natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Recommendation 2 In order to further upgrade the EWRS and develop more integrated solutions for related risk management procedures, the Commission, in cooperation with the Member States and ECDC, should: (a) examine and propose in 2017 options for modernising and enhancing the EWRS. 
2. preporuka kako bi se dodatno unaprijedio sustav ranog upozorenja i odgovora i razvila integrirana rješenja za povezane postupke upravljanja rizikom Komisija bi, u suradnji s državama članicama i ECDC-om, trebala: (a) ispitati i predložiti mogućnosti moderniziranja i unaprjeđenja sustava ranog upozorenja i odgovora tijekom 2017. godine.
This should include integrated or complementary options for EU-level situational awareness and incident management for serious cross-border threats to health; (b) obtain regular feedback from users on integrated solutions for risk management and the operation and development of the EWRS. 
To bi trebalo uključivati integrirane ili dopunske mogućnosti u pogledu informiranosti o stanju na razini EU-a i upravljanja incidentima u slučaju ozbiljnih prekograničnih prijetnji zdravlju; (b) redovito od korisnika dobivati povratne informacije o integriranim rješenjima za upravljanje rizicima, kao i o djelovanju i razvoju sustava ranog upozorenja i odgovora.
120 As regards the health programme objectives to protect citizens from (serious cross-border) threats to health (paragraph 78), we found that its performance showed weaknesses. 
120 Utvrdili smo da uspješnost cilja Zdravstvenog programa koji se odnosi na zaštitu građana od (ozbiljnih prekograničnih) prijetnji (odlomak 78.) nije na zadovoljavajućoj razini.
Most of the audited health threat actions from the second health programme (2008-2013), despite performing well in terms of producing the agreed deliverables, showed a lack of sustainable results (paragraphs 79 to 88), limiting their contribution towards achieving the objective of protecting citizens from threats to health. 
Većina djelovanja iz Drugog zdravstvenog programa (2008.–2013.) koja su obuhvaćene revizijom i koja se odnose na prijetnje zdravlju bila je uspješna u smislu očekivanih rezultata, no unatoč tome, nije ostvareno dovoljno održivih rezultata (odlomci 79.–88.), čime se ograničio doprinos tih mjera postizanju cilja zaštite građana od prijetnji zdravlju.
Although this is not a new observation, it underlines that the Commission needs to do more, in consultation with its stakeholders, to improve performance on this issue. 
Iako ovo nije novo opažanje, njime se naglašava da Komisija u dogovoru sa svojim dionicima treba učiniti više kako bi se poboljšala uspješnost u tom području.
In addition, we found weaknesses in measuring the indicator for the health threats objective under the third health programme as well as a relatively low level of spending for this particular objective in 2014-2016, suggesting that it is difficult to fund a sufficient number of policy relevant actions under this objective to ensure that a real impact is made towards 2020 in achieving the objective (paragraphs 89 to 94). 
Osim toga, utvrdili smo nedostatke u mjerenju pokazatelja koji se odnose na cilj u vezi s prijetnjama zdravlju u okviru Trećeg zdravstvenog programa, kao i da je potrošnja sredstava u razdoblju 2014.– 2016. bila na relativno niskoj razini, što upućuje na to da je u okviru ovog cilja teško pronaći dovoljan broj djelovanja relevantnih za politiku kako bi se u pogledu ostvarivanja cilja zajamčilo postizanje stvarnog učinka do 2020. (odlomci 89.–94.).
Conclusions and recommendations 51 Recommendation 3 In order to address the main weaknesses identified in the performance of the health programme for actions addressing health threats, the Commission should: (a) examine and propose options in 2017 for ensuring a greater sustainability of results for health threat-related actions funded under the health programme towards 2020. 
Zaključci i preporuke 51 3. preporuka Kako bi se uklonili glavni nedostatci utvrđeni u pogledu uspješnosti djelovanja Zdravstvenog programa koja se odnose na prijetnje zdravlju, Komisija i CHAFEA trebale bi: (a) tijekom 2017. godine ispitati i predložiti mogućnosti povećanja održivosti rezultata za djelovanja koja se odnose na prijetnje zdravlju koje se financiraju u okviru Zdravstvenog programa do 2020.
These should include stronger needs and policy relevance identifications when programming actions, but also a more collaborative analysis between DG Health and Food Safety and Chafea of the policy relevance of ongoing and recently completed actions with a view to identifying options to promote the uptake of good-quality results (also see Recommendation 4); (b) define and agree, in consultation with the Member States, a clear methodology for collecting performance information needed to report progress towards 2020 under the specific indicator for health threats in the third health programme (also see Recommendation 1). (c) clearly identify in 2017, for the remaining years of the health programme until 2020, which priorities under the objective to protect citizens from serious cross-border threats to health provide opportunities for funding policy-relevant actions towards 2020 (see Recommendation 3(a). 
To bi, prilikom planiranja aktivnosti, trebalo uključivati bolje utvrđivanje potreba i relevantnosti za politiku, ali i analizu tekućih i nedavno dovršenih djelovanja na kojoj bi GU za zdravlje i sigurnost hrane uže surađivao s CHAFEA-om, i to u svrhu utvrđivanja mogućnosti promicanja uporabe dobrih rezultata (vidjeti 4. preporuku); (b) utvrditi i, zajedno s državama članicama, dogovoriti jasnu metodologiju prikupljanja informacija o uspješnosti koje su potrebne za izvješćivanje o napretku do 2020. u okviru posebnog pokazatelja za prijetnje zdravlju iz Trećeg zdravstvenog programa (vidjeti 1. preporuku); (c) za preostale godine Zdravstvenog programa do 2020. jasno odrediti tijekom 2017. godine koji prioriteti u okviru cilja zaštite građana od ozbiljnih prekograničnih prijetnji zdravlju pružaju mogućnosti za financiranje djelovanja koja su relevantna za politiku do 2020. (vidjeti 3. preporuku točku (a)).
121 Finally, the audit revealed that, despite a wide array of coordination mechanisms, a number of gaps exist in relation to the Commission’s internal coordination of health security activities across different services and programmes to ensure that full use is made of potential synergies. 
121 Revizijom je, unatoč postojanju širokog raspona koordinacijskih mehanizama, otkriven niz nedostataka u načinu na koji je Komisija koordinirala aktivnosti u području zdravstvene sigurnosti među svojim različitim službama i programima zbog kojih nije mogla u potpunosti iskoristiti potencijalnu sinergiju.
In a context of high volumes of EU funding from different thematic programmes and a range of Commission services being involved in their implementation, requiring complex networking between Commission services, national policymakers, end-users and other stakeholders, there is scope for better policy-oriented and structured coordination (paragraphs 96 to 102). 
S obzirom na visoke iznose financijskih sredstava EU-a koja su se dodjeljivala iz tematskih programa i s obzirom na to da je u provedbu tih programa bilo uključeno više službi Komisije, što je zahtijevalo visoku razinu povezanosti službi Komisije, nacionalnih donositelja politika i krajnjih korisnika, potrebna je strukturiranija koordinacija utemeljena na politici (odlomci 96.–102.).
We also found that more work needs to be done to make existing agreements for cooperation between Commission crisis management structures fully operational (paragraphs 103 to 106), and that DG Health and Food Safety’s management of its Health Emergencies Operations Facility showed weaknesses that might hamper its performance when dealing with future health crises in the EU (paragraphs 107 to 111). 
Ujedno smo utvrdili da je potrebno uložiti dodatne napore kako bi sporazumi o suradnji među strukturama Komisije za upravljanje kriznim situacijama postali potpuno operativni (odlomci 103.–106.), kao i da postoje znatni nedostatci u načinu na koji je GU za zdravlje i sigurnost hrane upravljao Centrom za djelovanje u hitnim zdravstvenim slučajevima koji bi mogli ugroziti uspješnost tog centra u postupanju s budućim zdravstvenim krizama u EU-u (odlomci 107.–111.).
Conclusions and recommendations 52 Recommendation 4 In order to bridge the gaps in the Commission’s internal coordination in terms of activities relevant to health security and public health crisis management, and to improve the design of its Health Emergencies Operations Facility: (a) the Commission should define from 2017 a more structured, detailed approach for coordination between DG Health and Food Safety and other Commission services which perform activities relevant to health security, including a mapping of past, ongoing and planned activities. 
Zaključci i preporuke 52 4. preporuka Kako bi se uklonili nedostatci u načinu na koji je Komisija koordinirala svoje aktivnosti u području zdravstvene sigurnosti i upravljanja kriznim situacijama u području javnog zdravlja te kako bi se unaprijedio ustroj njezina Centra za djelovanje u hitnim zdravstvenim slučajevima: (a) Komisija bi od 2017. trebala utvrditi strukturiraniji, detaljniji pristup koordinaciji GU-a za zdravlje i sigurnost hrane s ostalim službama Komisije koje su zadužene za zdravstvenu sigurnost, što bi uključivalo i utvrđivanje prošlih, tekućih i planiranih aktivnosti.
This should allow for the identification of potential synergies and enhance cooperation on common issues such as the limited uptake of outputs for EU co-funded actions and enabling stakeholders to better target policymakers; (b) the Commission should take immediate action to operationalise the memorandum of understanding for crisis management structures between DG Health and Food Safety, DG Migration and Home Affairs and DG European Civil Protection and Humanitarian Aid Operations; this includes organising joint lessons learned activities and mutual training on policy areas and systems, as well as putting in place standard operating procedures; (c) the Commission should without delay review its Health Emergencies Operational Facility and ensure that: it is updated in line with lessons learned from the Ebola crisis and major EU-level exercises; a continuous monitored training plan is in place for all relevant staff potentially involved in its operations; and, if possible, exchange views with ECDC and DG European Civil Protection and Humanitarian Aid Operations, in particular on the design of their respective crisis management manuals or structures. 
Time bi se utvrdila potencijalna sinergija i poboljšala suradnja u zajedničkim pitanjima kao što je ograničena uporaba ostvarenja sufinanciranih djelovanja EU-a i omogućavanje dionicima da bolje usmjeravaju donositelje politika; (b) Komisija bi trebala bez odgode poduzeti određene mjere za praktično provođenje memoranduma o razumijevanju u vezi sa strukturama za upravljanje kriznim situacijama između GU-a za zdravlje i sigurnost hrane, GU-a za migracije i unutarnje poslove i GU-a za europsku civilnu zaštitu i europske operacije humanitarne pomoći; to bi uključivalo organiziranje zajedničkih djelovanja u vezi sa stečenim iskustvom i uzajamno osposobljavanje o područjima politika i sustavima, kao i uspostavu standardnih operativnih postupaka; (c) Komisija bi bez odgode trebala preispitati svoj Centar za djelovanje u hitnim zdravstvenim slučajevima te se pobrinuti za to da se: djelovanje Centra ažurira u skladu s poukama izvučenima iz krize uzrokovane ebolom i važnih simulacija mogućih situacija na razini EU-a; uspostavi plan kontinuiranog osposobljavanja za sve relevantno osoblje koje bi moglo biti uključeno u njegov rad i da se takav plan prati; ako je to moguće, potakne razmjena mišljenja s ECDC-om i GU-om za europsku civilnu zaštitu i europske operacije humanitarne pomoći, posebno u vezi s izradom njihovih priručnika za upravljanje kriznim situacijama.
This Report was adopted by Chamber I, headed by Mr Phil WYNN OWEN, Member of the Court of Auditors, in Luxembourg at its meeting of 5 October 2016. 
Ovo je izvješće usvojilo I. revizijsko vijeće, kojim predsjeda član Revizorskog suda Phil WYNN OWEN, na sastanku održanom u Luxembourgu 5. listopada 2016.
Annexes 53 Preparedness and response planning in the international context International Health Regulations 2005 (IHR 2005) 1. 
Prilozi 53 Planiranje pripravnosti i odgovora u međunarodnom kontekstu Međunarodni zdravstveni propisi iz 2005.
The 1969 WHO International Health Regulations were fully revised and replaced by the IHR (2005), which entered into force in 2007. 
Međunarodni zdravstveni propisi Svjetske zdravstvene organizacije (SZO) iz 1969. godine u potpunosti su revidirani i zamijenjeni Međunarodnim zdravstvenim propisima iz 2005., koji su stupili na snagu 2007.
The IHR objective is ‘to prevent, protect against, control and provide a public health response to the international spread of disease in ways that are commensurate with and restricted to public health risks, and which avoid unnecessary interference with international traffic and trade’1. 
Cilj je Međunarodnih zdravstvenih propisa „sprečavanje, zaštita od, kontrola i osiguravanje javnozdravstvene reakcije na širenje bolesti na međunarodnoj razini na načine koji su proporcionalni sa i ograničeni na javnozdravstvene rizike, te kojima se izbjegava nepotrebna interferencija s međunarodnim prometom i trgovinom”1.
The IHR 2005 requires State Parties to report to WHO any event that may constitute a public health emergency of international concern, independently of its origin, and to develop, strengthen and maintain core public health capacities for surveillance and response by using existing national resources, such as the national plans for influenza pandemic preparedness. 
Međunarodnim zdravstvenim propisima iz 2005. zahtijeva se da države stranke izvješćuju SZO o svakom događaju koji bi mogao predstavljati hitnu situaciju od međunarodne važnosti koja se odnosi na javno zdravlje, bez obzira na njezino podrijetlo, i da razvijaju, jačaju i održavaju ključne javnozdravstvene kapacitete za nadzor i odgovor uporabom postojećih nacionalnih resursa, kao što su nacionalni planovi pripravnosti za pandemijsku gripu.
The IHR are also designed to reduce the risk of disease spread at international airports, ports and ground crossings and require the establishment of national and WHO IHR focal points for urgent communication. 
Međunarodnim zdravstvenim propisima također se želi smanjiti rizik od širenja bolesti u međunarodnim zračnim lukama, drugim lukama i na kopnenim prijelazima te se zahtijeva uspostava kontaktnih točaka SZO-a za Međunarodne zdravstvene propise za hitnu komunikaciju.
The IHR (2005) do not include any enforcement mechanism for States which fail to comply with its provisions. 
Međunarodnim zdravstvenim propisima iz 2005. ne predviđa se nikakav instrument prisile za države koje ne djeluju u skladu s njegovim odredbama.
WHO monitors the implementation of the IHR, and issues and updates relevant guidelines. 
SZO prati provedbu Međunarodnih zdravstvenih propisa te izdaje i ažurira relevantne smjernice.
Its expert panels and review committees also review IHR effectiveness in emergency situations, as was done, for example, after the Ebola outbreak (see Box 3 in the report for more information on this). 
Njegova stručna povjerenstva i Odbori za pregled također preispituju učinkovitost Međunarodnih zdravstvenih propisa u hitnim situacijama, kao primjerice nakon izbijanja ebole (za dodatne informacije vidjeti okvir 3. u izvješću).
Public Health Emergencies of International Concern (PHEIC) 3. 
Javnozdravstveni događaj od međunarodne važnosti („PHEIC”) 3.
Under the IHR, a public health emergency of international concern refers to an extraordinary public health event which constitutes a public health risk to other States through the international spread of disease and potentially requires a coordinated international response. 
U skladu s Međunarodnim zdravstvenim propisima javnozdravstveni događaj od međunarodne važnosti odnosi se na izvanredan slučaj iz područja javnog zdravlja koji predstavlja javnozdravstveni rizik za druge države širenjem bolesti na međunarodnoj razini i možda zahtijeva usklađen odgovor na međunarodnoj razini.
The PHEIC is declared by the director-general of WHO based on a recommendation from the Emergency Committee. 
Glavni direktor SZO-a proglašava javnozdravstveni događaj od međunarodne važnosti na temelju preporuke Odbora za izvanredna stanja.
If a PHEIC is declared, WHO is required to deliver a ‘real time’ response to the emergency. 
Ako je proglašen PHEIC, od SZO-a se zahtijeva pružanje odgovora na hitnu situaciju u stvarnom vremenu.
The Director-General of WHO, assisted by the Emergency Committee, will develop and recommend the critical health measures for implementation by State Parties. 
Glavni direktor SZO-a, uz pomoć Odbora za izvanredna stanja, pripremit će i preporučiti ključne zdravstvene mjere za provedbu u državama strankama.
The IHR and the EU 4. 
Međunarodni zdravstveni propisi i EU 4.
All EU Member States are State Parties to WHO and report to WHO, for example through questionnaires and self-assessments, on their IHR implementation. 
Sve države članice EU-a države su stranke SZO-a i podnose mu izvješća o provedbi Međunarodnih zdravstvenih propisa, npr. u obliku upitnika i samoprocjene.
The EU itself is not a WHO member, and therefore is not a party to the IHR. 
EU nije član SZO-a te stoga nije stranka potpisnica Međunarodnih zdravstvenih propisa.
However, the IHR recognises the potential role of the EU as a ‘regional economic integration organization’ and states that, ‘without prejudice to their obligations under these Regulations, States Parties that are members of a regional economic integration organization shall apply in their mutual relations the common rules in force in that regional economic integration organization’. 
Ipak, Međunarodnim zdravstvenim propisima prepoznaje se moguća uloga EU-a kao „organizacije za regionalnu ekonomsku integraciju” te navodi da će „države stranke koje su članice organizacija za regionalnu ekonomsku integraciju u svojim (...) međusobnim odnosima primjenjivati opća pravila koja su na snazi u predmetnoj organizaciji za regionalnu ekonomsku integraciju, a bez da to utječe na njihove obveze temeljem ovih Propisa”.
The Commission and ECDC coordinate their activities with WHO at policy2 and technical level, including information sharing for risk communication and read access to certain alert systems (such as the WHO Event Information System and the EU’s EWRS). 
Komisija i ECDC koordiniraju svoje aktivnosti sa SZO-om na razini politike2 i na tehničkoj razini, što uključuje razmjenu informacija za obavještavanje o rizicima i pristup određenim sustavima za uzbunjivanje (poput Sustava SZO-a za informiranje o događanjima i sustava EU-a za rano upozorenje i odgovor).
Decision No 1082/2013/EU also introduced the innovation of a public health emergency declaration by the Commission, but it is significantly different from a PHEIC declaration by the Director-General of WHO (see Box A). 
1082/2013/EU uvedena je još jedna novina: Komisija može proglasiti hitnu situaciju koja se odnosi na javno zdravlje, ali se to znatno razlikuje od proglašavanja javnozdravstvenog događaja od međunarodne važnosti koje vrši glavni direktor SZO-a (vidjeti okvir A).
1 International Health Regulations (2005), Second Edition, World Health Organisation 2008. 
1 Međunarodni zdravstveni propisi iz 2005., drugo izdanje, Svjetska zdravstvena organizacija, 2008.
2 See for example the 2010 Joint Declaration (‘Moscow Declaration’) outlining cooperation between WHO and the Commission, as well as relevant updates on DG Health and Food Safety’s public website. 
2 Vidjeti, primjerice, zajedničku izjavu iz 2010. („Izjava iz Moskve”) kojom se opisuje suradnja između SZO-a i Komisije, kao i povezane novosti na javnoj internetskoj stranici GU-a za zdravlje i sigurnost hrane.
An administrative agreements is also in place between ECDC and WHO.2ww Annex I 
Između ECDC-a i SZO-a postoji i administrativni sporazum. Prilog I
Annexes 54 Box A — Public health emergency declaration in the EU As explained above, the term Public Health Emergency of International Concern is defined in the International Health Regulations as ‘an extraordinary event which is determined, as provided in these Regulations: to constitute a public health risk to other States through the international spread of disease; and to potentially require a coordinated international response’. 
Prilozi 54 Okvir A – proglašavanje hitne situacije koja se odnosi na javno zdravlje u EU-u Kao što je već objašnjeno, pojam javnozdravstveni događaj od međunarodne važnosti u Međunarodnim zdravstvenim propisima definiran je kao „izvanredan slučaj za koji je na način predviđen ovim Propisima utvrđeno da kroz širenje bolesti na međunarodnoj razini predstavlja javnozdravstveni rizik za druge države te da možda zahtijeva usklađenu reakciju na međunarodnoj razini”.
One of the innovations of Decision No 1082/2013/EU is that the Commission can now also declare a situation of public health emergency for the EU. 
Jedna od novina u Odluci br. 1082/2013/EU je i da Komisija također sada može proglasiti hitnu situaciju koja se odnosi na javno zdravlje u EU-u.
In accordance with Article 12, the Commission may recognise a situation of public health emergency in relation to: (a) epidemics of human influenza considered to have pandemic potential, where the Director-General of WHO has been informed and has not yet adopted a decision declaring a situation of pandemic influenza in accordance with the applicable rules of WHO; or (b) cases other than that referred to in point (a) where the Director-General of WHO has been informed and has not yet adopted a decision declaring a public health emergency of international concern in accordance with the IHR, and where: (i) the serious cross-border threat to health in question endangers public health at the Union level; (ii) medical needs are unmet in relation to that threat, which means that no satisfactory method of diagnosis, prevention or treatment is authorised in the Union or, despite the existence of such a method, the authorisation of a medicinal product would nonetheless be of major therapeutic advantage to those affected’. 
U skladu s člankom 12. Komisija može proglasiti hitnu situaciju koja se odnosi na javno zdravlje u vezi s: (a) epidemijama ljudske gripe za koje se smatra da imaju pandemijski potencijal, kada je glavni direktor SZO-a obaviješten i još nije donio odluku o proglašenju situacije pandemijske gripe u skladu s važećim pravilima SZO-a; ili (b) slučajevima osim onih iz točke (a), kada je glavni direktor SZO-a obaviješten i još nije donio odluku o proglašenju javnozdravstvenog događaja od međunarodne važnosti, u skladu s Međunarodnim zdravstvenim propisima i kada: i. dotična ozbiljna prijetnja zdravlju ugrožava javno zdravlje na razini Unije; ii. nisu zadovoljene medicinske potrebe u vezi s tom prijetnjom, što znači da niti jedna zadovoljavajuća metoda dijagnoze, prevencije ili liječenja nije odobrena u Uniji ili, unatoč postojanju takve metode, ovlaštenje za medicinski proizvod bi moglo biti od velike terapeutske koristi za one koji su ugroženi.
Article 13 then adds that this recognition of an emergency situation pursuant to Article 12 shall have the sole legal effect of enabling point 2 of Article 2 of Regulation (EC) No 507/20063 to apply or, where the recognition specifically concerns epidemics of human influenza considered as having a pandemic potential, of enabling Article 21 of Regulation (EC) No 1234/20084 to apply. 
U članku 13. zatim se dodaje da takvo proglašenje hitne situacije na temelju članka 12. ima isključivo pravni učinak omogućivanja primjene članka 2. točke 2. Uredbe (EZ) br. 507/20063 ili, ako se proglašenje posebno odnosi na epidemije ljudske gripe za koju se smatra da ima pandemijski potencijal, omogućivanja primjene članka 21.