natgillin/translations-raw huggingface dataset:
European Structural and Investment (ESI) Funds are five separate funds that support the delivery of the Union strategy for smart, sustainable and inclusive growth across the Union, as well as the fund-specific missions, with policy frameworks set for the seven-year MFF budgetary period. 
Europski strukturni i investicijski (ESI) fondovi obuhvaćaju pet zasebnih fondova kojima se podupire provedba strategije Unije za pametan, održiv i uključiv rast diljem Unije, kao i misije pojedinih fondova, pri čemu su okviri politika određeni za sedmogodišnje proračunsko razdoblje VFO-a.
The funds include: European Regional Development Fund (ERDF); European Social Fund (ESF); Cohesion Fund (CF); European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD); and the European Maritime & Fisheries Fund (EMFF). 1 
Ti fondovi obuhvaćaju: Europski fond za regionalni razvoj (EFRR), Europski socijalni fond (ESF), Kohezijski fond (KF), Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) i Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR).
Ex-ante Conditionalities require a Member State to achieve certain conditions before it receives any European Structural and Investment funds. 
Ex ante uvjeti podrazumijevaju da je država članica dužna ispuniti određene uvjete prije nego što zaprimi bilo kakva sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova.
When preparing Operational Programmes under the 2014-2020 programme period, Member States had to assess whether these conditions are fulfilled. 
Pri pripremi operativnih programa za programsko razdoblje 2014. – 2020. države članice bile su dužne procijeniti jesu li ti uvjeti ispunjeni.
If they had not been fulfilled, action plans were need to be prepared to ensure fulfilment by 31 December 2016. 
Ako uvjeti nisu bili ispunjeni, bilo je potrebno izraditi akcijske planove kojima će se zajamčiti njihovo ispunjavanje do 31. prosinca 2016.
Intervention logic is a link between the assessed needs, objectives, inputs (planned and allocated), outputs (targeted and achieved) and results (intended and actual). 
Logika intervencije poveznica je između procijenjenih potreba, ciljeva, ulaznih resursa (planiranih i dodijeljenih), ostvarenja (ciljnih i postignutih) i rezultata (predviđenih i stvarnih).
Operational Programme (OP) sets out a Member State’s priorities and specific objectives and how the funding (EU and national public and private co-financing) from the ESI funds will be used during a given period (currently 7 years) to finance projects. 2 
Operativnim programom određuju se prioriteti i posebni ciljevi određene države članice te način na koji će se financijska sredstva (javno i privatno sufinanciranje na razini EU-a i država 1 članica) iz europskih strukturnih i investicijskih fondova upotrebljavati tijekom određenog (trenutačno sedmogodišnjeg) razdoblja za financiranje projekata.
These projects must contribute to achieve a certain number of objectives specified at the level of the OP’s priority axis. 
Tim se projektima mora doprinijeti postizanju određenog niza ciljeva navedenih na razini prioritetne osi operativnog programa.
An OP is prepared by the Member State and has to be approved by the Commission before any payments from the EU budget can be made. 
Država članica priprema operativni program, a prije izvršenja bilo kakvih plaćanja iz proračuna EU-a Komisija ga mora odobriti.
OPs can only be modified during the period covered if both parties agree. 
Izmjene operativnih programa tijekom predmetnog razdoblja moguće su samo uz suglasnost obiju strana.
Priority axis is one of the priorities of the strategy in an Operational Programme comprising a group of operations which are related and have specific measurable goals. 
Prioritetna os jedan je od prioriteta strategije u određenom operativnom programu koji se sastoji od skupine povezanih operacija koje imaju konkretne mjerljive ciljeve.
4 
3 Za svaku uporabu ili umnažanje fotografija ili druge građe koja nije obuhvaćena autorskim pravima Europske unije dopuštenje se mora zatražiti izravno od nositelja autorskih prava.
EN 2019 Challenges to effective EU cybersecurity policy Briefing Paper March 2019 
HR 2019 Izazovi u pogledu djelotvornosti kibersigurnosne politike EU-a Informativni dokument ožujak 2019.
About the paper: The objective of this briefing paper, which is not an audit report, is to provide an overview of the EU’s complex cybersecurity policy landscape and identify the main challenges to effective policy delivery. 
O ovoj publikaciji: Cilj je ovog informativnog dokumenta, koji nije revizijsko izvješće, pružiti pregled složenog okružja kibersigurnosne politike EU-a i utvrditi glavne izazove u pogledu njezine djelotvorne provedbe.
It covers network and information security, cybercrime, cyber defence and disinformation. 
Ovim su dokumentom obuhvaćeni mrežna i informacijska sigurnost, kiberkriminal, kiberobrana i dezinformiranje.
The paper will also inform any future audit work in this area. 
Dokument će služiti i kao izvor informacija za buduće revizije u tom području.
We based our analysis on a documentary review of publicly available information in official documents, position papers and third party studies. 
Analiza koju je Sud proveo temelji se na pregledu javno dostupnih informacija u službenim dokumentima, dokumentima o stajalištu i studijama trećih strana.
Our field work was carried out between April and September 2018, and developments up to December 2018 are taken into account. 
Sud je proveo terenski rad u razdoblju od travnja do rujna 2018. te su u obzir uzeta kretanja u tom području do prosinca 2018.
We complemented our work by a survey of the Member States’ national audit offices, and through interviews with key stakeholders from EU institutions and representatives from the private sector. 
Sud je dopunio svoj rad anketom u kojoj su sudjelovali nacionalni uredi za reviziju država članica te razgovorima s ključnim dionicima iz institucija EU-a i predstavnicima privatnog sektora.
The challenges we identified are grouped into four broad clusters: i) the policy framework; ii) funding and spending; iii) building cyber-resilience; iv) responding effectively to cyber incidents. 
Izazovi koje je Sud utvrdio podijeljeni su u četiri općenite skupine: i. okvir politike, ii. financiranje i potrošnja, iii. izgradnja kiberotpornosti, iv. pružanje djelotvornog odgovora na kiberincidente.
Achieving a greater level of cybersecurity in the EU remains an imperative test. 
Postizanje veće razine kibersigurnosti u EU-u i dalje je izazov koji je potrebno hitno riješiti.
We therefore end each chapter with a series of ideas for further reflection by policy-makers, legislators and practitioners. 
Stoga se na kraju svakog poglavlja donositeljima politika, zakonodavcima i stručnjacima iz danog područja iznosi niz ideja za daljnje promi š l j a nj e .
We would like to acknowledge the constructive feedback received from the services of the Commission, the European External Action Service, the Council of the European Union, ENISA, Europol, the European Cybersecurity Organisation, and national audit offices of the Member States. 
Sud zahvaljuje službama Komisije, Europskoj službi za vanjsko djelovanje, Vijeću Europske unije, ENISA-i, Europolu, Europskoj organizaciji za kibersigurnost i nacionalnim uredima za reviziju država članica na konstruktivnim povratnim informacijama.
Contents Executive summary Introduction What is cybersecurity? 
Sadržaj Sažetak Uvod Što je kibersigurnost?
How serious is the problem? 
Koliko je ozbiljan ovaj problem?
The EU’s action on cybersecurity Policy Legislation Constructing a policy and legislative framework Challenge 1: meaningful evaluation and accountability Challenge 2: addressing gaps in EU law and its uneven transposition Funding and spending Challenge 3: aligning investment levels with goals Scaling up investment Scaling up impact Challenge 4: a clear overview of EU budget spending Identifiable cybersecurity spending Other cybersecurity spending Looking ahead Challenge 5: adequately resourcing the EU’s agencies Building a cyber-resilient society Challenge 6: strengthening governance and standards Information security governance Threat and risk assessments Incentives Paragraph I-XIII 01-24 02-06 07-10 11-24 13-18 19-24 25-39 26-32 33-39 40-64 41-46 41-44 45-46 47-60 50-56 57-58 59-60 61-64 65-100 66-81 66-75 76-78 79-81 2 
Mjere EU-a u području kibersigurnosti Politika Zakonodavstvo Izgradnja okvira politike i zakonodavnog okvira 1. izazov: valjana evaluacija i utvrđivanje odgovornosti 2. izazov: uklanjanje nedostataka u pravu EU-a i njegovo neujednačeno prenošenje Financiranje i potrošnja 3. izazov: usklađivanje razina ulaganja s ciljevima Povećanje ulaganja Postizanje većeg učinka 4. izazov: jasan pregled potrošnje iz proračuna EU-a Potrošnja na kibersigurnost koju je moguće utvrditi Ostala potrošnja na kibersigurnost Pogled u budućnost 5. izazov: odgovarajuće osiguravanje resursa za agencije EU-a Izgradnja društva koje je otporno na kiberprijetnje 6. izazov: jačanje upravljanja i standarda Upravljanje informacijskom sigurnošću Procjena prijetnji i rizika Poticaji Odlomak I. – XIII. 01. – 24. 02. – 06.
Executive summary I Technology is opening up a whole new world of opportunities, with new products and services becoming integral parts of our daily lives. 
Sažetak I Tehnologija otvara čitav niz novih mogućnosti, pri čemu novi proizvodi i usluge postaju sastavni dio našeg svakodnevnog života.
In turn, the risk of falling victim to cybercrime or a cyberattack is increasing, the societal and economic impact of which continues to mount. 
S druge strane, povećava se rizik od postajanja žrtvom kiberkriminala ili kibernapada, čiji se društveni i ekonomski učinci i dalje povećavaju.
The EU’s recent drive since 2017 to accelerate efforts to strengthen cybersecurity and its digital autonomy come therefore at a critical time. 
Nedavni poticaj EU-a da se ubrzaju napori koji se ulažu u jačanje kibersigurnosti i digitalne autonomije nastupio je stoga u ključnom trenutku.
II This briefing paper, which is not an audit report and is based on publicly available information, aims to provide an overview of a complex and uneven policy landscape, and to identify the main challenges to effective policy delivery. 
II Cilj je ovog informativnog dokumenta, koji nije revizijsko izvješće i koji se temelji na javno dostupnim informacijama, pružiti pregled složenog i neujednačenog okružja predmetne politike i utvrditi glavne izazove u pogledu njezine djelotvorne provedbe.
The scope of our paper covers EU cybersecurity policy, as well as cybercrime and cyber defence, and also encompasses efforts to combat disinformation. 
Opsegom ovog dokumenta obuhvaćeni su kibersigurnosna politika EU-a, kao i kiberkiriminal i kiberobrana, te se u njemu ujedno razmatraju napori u suzbijanju dezinformiranja.
The challenges we identified are grouped into four broad clusters: (i) the policy and legislative framework; (ii) funding and spending; (iii) building cyber-resilience; and (iv) responding effectively to cyber incidents. 
Izazovi koje je Sud utvrdio podijeljeni su u četiri općenite skupine: i. okvir politike i zakonodavni okvir, ii. financiranje i potrošnja, iii. jačanje kiberotpornosti te iv. pružanje djelotvornog odgovora na kiberincidente.
Each chapter includes some reflection points on the challenges presented. 
Svako poglavlje sadržava nekoliko tema za daljnje promišljanje u vezi s predstavljenim izazovima.
The policy and legislative framework III Developing action aligned to the EU’s cybersecurity strategy’s broad aims of becoming the world’s safest digital environment is a challenge in the absence of measurable objectives and scarce, reliable data. 
Okvir politike i zakonodavni okvir III Budući da ne postoje mjerljivi ciljevi i da nedostaju pouzdani podatci, izazov je izrada mjera koje bi bile usklađene s općim ciljevima kibersigurnosne strategije EU-a kojom se nastoji uspostaviti najsigurnije digitalno okruženje na svijetu.
Outcomes are rarely measured and few policy areas have been evaluated. 
Ishodi se rijetko mjere i evaluacija je provedena tek u nekoliko područja politike.
A key challenge is therefore ensuring meaningful accountability and evaluation by shifting towards a performance culture with embedded evaluation practices. 
Stoga je ključan izazov zajamčiti valjano utvrđivanje odgovornosti i evaluaciju preusmjeravanjem na kulturu uspješnosti s ugrađenim evaluacijskim praksama.
IV The legislative framework remains incomplete. 
IV Zakonodavni okvir i dalje je nepotpun.
Gaps in, and the inconsistent transposition of, EU law can make it difficult for legislation to reach its full potential. 
Nedostatci i nedosljednost u prenošenju prava EU-a mogu otežati iskorištavanje punog potencijala zakonodavstva.
Funding and spending V Aligning investment levels with goals is challenging: this requires scaling up not just overall investment in cybersecurity – which in the EU has been low and fragmented– but also scaling up impact, especially in better harnessing the results of research spending and ensuring the effective targeting and funding of start-ups. 
Financiranje i potrošnja V Usklađivanje razina ulaganja s ciljevima čini izazov: pritom nije potrebno povećati samo ukupna ulaganja u kibersigurnost, koja su u EU-u na niskoj razini i neusustavljena, nego i učinak, posebno kako bi se bolje iskoristili rezultati dobiveni na temelju potrošnje sredstava na istraživanja i kako bi se zajamčilo djelotvorno postavljanje ciljeva i financiranje novoosnovanih poduzeća.
VI Having a clear overview of EU spending is essential for the EU and its Member States to know which gaps to close to meet their stated goals. 
VI Za EU i njegove države članice ključno je da imaju jasan pregled potrošnje sredstava EU-a kako bi se utvrdili nedostatci koje je potrebno ukloniti radi postizanja zadanih ciljeva.
As there is no dedicated EU budget to fund the cybersecurity strategy, there is not a clear picture of what money goes where. 4 
S obzirom na to da ne postoji poseban proračun EU-a namijenjen financiranju kibersigurnosne strategije, nema jasne slike o izdvojenim financijskim sredstvima i njihovoj namjeni.
VII At a time of heightened security-driven political priorities, constraints in the adequate resourcing of the EU’s cyber-relevant agencies may prevent the EU’s ambitions from being matched. 
VII U vrijeme kad se politički prioriteti u povećanoj mjeri temelje na sigurnosnim pitanjima ograničenja u osiguravanju odgovarajućih resursa za agencije EU-a koje su relevantne za kibersigurnost mogu onemogućiti ispunjenje ambicija EU-a.
Building cyber-resilience VIII Weaknesses in cybersecurity governance abound in the public and private sectors across the EU as well as at the international level. 
Izgradnja kiberotpornosti VIII U javnom i privatnom sektoru u EU-u, kao i na međunarodnoj razini, postoji velik broj nedostataka u upravljanju kibersigurnošću.
This impairs the global community’s ability to respond to and limit cyberattacks and undermines a coherent EU-wide approach. The challenge is thus to strengthen cybersecurity governance. 
To umanjuje sposobnost globalne zajednice da odgovori na kibernapade i ograniči ih te narušava sustavan pristup na razini cijelog EU-a.
IX Raising skills and awareness across all sectors and levels of society is essential, given the growing global cybersecurity skills shortfall. 
IX S obzirom na rastući globalni problem nedostatka vještina u području kibersigurnosti, ključno je unaprijediti vještine i podići razinu osviještenosti u svim sektorima i na svim razinama društva.
There are currently limited EU-wide standards for training, certification or cyber risk assessments. 
Na razini EU-a trenutačno postoje ograničeni standardi za osposobljavanje, certificiranje ili procjene rizika u području kibersigurnosti.
X A foundation of trust is essential for strengthening overall cyber resilience. 
X Izgradnja povjerenja ima ključnu važnost za jačanje cjelokupne kiberotpornosti.
The Commission itself has assessed that coordination in general is still insufficient. 
I Komisija je procijenila da je koordinacija općenito i dalje nedovoljna.
Improving information exchange and coordination between the public and private sectors remains a challenge. 
Poboljšanje razmjene informacija i koordinacije između javnog i privatnog sektora i dalje je izazov.
Responding effectively to cyber incidents XI Digital systems have become so complex that preventing all attacks is impossible. 
Pružanje djelotvornog odgovora na kiberincidente XI Digitalni sustavi postali su toliko složeni da je nemoguće spriječiti sve napade.
However, cybersecurity is not yet fully integrated into existing EU-level crisis response coordination mechanisms, potentially limiting the EU’s capacity to respond to large-scale, cross-border cyber incidents. 
Međutim, kibersigurnost još nije u potpunosti integrirana u postojeće mehanizme za koordinaciju odgovora na krizu na razini EU-a, što može ograničiti sposobnost EU-a da odgovori na prekogranične kiberincidente velikih razmjera.
XII The protection of critical infrastructure and societal functions is key. 
XII Ključno je zajamčiti zaštitu kritične infrastrukture i društvenih funkcija.
The potential interference in electoral processes and disinformation campaigns are a critical challenge. 
Moguće uplitanje u izborne procese te kampanje dezinformiranja ključan su izazov.
XIII The current challenges posed by cyber threats facing the EU and the broader global environment require continued commitment and an ongoing steadfast adherence to the EU’s core values. 
XIII Trenutačni izazovi koje donose kiberprijetnje s kojima se suočavaju EU i šire globalno okruženje zahtijevaju kontinuiranu predanost te stalno i čvrsto poštovanje temeljnih vrijednosti EU-a.
Introduction 01 Technology is opening up a whole new world of opportunities. 
Uvod 01 Tehnologija otvara čitav niz novih mogućnosti.
As new products and services take off, they become integral parts of our daily lives. 
Čim se pojave novi uspješni proizvodi i usluge, oni postaju sastavni dio našeg svakodnevnog života.
However, with each new development our technological dependence rises, and so too does the importance of cybersecurity. 
Međutim, svakim novim razvojnim pomakom povećava se naša ovisnost o tehnologiji, pa time i važnost kibersigurnosti.
The more personal data we put online and the more connected we become, the more likely we are to fall victim to a form of cybercrime or cyberattack. 
Što više osobnih podataka unesemo na internet i što smo više povezani, to je vjerojatnije da ćemo postati žrtvom nekog oblika kiberkriminala ili kibernapada.
02 There is no standard, universally accepted definition of cybersecurity1. 
02 Ne postoji standardna, općeprihvaćena definicija kibersigurnosti1.
Broadly, it is all the safeguards and measures adopted to defend information systems and their users against unauthorised access, attack and damage to ensure the confidentiality, integrity and availability of data. 
U širem smislu, kibersigurnost podrazumijeva sve zaštitne i opće mjere koje su donesene radi obrane informacijskih sustava i njihovih korisnika od neovlaštenog pristupa, napada i štete kako bi se zajamčili povjerljivost, integritet i dostupnost podataka.
Incidents may be intended or not and range, for example, from accidental disclosures of information, to attacks on businesses and critical infrastructure, to the theft of personal data, and even interference in democratic processes. 
Incidenti mogu biti namjerni ili nenamjerni te različitog oblika, počevši, primjerice, od slučajnog objavljivanja informacija, preko napada na poduzeća i kritičnu infrastrukturu, do krađe osobnih podataka, pa čak i uplitanja u demokratske procese.
These can all have wide-ranging harmful effects on individuals, organisations and communities. 
Sve to može imati štetne učinke na pojedince, organizacije i zajednice, i to u širokim razmjerima.
04 As a term used in EU policy circles, cybersecurity is not limited to network and information security. 
04 Pojam kibersigurnosti, kako se upotrebljava u okviru politika EU-a, nije ograničen na mrežnu i informacijsku sigurnost.
It covers any unlawful activity involving the use of digital technologies in cyberspace. 
Njime se obuhvaća svaka nezakonita aktivnost koja uključuje uporabu digitalnih tehnologija u kiberprostoru.
This can therefore include cybercrimes like launching computer virus attacks and non-cash payment fraud, and it can straddle the divide between systems and content, as with the dissemination of online child sexual abuse material. 
To stoga može uključivati kiberkriminalne aktivnosti kao što su napadi računalnim virusom i prijevare u okviru bezgotovinskog plaćanja te aktivnosti kojima se zaobilaze sustavi radi prenošenja određenog sadržaja, kao što je širenje materijala o seksualnom zlostavljanju djece na internetu.
In addition, Europol sees a convergence between cybercrime and terrorism2. 
Osim toga, Europol smatra da postoje dodirne točke između kiberkriminala i terorizma2.
05 Different actors – including states, criminal groups and hacktivists – instigate cyber incidents, moved by different motives. 
05 Različiti akteri, uključujući države, kriminalne skupine i hakerske aktiviste, pokreću kiberincidente zbog različitih motiva.
The fallout from these incidents is felt at the national, European and even global level. 
Posljedice tih incidenata osjećaju se na nacionalnoj, europskoj te čak i na globalnoj razini.
However, the intangible and largely borderless nature of the internet, and the tools and tactics used, often make it difficult to identify an attack’s perpetrator (the so-called “attribution problem”). 6 
Međutim, zbog nematerijalne i uglavnom bezgranične prirode interneta te zbog korištenih alata i taktika često je teško identificirati počinitelja napada (takozvani „problem pripisivanja odgovornosti”). 7
06 The numerous types of cybersecurity threats can be classified according to what they do to data – disclosure, modification, destruction or denied access – or the core information security principles they violate, as shown in Figure 1 below. 
06 Brojne vrste kibersigurnosnih prijetnji mogu se razvrstati prema onomu što se želi učiniti u pogledu podataka (objavljivanje, izmjena ili uništavanje podataka ili uskraćivanje pristupa podatcima) ili prema osnovnim načelima informacijske sigurnosti koja se njima krše, kao što je prikazano na slici 1. u nastavku.
Some examples of attacks are described in Box 1. 
Neki primjeri napada opisani su u okviru 1.
As the attacks to information systems increase in sophistication, our defence mechanisms become less effective3. 
Napadi na informacijske sustave postaju sve sofisticiraniji i stoga naši mehanizmi obrane postaju manje djelotvorni3.
Figure 1 – Threat types and the security principles they put at risk Availability Confidentiality Integrity 7 Unauthorised access Disclosure Modification of Information Destruction Denial of service Source: ECAmodifiedfromaEuropeanParliamentstudy4.Padlock=securitynotimpacted; Exclamation mark = security at risk 
Slika 1. – Vrste prijetnji i ugrožena sigurnosna načela Dostupnost Povjerljivost Integritet 8 Neovlašteni pristup Objavljivanje Izmjena informacija Uništavanje Uskraćivanje usluge Izvor: Sud, prilagođeni prikaz na temelju studije koju je proveo Europski parlament4. Lokot = sigurnost nije ugrožena; uskličnik = sigurnost je ugrožena Okvir 1.
8 Box1 Types of cyber attacks Every time a new device comes online or connects with other devices, the so-called cybersecurity “attack surface” increases. 
Vrste kibernapada Svaki put kad se na mreži pojavi novi uređaj ili kad se on poveže s drugim uređajima, povećava se takozvana „površina napada” u području kibersigurnosti.
The exponential growth of the Internet of Things, the cloud, big data and the digitisation of industry is accompanied by a growth in the exposure of vulnerabilities, enabling malicious actors to target ever more victims. 
Eksponencijalni rast interneta stvari, računalstva u oblaku, sustava velikih podataka i digitalizacije industrije dovodi do sve veće izloženosti slabih točaka, što zlonamjernim akterima omogućuje da se usmjere na sve veći broj žrtava.