natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The information mainly relates to how the running of the organisations affects sustainability rather than how they have considered sustainability in their overall strategy and operations. 
Povezane informacije odnose se na to kako upravljanje organizacijom utječe na održivost, a ne na način na koji je organizacija uklopila pitanje održivosti u svoju cjelokupnu strategiju i poslovanje.
VII This review highlights benefits for organisations engaging in sustainability reporting and describes developments in auditing sustainability reporting. 
VII U ovom se pregledu ističu koristi od toga da organizacije izvješćuju o održivosti i opisuju razvojne promjene u reviziji izvješća o održivosti.
It also presents examples of practices in the Member States, both in the public and the private sectors. 
Također se iznose primjeri iz prakse država članica, kako u privatnom tako i u javnom sektoru.
VIII We identify four challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies: o Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability o Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework o Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies o Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 5 
VIII Sud izdvaja četiri izazova u vezi s izvješćivanjem o održivosti u institucijama i agencijama EU-a: o izrada strategije EU-a za razdoblje nakon 2020. kojom bi se obuhvatili ciljevi održivog razvoja i održivost o uklapanje pitanja održivosti i ciljeva održivog razvoja u proračun i okvir uspješnosti EU-a o razrada izvješćivanja o održivosti u institucijama i agencijama EU-a o veća pouzdanost izvješća o održivosti kao rezultat obavljanja revizija. 5
Introduction Sustainable development and sustainability 01 Sustainable development is usually defined as “development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs”1. 
Uvod Održivi razvoj i održivost 01 Održivi razvoj obično se definira kao „razvoj kojim se odgovara na potrebe današnjice, a da se pritom ne umanji sposobnost budućih generacija da odgovore na vlastite potrebe”1.
02 It is understood as a comprehensive approach linking the three pillars of environmental, social and economic sustainability2. 
02 Pod tim se pojmom podrazumijeva sveobuhvatan pristup kojim se povezuju tri stupa održivosti: socijalna održivost, gospodarska održivost i održivost u pogledu okoliša2.
Integrating these does not necessarily mean a trade-off between the environment and economic development3. 
Takvo integriranje ne znači nužno kompromis između gospodarskog razvoja i razvoja u pogledu okoliša3.
Rather, sustainable development can create jobs and growth4. 
Štoviše, održivi razvoj može dovesti do otvaranja novih radnih mjesta i do rasta4.
03 Sustainability is receiving increased attention with the realisation that climate change is already disrupting economies and societies affecting different parts of society in different ways5. 
03 S obzirom na sve veću svijest o negativnom utjecaju klimatskih promjena na gospodarstva i društva, pri čemu različite dijelove društva klimatske promjene pogađaju na različite načine, sve se veća pozornost pridaje pitanju održivosti5.
This illustrates that environmental, social and economic sustainability dimensions are closely linked. 
To pokazuje kako su socijalna i gospodarska održivost te održivost u pogledu okoliša usko povezane.
The European Political Strategy Centre – the Commissions’ “think tank” – has highlighted overlooking these connections as one of the key risks to the sustainable future of the EU6. 
Europski centar za političke strategije, koji djeluje kao centar Komisije za strateško promišljanje, istaknuo je da je neprepoznavanje te povezanosti jedan od glavnih rizika za održivu budućnost EU-a6.
04 The adoption of the 2030 Agenda7 and its 17 SDGs by the United Nations General Assembly has given appreciable new impetus to sustainable development worldwide. 
04 Opća skupština Ujedinjenih naroda donijela je Program održivog razvoja do 2030.7 i povezanih 17 ciljeva održivog razvoja, što je dalo znatan poticaj održivom razvoju diljem svijeta.
The SDGs (Figure 1) are based on the three dimensions of sustainability and include elements of economic development, social inclusion and sustainable environmental management8. 
Ciljevi održivog razvoja (slika 1.) temelje se na tri dimenzije održivosti te uključuju elemente gospodarskog razvoja, socijalne uključenosti i održivog upravljanja okolišem8.
Unlike their predecessor – the Millennium Development Goals – the SDGs are universal and addressed to all countries. 6 
Za razliku od njihovog prethodnika – milenijskih razvojnih ciljeva – ciljevi održivog razvoja univerzalni su i odnose se na sve zemlje. 6
Figure 1 – The 17 Sustainable Development Goals Source: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © United Nations. 
Slika 1. – 17 ciljeva održivog razvoja 7 Izvor: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © Ujedinjeni narodi.
05 The EU and its Member States9 have committed themselves to implementing the 2030 Agenda and contributing to the SDGs. 
05 Europska unija i njezine države članice9 obvezale su se na provedbu Programa održivog razvoja do 2030. i davanja doprinosa postizanju ciljeva održivog razvoja.
Furthermore, sustainable development is embedded in the EU treaties (Box 1). 7 
Nadalje, pitanje održivog razvoja navodi se u Ugovorima EU-a (okvir 1.).
8 Box 1 The EU’s commitment to and understanding of sustainable development Upon committing to the 2030 Agenda, the Commission stated that “The EU is committed to development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs. 
Predanost EU-a održivom razvoju i razumijevanje održivog razvoja Nakon što se obvezala na provedbu Programa održivog razvoja do 2030., Komisija je izjavila da je: „ EU [...] predan razvoju kojim se odgovara na potrebe današnjice, a da se pritom ne umanji sposobnost budućih generacija da odgovore na vlastite potrebe.
A life of dignity for all within the planet's limits that reconciles economic prosperity and efficiency, peaceful societies, social inclusion and environmental responsibility is at the essence of sustainable development”. 
Dostojanstven život za sve u okviru ograničenja planeta, u kojem su usklađeni gospodarsko blagostanje i učinkovitost, miroljubiva društva, socijalna uključenost i odgovornost za zaštitu okoliša suština je održivog razvoja.”
Next steps for a sustainable European future – European action for sustainability Sustainable development was already rooted as an objective in the EU treaties before the 2030 Agenda: The EU “shall work for the sustainable development of Europe based on balanced economic growth and price stability, a highly competitive social market economy, aiming at full employment and social progress, and a high level of protection and improvement of the quality of the environment...and contribute to the “sustainable development of the Earth...” 
Budući koraci za održivu europsku budućnost – europske mjere za održivost Održivi razvoj već je uvršten kao jedan od ciljeva u Ugovore EU-a prije donošenja Programa održivog razvoja do 2030. EU „radi na održivom razvoju Europe koji se temelji na uravnoteženom gospodarskom rastu i stabilnosti cijena, visoko konkurentnom socijalnom tržišnom gospodarstvu, s ciljem pune zaposlenosti i društvenog napretka, te visokoj razini zaštite i poboljšanja kvalitete okoliša... [i] doprinosi [...] održivom razvoju Zemlje...”
Article 3 Treaty on European Union (TEU) Sustainable development is an important element of the objectives of EU external action where the EU should: (d) foster the sustainable economic, social and environmental development of developing countries, with the primary aim of eradicating poverty; Article 21 (2) TEU Sustainability reporting 06 Sustainability reporting is the practice of measuring, disclosing and being accountable to internal and external stakeholders for organisational performance towards the goal of sustainable development. 
Članak 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) Održivi razvoj važan je element ciljeva u okviru vanjskog djelovanja EU-a u kojem bi EU trebao: (d) podupirati održivi gospodarski i socijalni razvoj te razvoj zaštite okoliša u zemljama u razvoju, prvenstveno radi iskorjenjivanja siromaštva Članak 21. stavak 2.
The Global Reporting Initiative (GRI), a key player in supporting this development and publisher of the most commonly used standard10 defines sustainability reporting as “a report published by a company or organization about the economic, environmental and social impacts caused by its everyday activities. 
Globalna inicijativa za izvješćivanje (GRI), ključni dionik u pružanju potpore takvom razvoju koji stoji iza najčešće upotrebljavanih standarda10, definira izvješćivanje o održivosti kao „izvješće koje objavljuje poduzeće ili organizacija o utjecaju svojih svakodnevnih aktivnosti na gospodarstvo, društvo i okoliš.
A sustainability report also presents the organization's values and governance model, and demonstrates the link between its strategy and its commitment to a sustainable global economy”11. 
U izvješću o održivosti prikazuju se vrijednosti organizacije i model upravljanja organizacijom, kao i poveznica između strategije organizacije i njezine predanosti postizanju održivog gospodarstva na globalnoj razini”11.
Increasingly, companies’ sustainability reports take into account the SDGs12. 
U izvješćima o održivosti koje sastavljaju poduzeća sve se više uzimaju u obzir ciljevi održivog razvoja12.
07 Sustainability reporting developed in the private sector and is slowly spreading to the public sector, where reporting may be done by state-owned companies or government entities. 
07 Izvješćivanje o održivosti korijene vuče iz privatnog sektora te se polako širi i na javni sektor u kojem izvješća mogu sastavljati državna poduzeća ili tijela.
By identifying examples of the private sector, this review would like to show the development possibilities of sustainability reporting. 
U ovom se pregledu navode primjeri iz privatnog sektora te se tako nastoje pokazati razvojne mogućnosti izvješćivanja o održivosti.
In the private sector, various terms are used to refer to sustainability reporting: “reporting on non-financial information”; “corporate social responsibility (CSR) reporting”; “environment, social and governance (ESG) reporting”. 
U privatnom se sektoru za izvješćivanje o održivosti upotrebljavaju različiti pojmovi: „izvješćivanje o nefinancijskim informacijama”, „izvješćivanje o društveno odgovornom poslovanju”, „izvješćivanje o okolišu, društvu i upravljanju”.
The term used throughout this review is “sustainability reporting”. 
Pojam koji se upotrebljava u ovom pregledu je „izvješćivanje o održivosti”.
08 Despite the above-mentioned all-encompassing definition, sustainability reports in the private sector vary a lot, from reporting only on a selected environmental impact of a company, e.g. its use of water, to reporting on the more comprehensive integration of sustainability into its business processes as a whole, e.g. how climate-change reduces water availability and threatens its business model13. 
08 Unatoč gore navedenoj sveobuhvatnoj definiciji, izvješća o održivosti u privatnom sektoru uvelike se razlikuju, od izvješćivanja samo o odabranim utjecajima poduzeća na okoliš, npr. potrošnji vode, do izvješćivanja o općenitijem uključivanju održivosti u poslovne procese poduzeća u cjelini, npr. kako klimatske promjene utječu na smanjenje dostupnosti vode i ugrožavaju model poslovanja poduzeća13.
Figure 2 illustrates these two perspectives: the impact an organisation can have on climate change with its operation and the impact climate change can have on business operations. 
Na slici 2. prikazuju se te dvije perspektive: učinak koji organizacija svojim poslovanjem može imati na klimatske promjene i učinak koji klimatske promjene mogu imati na poslovanje poduzeća.
Figure 2 – Two perspectives of sustainability reports, taking the example of climate change14 9 Impact of organisation on Climate Change Impact of Climate Change on organisation Source: ECA, based on the Commission’s consultation document on the update of the non-binding guidelines on non-financial reporting. 
Slika 2. – Dvije perspektive izvješća o održivosti na primjeru klimatskih promjena14 9 utjecaj organizacije na klimatske promjene utjecaj klimatskih promjena na organizaciju Izvor: Sud, na temelju savjetodavnog dokumenta Komisije o ažuriranju neobvezujućih smjernica o nefinancijskom izvješćivanju.
09 With directive 2014/95, the EU made reporting on non-financial information on certain minimum sustainability information obligatory for certain large companies (Box 2). 
09 EU je Direktivom 2014/95 za određena velika poduzeća propisao obvezu izvješćivanja o nefinancijskim informacijama povezanima s određenim minimalnim informacijama o održivosti (okvir 2.).
As regards reporting in the public sector and by state-owned companies, examples can be found in certain Member States15(Box 3). 
Primjeri izvješćivanja u javnom sektoru i izvješćivanja državnih poduzeća mogu se pronaći u određenim državama članicama15 (okvir 3.).
10 Box 2 EU directive 2014/95 introduced a reporting obligation for certain large companies16 The current EU reporting obligations on sustainability related information apply to large public interest entities. 
Direktivom EU-a 2014/95 uvedena je obveza izvješćivanja za određena velika poduzeća16 U ovom trenutku EU je propisao obvezu izvješćivanja o informacijama u vezi s održivošću za velika tijela od javnog interesa.
In total, they concern approximately 7 400 listed companies, banks, insurance companies, and other entities identified by Member States17. 
Ta se obveza ukupno odnosi na otprilike 7400 navedenih poduzeća, banaka, osiguravajućih društava i ostalih subjekata koje su utvrdile države članice17.
Under the directive, these are generally large companies with over 500 employees. 
U skladu s Direktivom, riječ je uglavnom o velikim poduzećima s više od 500 zaposlenih.
According to a 2017 study by GRI, CSR Europe, Accountancy Europe on the implementation of the directive, some Member States have widened the scope of the directive18. 
Prema studiji Globalne inicijative za izvješćivanje, mreže CSR Europe i organizacije Accountancy Europe o provedbi Direktive, neke države članice proširile su opseg Direktive18.
For example, Sweden has lowered the threshold from 500 to 250 employees, and both Sweden and Denmark require all large companies to provide non-financial information statements. 
Na primjer, Švedska je snizila prag s 500 na 250 zaposlenika, dok su i u Švedskoj i u Danskoj velika poduzeća obvezna sastavljati izvješća o nefinancijskim informacijama.
This is also the case for Spanish companies with a turnover of €2 billion and 4 000 employees. 
Ista obveza vrijedi i za poduzeća u Španjolskoj s prometom od 2 milijarde eura i 4000 zaposlenika.
Some Member States apply the directive to state-controlled enterprises and large municipalities19. 
U nekim državama članicama ta obveza postoji za poduzeća pod kontrolom države i velike općine19.
Several Member States have specifically included pension funds and asset management companies20. 
Nekoliko država članica tu je obvezu proširilo na mirovinske fondove i društva za upravljanje imovinom20.
The United Kingdom and Luxembourg, which host the largest investment funds industries in the EU, have not taken this step. 
Ujedinjena Kraljevina i Luksemburg, zemlje s najvećim industrijama investicijskih fondova u EU-u, nisu poduzele taj korak.
See paragraph 18 regarding the kinds of sustainability information being reported. 
Za vrste informacija o održivosti koje se uključuju u izvješća vidi odlomak 18.
Box 3 Sustainability reporting in Swedish state-owned companies Reporting on the impact sustainability has on their business and their impact on sustainability has been practiced by Swedish state-owned companies since 2008. 
Okvir 3. Izvješćivanje o održivosti u državnim poduzećima u Švedskoj Državna poduzeća u Švedskoj još od 2008. godine izvješćuju o utjecaju koji održivost ima na njihovo poslovanje, kao i o vlastitom utjecaju na održivost.
The 47 Swedish state-owned companies, with a combined value of €53.3 billion, are required to give information in their annual reports on financial and non-financial targets they have set, their performance and the way they address sustainability issues in general. 
47 švedskih državnih poduzeća ukupne vrijednosti od 53,3 milijarde eura obvezno je u svojim godišnjim izvješćima navoditi informacije o postavljenim financijskim i nefinancijskim ciljnim vrijednostima, svojoj uspješnosti i načinu na koji općenito pristupaju aspektima održivosti.
The states ownership policy 2017 states that state-owned companies “should analyse the global sustainability goals of Agenda 2030 to identify the goals which each company has an impact on and contributes to through its operations”. 
U skladu s politikom o državnom vlasništvu iz 2017. državna poduzeća „trebala bi analizirati globalne ciljeve održivosti iz Programa održivog razvoja do 2030. kako bi utvrdila na koje ciljeve svako poduzeće ima utjecaj i kojima doprinosi svojim poslovanjem”.
10 The 2030 Agenda encourages governments to send voluntary national reports on their country ́s progress towards the SDGs to the UN. 
10 Program održivog razvoja do 2030. potiče vlade da na dobrovoljnoj osnovi šalju UN-u nacionalna izvješća o napretku njihovih zemalja ostvarenju ciljeva održivog razvoja.
These reports should be on the country’s performance in implementing sustainable development. 
Tema tih izvješća trebala bi biti uspješnost pojedinačnih zemalja u provedbi održivog razvoja.
As of March 2019, 24 out of 28 EU Member States had provided such a report21. 
Prema podatcima iz ožujka 2019. takvo su izvješće poslale 24 države
Reporting to the UN can also take place at EU level, and the Council and Parliament have asked the Commission to prepare a report for the UN22 (paragraph 56). 
Izvješća se UN-u mogu slati i na razini EU-a te su Vijeće i Parlament zatražili od Komisije da sastavi izvješće za UN22 (odlomak 56.).
11 Figure 3 provides an overview of the different levels of reporting on sustainable development. 
11 Na slici 3. pruža se pregled različitih razina izvješćivanja o održivom razvoju.
Figure 3 – Who can produce sustainability reports? 
Slika 3. – Tko može sastavljati izvješća o održivosti?
Reasons for reporting on sustainability 12 In the private sector, companies report on sustainability largely in response to investors, civil society and consumer demands. 
Razlozi za izvješćivanje o održivosti 12 U privatnom sektoru poduzeća izvješćuju o održivosti uglavnom na zahtjev ulagača, civilnih društava i potrošača.
The financial markets and investors are putting increasing pressure on companies to disclose sustainability-related risks. 
Financijska tržišta i ulagači sve više stavljaju pritisak na poduzeća da pruže informacije o rizicima povezanima s održivošću.
This is because sustainability risks are also increasingly regarded as financial risks. 
Razlog je taj što se rizici povezani s održivošću sve više smatraju financijskim rizicima.
For example, disclosing companies’ climate-related risks and opportunities allows investors to better value investments and assets, and to take business decisions more efficiently23. 
Primjerice, ako poduzeća objave informacije o rizicima povezanima s klimatskim promjenama, to ulagačima omogućuje da bolje procijene vrijednost ulaganja i imovine, a samim time i da djelotvornije donose odluke u vezi s poslovanjem23.
13 Business and the public sector have differing driving forces – while businesses ultimately need to make profit, the public sector is concerned with providing public goods. 
13 Poslovni i javni sektor imaju različite pokretače – poduzećima je krajnji cilj ostvariti dobit, dok je zadaća javnog sektora stvarati javna dobra.
However, as stakeholder satisfaction is crucial for both, the motivations for and benefits of reporting can be similar in the private and public sector. 
Međutim, i jednima i drugima krajnje je važno zadovoljstvo dionika, te stoga motivacija za izvješćivanje i koristi koje se njime ostvaruju mogu biti slične u oba ta sektora.
Figure 4 illustrates the different motivations in relation with the two underlying purposes of reporting: (1) a tool for management, and (2) a tool to hold management or an organisation to account. 
Na slici 4. prikazuju se različiti razlozi s obzirom na dvije temeljne svrhe izvješćivanja: (1) alat za upravljanje i (2) alat za pozivanje uprave ili organizacije na odgovornost.
14 Overall, “public sector sustainability reporting provides a framework to link financial performance to the organisation’s use of, and impact on, the significant resources and relationships upon which it depends”24. 
14 Ukupno gledajući, „izvješćivanjem o održivosti u javnom sektoru pruža se okvir za povezivanje financijske uspješnosti s načinom na koji organizacija upotrebljava znatne resurse i odnose o kojima ovisi te utjecajem koji ima na njih”24.
By requiring the reporting of a public organisation’s key performance, it can increase transparency and accountability and offer guidance for governance and ethical behaviour 25. 12 
Zahtijevanjem da javna organizacija izvješćuje o ključnim aspektima svoje uspješnosti može se povećati transparentnost i odgovornost te pružiti smjernice za upravljanje i etičko postupanje25.
Figure 4 – Internal and external motivations for sustainability reporting 13 Source: ECA What to include in sustainability reports and where to publish them 15 The key concept for deciding what to report is “materiality”. 
Što uvrstiti u izvješća o održivosti i gdje ih objaviti 15 Za donošenje odluka o tome što objaviti ključan je pojam „značajnosti” ili „materijalnosti”.
Only “material” or important matters are expected to be published – therefore the information provided can vary significantly between organisations depending on their assessment of materiality. 
Očekuje se da će se objavljivati samo „značajna” ili važna pitanja, stoga se pružene informacije mogu osjetno razlikovati od organizacije do organizacije, ovisno o tome što one procijene značajnim.
Compared to financial reporting, where materiality is defined in financial terms, in sustainability reporting the definition of materiality is more complex and sometimes less tangible (Box 4). 
Za razliku od financijskog izvješćivanja u kojem je značajnost definirana u financijskom smislu, u izvješćivanju o održivosti definicija značajnosti složenija je, a katkad i apstraktnija (okvir 4.).
16 Box 5 shows what non-financial reporting might mean in practice. 
16 U okviru 5. prikazuje se što nefinancijsko izvješćivanje može značiti u praksi.
14 Box 4 Different definitions of materiality for financial and non-financial reporting For financial reporting, the EU defines “material” information as “the status of information where its omission or misstatement could reasonably be expected to influence decisions that users make on the basis of the financial statements of the undertaking. 
Različite definicije značajnosti u financijskom i nefinancijskom izvješćivanju Kad je riječ o financijskom izvješćivanju, EU „značajne” ili „materijalne” informacije definira kao „status informacije u slučaju kada se za njezin izostanak ili pogrešno prikazivanje može razumno očekivati da će utjecati na odluke koje donose korisnici na osnovi financijskog izvještaja poduzeća.
The materiality of individual items shall be assessed in the context of other similar items”26. In non-financial reporting, material information is information which is disclosed “to the extent necessary for an understanding of the [company’s] development, performance, position and impact of [its] activity”27. 
Materijalnost pojedinačnih stavki ocjenjuje se u kontekstu drugih sličnih stavki.”26 Kad je riječ o nefinancijskom izvješćivanju, značajne su one informacije koje se objavljuju „u mjeri nužnoj za razumijevanje razvoja, poslovnih rezultata i položaja poduzeća te učinka njegovih aktivnosti”27.