natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Partner country governments appoint a “national focal point” (NFP), who is their primary representative for the Initiative, responsible for liaising with CBRN stakeholders at the national (national team, project beneficiaries and other local actors) and international levels. 
Vlade partnerskih zemalja imenuju „nacionalnu osobu za kontakt” koja djeluje kao njihov glavni predstavnik u Inicijativi i koja je odgovorna za interakciju s dionicima u području KBRN sigurnosti na nacionalnoj razini (nacionalnim timom, korisnicima projekata i drugim lokalnim akterima), kao i na međunarodnoj razini.
The Centres of Excellence are built around eight regional secretariats (see Annex III). 
Osnovu centara izvrsnosti čini osam regionalnih tajništva (vidi prilog III.).
The regional secretariats are platforms to promote and facilitate cooperation at regional and international level. 
Regionalna tajništva platforme su za promicanje i omogućavanje lakše suradnje na regionalnoj i međunarodnoj razini.
They liaise with and provide support to the national focal points in their region, organise regional round table meetings, facilitate information sharing, monitor to a certain extent, the regional activities and promote the Initiative. 14 AUDIT SCOPE AND APPROACH 11. 
Zadužena su za interakciju s nacionalnim osobama za kontakt u svojim regijama i pružanje potpore tim osobama, kao i za organizaciju regionalnih okruglih stolova, omogućavanje lakše razmjene informacija, određeni stupanj praćenja, regionalne aktivnosti i promidžbu Inicijative. 13
One of the main objectives of this performance audit of the EU CBRN Centres of Excellence Initiative was to follow-up the actions taken by the EEAS and the Commission to implement the recommendations in special report 17/2014 which were to: (a) concentrate EU funding in the areas of most relevance to EU security; (b) increase the capacities of the regional secretariats; (c) increase the role of the EU delegations; (d) involve partner countries in the initiation and implementation of projects; (e) decrease the time gap between project proposals and project implementation; (f) improve cooperation between decision-making and implementing bodies. 
Jedan od glavnih ciljeva ove revizije uspješnosti Inicijative EU‐a za centre izvrsnosti u području KBRN sigurnosti bio je praćenje mjera koje su ESVD i Komisija poduzeli kako bi proveli preporuke iz tematskog izvješća Suda br. 17/2014, u kojima je stajalo da je potrebno: (a) usredotočiti sredstva EU‐a na područja koja imaju najveću važnost za sigurnost EU‐a (b) povećati kapacitete regionalnih tajništva (c) proširiti ulogu delegacija EU‐a (d) uključiti partnerske zemlje u pokretanje i provedbu projekata (e) skratiti vrijeme koje protekne između podnošenja prijedloga projekata i početka njihove provedbe (f) poboljšati suradnju između tijela koja donose odluke i provedbenih tijela.
While our earlier audit concentrated on the set-up of the Initiative, this time we broadened the audit scope to include an assessment of the risk management approach, the Initiative’s implementation in partner countries, and the monitoring and evaluation systems. 
Prethodna revizija Suda bila je usmjerena na uspostavu Inicijative, no u kontekstu ove revizije proširen je njezin opseg kako bi se obuhvatilo i procjenu pristupa upravljanju rizicima, provedbu Inicijative u partnerskim zemljama te sustave za praćenje i evaluaciju.
We aimed to answer the question: Has the Centres of Excellence Initiative contributed significantly to mitigating chemical, biological, radiological and nuclear risks from outside the EU? 
Cilj Suda bio je odgovoriti na sljedeće pitanje: je li Inicijativa za centre izvrsnosti u znatnoj mjeri doprinijela ublažavanju kemijskih, bioloških, radioloških i nuklearnih rizika koji prijete iz područja izvan EU‐a?
To answer this question, we addressed three sub-questions: (a) Have the Commission and the EEAS adopted an adequate risk management approach? (b) Has the Initiative been satisfactorily developed in partner countries? (c) Have effective monitoring and evaluation systems been established to identify, assess and report on the Centres of Excellence Initiative’s results? 
Kako bi odgovorio na to pitanje, Sud se usredotočio na tri potpitanja: (a) Jesu li Komisija i ESVD usvojili odgovarajući pristup upravljanju rizicima? (b) Je li Inicijativa na zadovoljavajući način razrađena u partnerskim zemljama? (c) Jesu li uspostavljeni djelotvorni sustavi praćenja i evaluacije s pomoću kojih je moguće utvrditi i procijeniti rezultate Inicijative za centre izvrsnosti te izvijestiti o njima?
We carried out our audit between February and October 2017. 
Revizija se provodila u razdoblju od veljače do listopada 2017.
We reviewed supporting documentation and interviewed representatives from the Commission (DGs DEVCO, JRC, 
Sud je pregledao popratnu dokumentaciju i obavio razgovore s predstavnicima Komisije (GU DEVCO, JRC, GU ECHO, 14
15 ECHO, NEAR and HOME), the EEAS, UNICRI, the Governance Team and participants at the 5th International Meeting of National Focal Points in Brussels. 
GU NEAR i GU HOME), ESVD‐a, UNICRI‐ja i upravljačkog tima te sa sudionicima 5. međunarodnog sastanka nacionalnih osoba za kontakt u Bruxellesu.
We carried out audit visits to three partner countries: Georgia (June 2017), Jordan and Lebanon (September 2017). 
Sud je obavio i revizijske posjete trima partnerskim zemljama: Gruziji (u lipnju 2017.), Jordanu i Libanonu (u rujnu 2017.).
These countries are part of the Neighbourhood, the Initiative’s priority area, and the first two host regional secretariats14. 
Sve tri zemlje obuhvaćene su susjedskom politikom, koja je jedno od prioritetnih područja Inicijative, a u Gruziji i Jordanu nalaze se i regionalna tajništva14.
We interviewed the heads of the regional secretariats, the regional coordinators, on-site technical assistance experts, the national focal points, the EU delegations, 15 project beneficiaries and 3 EU contractors (project implementers). 
Sud je obavio razgovore s čelnicima regionalnih tajništva, regionalnim koordinatorima, stručnjacima za tehničku pomoć na terenu, nacionalnim osobama za kontakt i predstavnicima delegacija EU‐a te s 15 korisnika projekata i trima izvođačima (provoditeljima projekata EU‐a).
We surveyed all regional secretariats (8) and a sample of other stakeholders (listed below) in order to obtain general information on the Initiative. 
Provedena je anketa među svim regionalnim tajništvima (njih 8) i među uzorkom drugih dionika (koji su navedeni u nastavku) kako bi se prikupile opće informacije o Inicijativi.
We analysed all the written replies received from: (i) the regional secretariats (5 out of 8 responded); (ii) national focal points (11 out of 18 responded); (iii) EU delegations (14 out of 18 responded); (iv) project implementers (6 out of 7 responded); (v) EU CBRN contact points (5 out of the 10 responded). 
Sud je analizirao sve pisane odgovore: (i) regionalnih tajništva (odgovore je poslalo njih 5 od 8) (ii) nacionalnih osoba za kontakt (odgovore je poslalo njih 11 od 18) (iii) delegacija EU‐a (odgovore je poslalo njih 14 od 18) (iv) provoditelja projekata (odgovore je poslalo njih 6 od 7) (v) kontaktnih točaka EU‐a za KBRN sigurnost (odgovore je poslalo njih 5 od 10).
14 The South East and Eastern Europe and Middle East regional secretariats. 
15 14 Regionalna tajništva u jugoistočnoj i istočnoj Europi te na Bliskom istoku.
To ensure the best use of limited resources, we recommended in special report 17/2014 to prioritise funding in the areas most relevant to EU security. 
Kako bi se zajamčila optimalna upotreba ograničenih resursa, Sud je u tematskom izvješću br. 17/2014 preporučio da se prednost da financiranju područja od najveće važnosti za sigurnost EU‐a.
According to DG HOME, the most direct CBRN risks to the EU’s security lie in the Middle East and Eastern Partnership countries15, followed by the North African countries, which together represent 20 % of the partner countries. 
Prema navodima GU‐a HOME, najizravniji KBRN rizici za sigurnost EU‐a dolaze s Bliskog istoka i iz zemalja istočnog partnerstva15, a potom i iz sjevernoafričkih zemalja, koje zajedno čine 20 % partnerskih zemalja.
Despite this, DG DEVCO’s geographical priorities (South East and Eastern Europe, the Middle East, North Africa Sahel, the African Atlantic Façade, and Eastern and Central Africa) cover 70 % of the partner countries, many of which are not regarded as having the most direct CBRN risks to the EU. 
Unatoč tome, prioritetna zemljopisna područja koja je odredio GU DEVCO (jugoistočna i istočna Europa, Bliski istok, sjeverna Afrika – Sahel, afričko‐atlantsko pročelje te istočna i središnja Afrika) obuhvaćaju 70 % partnerskih zemalja, od kojih se mnoge ne smatraju izvorom najizravnijih KBRN rizika za EU.
DG DEVCO and the EEAS have in fact encouraged more partner countries to join the Initiative. 
Štoviše, GU DEVCO i ESVD potiču i druge partnerske zemlje da pristupe Inicijativi.
As a result, the number of partner countries has continued to grow instead of concentrating efforts on a more limited number of countries16. 
Slijedom toga, broj partnerskih zemalja i dalje bilježi rast umjesto da se većina aktivnosti usmjeri na manji broj zemalja16.
In October 2017, the number of partner countries had increased by 15 from 43 to 58 since our last audit (see Annex IV) and interest in the Initiative continues to grow17. 
Do listopada 2017. broj partnerskih zemalja povećao se od prethodnog revizijskog posjeta Suda za 15, odnosno s 43 na 58 zemalja (vidi prilog IV.) te je zanimanje za Inicijativu sve veće17.
As resources are limited, the geographical expansion implies less final assistance on average per country. 
Budući da su resursi ograničeni, uključivanje novih zemljopisnih područja u konačnici znači manju prosječnu pomoć po državi.
At the time of special report 17/2014, we looked at the systems for selecting and implementing the first 40 projects. 
17/2014, Sud je ispitao sustave za odabir i provedbu prvih 40 projekata.
We compared the project funding allocation from projects 1 to 40 (first period) to projects 41 to 60 (second period). 
1 do br. 40 (prvo razdoblje) s raspodjelom za projekte od br.
Figure 2 shows that South East and Eastern Europe, which is a priority for the EU, has been the largest overall recipient of project funding (21 %) but received less in the latest period. From project 41 onwards, the Armenia, Azerbaijan, Belarus, Georgia, Moldova and Ukraine. 
Iz slike 2. vidljivo je da je za područje jugoistočne i istočne Europe, koje se smatra jednim od prioriteta EU‐a, sveukupno izdvojeno najviše financijskih sredstava za Armenija, Azerbajdžan, Bjelarus, Gruzija, Moldova i Ukrajina.
Ethiopia, Kuwait, Pakistan and Sierra Leone joined the Initiative in 2017 and Mongolia joined in March 2018. 
Etiopija, Kuvajt, Pakistan i Sijera Leone pristupili su Inicijativi 2017. godine, a Mongolija u ožujku 2018.
15 16 17 
16 15 16 17
17 African Atlantic Façade, which, aside from Morocco, is not part of the Neighbourhood, has been the largest beneficiary. 
41 nadalje najviše sredstava izdvojeno je za afričko‐atlantsko pročelje, koje – uz iznimku Maroka – nije obuhvaćeno susjedskom politikom.
The South East Asia region is the third highest financial recipient but is not one of the high priority risks areas. 
Jugoistočna Azija treći je najveći korisnik financijskih sredstava, iako ta regija nije jedno od područja s prioritetnim rizicima.
Although risks are higher in the Middle East and North Africa Sahel (see paragraph 16)18, these regions (except for the Gulf Cooperation Council region) have received the lowest share of funding in the second period. 
Iako su Bliski istok i sjeverna Afrika – Sahel rizičnija područja (vidi odlomak 16.)18, za te je regije (uz iznimku država članica Vijeća za suradnju u Perzijskom zaljevu) u drugom razdoblju izdvojena najmanja količina sredstava.
Overall, they received respectively 13 % and 9 % of the project funding. 
Sveukupno, te su regije primile redom 13 % i 9 % financijskih sredstava za projekte.
The regions representing the most direct CBRN risks to the EU (see paragraph 16) received in total 43 % of the total project allocation. 
Regije iz kojih prijete najizravniji KBRN rizici za EU (vidi odlomak 16.) primile su sveukupno 43 % ukupnih sredstava izdvojenih za projekte.
Projects are therefore not prioritised on the basis of risks linked to the geographical location. 
Slijedom navedenoga, utvrđivanje prioritetnih projekata ne obavlja se na temelju procjene rizika povezanih sa zemljopisnim područjem.
This is contrary to our previous recommendation, which the Commission had accepted. 
To je u suprotnosti s prethodnom preporukom Suda koju je Komisija prihvatila.
Following a demand-driven or bottom-up approach19, the regions submit project proposals to DG DEVCO. 
Primjenjujući pristup koji se temelji na potrebama, odnosno pristup predlaganja projekata s niže razine19, regije podnose prijedloge projekata GU‐u DEVCO.
Yet, the Commission selects the projects to finance but it does not apply risk-based selection criteria even though its own working document commented that EU security would benefit from a more extensive use of assessments of threats and risks20. 
Odabir projekata za financiranje obavlja Komisija, no pritom ne primjenjuje kriterije odabira koji se temelje na rizičnosti, iako je u vlastitom radnom dokumentu iznijela primjedbu da bi za sigurnost EU‐a bilo korisno češće obavljati procjene prijetnji i rizika20.
Instead, project proposals are admitted on a first-come-first-served basis, which the Commission hopes will stimulate competition among the regions. 
Umjesto toga, prijedlozi projekata prihvaćaju se prema redoslijedu njihova podnošenja jer se Komisija nada da će time potaknuti konkurenciju među regijama.
In practice, the Initiative’s funds are spread over a greater number of partner countries. 
U praksi, financijska sredstva Inicijative raspodijeljena su među većim brojem partnerskih zemalja.
18 19 Stockholm International Peace Research Institute Yearbook 2017. 
17 18 19 Međunarodni institut za mirovna istraživanja u Stockholmu, godišnjak za 2017.
Partner countries (the national team) identify the needs specific to their country and discuss at regional level the actions that could take place to address common CBRN risks and threats. 
Partnerske zemlje (nacionalni timovi) utvrđuju svoje posebne potrebe te potom na regionalnoj razini raspravljaju o mjerama koje bi se mogle provesti u svrhu uklanjanja zajedničkih KBRN rizika i prijetnji.
20 SWD(2017) 278 final PART 1/2, p. 
20 SWD(2017) 278 final, dio 1/2, str.
Figure 2 - Financial allocation per region from 2010 until October 2017 18 million euro 25 20 15 10 5 0 Projects 1-40 Projects 41-60 Total Source: European Court of Auditors based on data extracted from CRIS and the CBRN portal and provided by the JRC. 
Slika 2. – Raspodjela financijskih sredstava po regijama u razdoblju od 2010. do listopada 2017. Izvor: Europski revizorski sud, na temelju podataka preuzetih iz sustava CRIS i s portala o KBRN sigurnosti, kao i podataka koje je dostavio JRC.
Furthermore, no thematic fields are given priority. 
Osim toga, nijednom tematskom području nije dan prioritet.
Whereas prevention measures were the main focus of the initial EU CBRN domestic policy21, the IcSP legal framework22 does not specify which external mitigation measures should be prioritised (preparedness, prevention, detection or response). However, DG HOME and DG DEVCO experts recommend that, as a first step, the CBRN material should be identified and secured. 
Iako je u okviru unutarnje politike EU‐a za KBRN sigurnost21 najveći naglasak izvorno bio stavljen na preventivne mjere, u pravnom okviru Instrumenta za doprinos stabilnosti i miru (IcSP)22 ne precizira se kojim bi mjerama ublažavanja vanjskih prijetnji i rizika trebalo dati prednost (pripravnosti, sprječavanju, otkrivanju ili pružanju odgovora).
In addition, only five projects out of 66, representing 9 % of expenditure, tackled Council conclusions on strengthening chemical, biological, radiological and nuclear (CBRN) security in the European Union – an EU CBRN Action Plan. 
Međutim, stručnjaci iz GU‐a HOME i GU‐a DEVCO preporučili su da se, kao prvi korak, KBRN materijali identificiraju te da ih se Council conclusions on strengthening chemical, biological, radiological and nuclear (CBRN) security in the European Union – an EU CBRN Action Plan (Zaključci Vijeća o jačanju kemijske, biološke, radiološke i nuklearne (KBRN) sigurnosti u Europskoj uniji – akcijski plan EU‐a za KBRN prijetnje).
Regulation (EU) No 230/2014. 
230/2014.
Instrument contributing to Stability and Peace (IcSP) – Thematic Strategy Paper 2014-2020. 
Instrument za doprinos stabilnosti i miru (IcSP) – tematski strateški dokument za razdoblje 2014. – 2020.
21 22 
41 – 60 Sveukupno 21 22
19 chemical risks exclusively (see Annex V), although the EU Intelligence and Situation Centre (INTCEN) considers this as the threat most likely to materialise. 
Osim toga, samo pet projekata od njih 66, u okviru kojih je nastalo 9 % rashoda, bilo je isključivo posvećeno kemijskim rizicima (vidi prilog V.), iako Obavještajni i situacijski centar EU‐a smatra da je to prijetnja čije je ostvarivanje najizglednije.
In 2017, the Commission has started to use the Initiative to address more security-related matters such as counter-terrorism, the fight against cybercrime, the protection of critical infrastructures, combatting trafficking of falsified medicines, maritime security, and explosives. 
Komisija se tijekom 2017. počela služiti Inicijativom kako bi se potražio odgovor na pitanja koja su u većoj mjeri povezana sa sigurnošću, kao što su borba protiv terorizma, borba protiv kiberkriminaliteta, zaštita ključne infrastrukture, borba protiv trgovine krivotvorenim lijekovima, pomorska sigurnost i eksplozivi.
Because the Initiative’s resources are limited, the Commission intends to fund these new activities from other budget lines while making use of the Centres of Excellence structures. 
S obzirom na to da su resursi Inicijative ograničeni, Komisija namjerava financirati te nove aktivnosti iz drugih proračunskih linija, pritom se služeći strukturama centara izvrsnosti.
However, there are still a large number of measures necessary to address traditional CBRN risks23. 
Međutim, i dalje postoji velik broj mjera koje su potrebne za uklanjanje uobičajenih KBRN rizika23.
National focal points have mobilised their efforts in the CBRN area and expect to see results. 
Nacionalne osobe za kontakt ulažu znatne napore u područje KBRN sigurnosti te očekuju vidljive rezultate.
Expanding the Initiative to other thematic fields requires additional work, while much remains to be done in the CBRN domain. 
Proširenje inicijative na druga tematska područja iziskuje dodatan rad, iako još preostaje mnogo toga za učiniti u području KBRN sigurnosti.
23 By analogy, 124 actions were required from EU Member States regarding prevention, detection, preparedness and response in the first CBRN Action Plan. 
19 23 Po analogiji, na temelju prvog akcijskog plana za KBRN sigurnost, države članice EU‐a bile su dužne provesti 124 mjere povezane sa sprječavanjem, otkrivanjem, pripravnošću i pružanjem odgovora.
20 The identification of partner countries’ needs and priorities still takes too long and is not based on systemic risk assessments 22. 
Utvrđivanje potreba i prioriteta partnerskih zemalja i dalje traje predugo te se ne temelji na procjenama sistemskih rizika 22.
The JRC has devised a needs assessment questionnaire (NAQ) for partner countries. 
JRC je za partnerske zemlje izradio upitnik za procjenu potreba.
The questions were generic and related to subjects such as the existence or not in the partner country of a national legal framework, an institutional framework governing the safety and security of CBRN materials and facilities. 
Pitanja iz upitnika bila su općenita i odnosila su se, primjerice, na to postoje li ili ne postoje u partnerskoj zemlji nacionalni pravni okvir ili institucijski okvir kojim je uređena sigurnost i zaštita KBRN materijala i postrojenja.
The concept of risks was not embedded in the JRC’s methodology and there was not sufficient guidance as to how risks should be identified and prioritised. 
Koncept rizika nije bio uključen u metodologiju JRC‐a te smjernice o tome kako bi trebalo utvrđivati rizike i kojima bi trebalo dati prednost nisu bile dostatne.
The gaps identified through the questionnaire are the basis for the development of a CBRN National Action Plan (NAP) to mitigate these risks. 
Nedostaci utvrđeni s pomoću upitnika temelj su za izradu nacionalnog akcijskog plana za ublažavanje KBRN rizika.
JRC experts assisted the partner countries’ CBRN national teams24 in replying to the questions but the NAQ remains a self-assessment exercise carried out by the partner countries. 
Stručnjaci iz JRC‐a pomogli su nacionalnim timovima za KBRN sigurnost24 u partnerskim zemljama da odgovore na pitanja, no upitnik za procjenu potreba i dalje je namijenjen tome da partnerske zemlje same procijene svoje potrebe.
To carry out the NAQ and NAP exercises, the Commission recommends that the national teams include representatives from a wide range of ministries (see Figure 1) and other recognised contact points25. 
Komisija preporučuje da se u svrhu ispunjavanja upitnika i izrade nacionalnog akcijskog plana u nacionalne timove uključe predstavnici raznih ministarstava (vidi sliku 1.) i drugih priznatih kontaktnih točaka25.
Our analysis shows that the national teams did not systematically include experts drawn from the full range of CBRN fields. 
Analiza koju je obavio Sud pokazuje da se u nacionalne timove nisu sustavno uključivali stručnjaci iz svih KBRN polja.
By October 2017, 26 partner countries of 58 (45 %) had finalised their NAQ and only 18 partner countries (31 %) had devised a NAP. 
26 od 58 partnerskih zemalja (45 %) dovršilo je ispunjavanje upitnika za procjenu potrebe, dok je svega 18 partnerskih zemalja (31 %) izradilo nacionalni akcijski plan.
Four partner countries did so without applying the NAQ methodology (see Annex I). 
Četiri partnerske zemlje izradile su ga ne primijenivši metodologiju koja se temelji na upitniku (vidi prilog I.).
One reason for the fact that not all partner countries have been through the NAQ/NAP processes is that it is a voluntary exercise requiring political will. Another reason why a limited number of partner countries had finalised their NAQs and NAPs is the political CBRN national teams coordinate the work and share information in their countries among institutions like ministries, agencies and research and educational facilities involved at various levels in CBRN risk mitigation. 
Činjenica da dio partnerskih zemalja nije provodio procese ispunjavanja upitnika i izrade akcijskog može se objasniti time da je riječ o dobrovoljnim postupcima za koje je potrebna Nacionalni timovi za KBRN sigurnost u svojim matičnim zemljama koordiniraju rad i razmjenjuju informacije među institucijama kao što su ministarstva, agencije te obrazovne i istraživačke ustanove koje na različitim razinama djeluju u području ublažavanja KBRN rizika.
For example, contact points for INTERPOL, the World Health Organisation, the UN Security Council 1540 Committee, the Biological Weapons Convention, the Food and Agriculture Organisation, the Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons, the International Atomic Energy Agency, the Programme for the Prevention, Preparedness and Response to Natural and Man-made Disasters, etc. 
Na primjer, kontaktne točke za Interpol, Svjetsku zdravstvenu organizaciju, Odbor Vijeća sigurnosti UN‐a uspostavljenog rezolucijom 1540, Konvenciju o biološkom oružju, Organizaciju za hranu i poljoprivredu, Organizaciju za zabranu kemijskog oružja, Međunarodnu agenciju za atomsku energiju, Program za sprječavanje, pripravnost i pružanje odgovora na prirodne katastrofe i katastrofe izazvane ljudskim djelovanjem itd.
24 25 
20 24 25
21 instability in certain partner countries, complicating the planning. Finally, the JRC could not respond quickly enough to all demands for NAQ/NAP assistance. 
Naposljetku, JRCnije mogao dovoljno brzo odgovoriti na sve zahtjeve za pomoć u vezi s ispunjavanjem upitnika i izradom akcijskog plana.