiga EU-a, opseg ugleda znaka može opravdati interes nositelja za osiguranjem šire pravne zaštite (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 51-52).
3.3.3 Proof of bad faith 
U drugoj rečenici članka 95. stavka 1.
Good faith is presumed until proof to the contrary is adduced (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 57). 
Pretpostavlja se da postoji dobra vjera dok se ne dokaže suprotno (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 57).
The invalidity applicant needs to prove that there was bad faith on the part of the EUTM owner at the time of filing the EUTM. 
Podnositelj zahtjeva za proglašenje ništavosti mora dokazati da je nositelj žiga EU-a djelovao u zloj vjeri u trenutku podnošenja prijave žiga EU-a.
3.3.4 Relation to other EUTMR provisions 
Veza s drugim odredbama Uredbe o žigu EU-a
The General Court confirmed the Board of Appeal's decision and stated that a positive finding of bad faith at the time of filing the contested EUTM could only lead to the invalidity of the EUTM in its entirety (11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 48). 
Opći sud potvrdio je odluku žalbenog vijeća i naveo da bi potvrdni nalaz zle vjere u trenutku podnošenja osporavanog žiga EU-a mogao dovesti isključivo do proglašenja ništavosti žiga EU-a u cijelosti (11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 48).
Whereas the Court did not expand on the reasons for this conclusion, it can be safely inferred that it took the view that the protection of the general interest in business and commercial matters being conducted honestly justifies invalidating an EUTM also for goods or services that are dissimilar to the invalidity applicant's ones and do not even belong to an adjacent or neighbouring market. 
Budući da Sud nije podrobno obrazložio razloge za takav zaključak, sa sigurnošću se može zaključiti da je zauzeo stav da zaštita općeg interesa u poslovnim i trgovačkim aktivnostima koje se pošteno provode opravdava proglašenje žiga EU-a ništavim i u pogledu proizvoda ili usluga koji se razlikuju od proizvoda ili usluga podnositelja zahtjeva za proglašenje ništavosti i koji uopće ne pripadaju bliskom ili susjednom tržištu.
Therefore, it seems only logical that the invalidity, once declared, should extend to all the goods and/or services covered by the contested EUTM, even those that in a pure Article 8(1)(b) EUTMR scenario would be found to be dissimilar. 
Stoga se čini logičnim da bi se ništavost, kad je se proglasi, trebala odnositi na sve proizvode i/ili usluge obuhvaćene osporavanim žigom EU-a, uključujući one koje bi se u smislu članka 8. stavka 1. točke (b) Uredba o žigu EU-a trebalo smatrati različitima.