natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU supports labour mobility through the ESF for Member States identifying that as a need. However, labour mobility has not been defined as a distinct investment priority and 7 
EU pruža potporu za mobilnost radne snage iz ESF‐a onim državama članicama koje su to utvrdile kao jednu od svojih potreba. Međutim, mobilnost radne snage nije utvrđena kao 7
monitoring of such activity was lacking during the approval process for the current ESF programme period. 
zaseban prioritet ulaganja te se aktivnosti u tom području nisu u dovoljnoj mjeri pratile tijekom procesa odobrenja programa za trenutačno programsko razdoblje ESF‐a.
Therefore, the extent to which the ESF is used for this purpose is unknown. 
Stoga nije poznata mjera u kojoj se ESF upotrebljava u tu svrhu.
The main source of known funding to support labour mobility is the Commission’s Employment and Social Innovation (EaSI) programme with 165 million euro for 2014 to 2020. 
Glavni je izvor financijskih sredstava za potporu mobilnosti radne snage čiji su iznosi poznati Program Komisije za zapošljavanje i socijalne inovacije (EaSI), u okviru kojeg je za razdoblje 2014. – 2020. izdvojeno 165 milijuna eura.
We found that the EaSI‐EURES has similar policy objectives to those of the ESF with regards to labour mobility, meaning the required complementarity of both EU funds is challenging. 
Sud je utvrdio da su ciljevi politike utvrđeni za os EaSI‐EURES slični ciljevima ESF‐a kad je riječ o mobilnosti radne snage, što znači da postizanje potrebne komplementarnosti tih dvaju instrumenata EU‐a predstavlja izazov.
We reviewed 23 EURES projects run by Cross Border Projects (CBP) and supported by EaSI. We found that few projects had defined results (e.g. job seekers finding employment), and that weaknesses in the projects’ monitoring resulted in their inability to aggregate outputs and results at programme level. 
Utvrđeno je da su u malom broju projekata definirani rezultati (npr. tražitelji posla koji su se zaposlili) i da zbog nedostataka u praćenju projekata nije bilo moguće objedinjeno prikazati ostvarenja i rezultate tih projekata na razini programa.
The “EURES Job mobility portal” is the main tool at EU level to facilitate labour mobility, but it faces significant challenges, not least because a significant proportion of national PES vacancies are not placed on the EURES portal. 
Portal za mobilnost pri zapošljavanju (portal EURES) glavni je alat na razini EU‐a za olakšavanje mobilnosti radne snage, no u njegovoj primjeni pojavljuju se znatni izazovi, posebno zbog toga što se velik broj oglasa objavljenih u nacionalnim javnim službama za zapošljavanje ne objavljuje i na portalu EURES.
Furthermore, our analysis of vacancies placed onto the portal found them often to be inadequate for a useful job search e.g. 39 out of 50 vacancies we reviewed excluded a deadline for applying. 
Nadalje, analiza oglasa za slobodna radna mjesta objavljenih na portalu koju je Sud obavio pokazala je da oglasi često nisu bili prikladni za korisnu potragu za poslom: primjerice, 39 od 50 pregledanih oglasa nije sadržavalo rok prijave.
According to the Commission, 28 934 job placements in 2016 were the result of EURES advisors’ support to jobseekers. 
Prema podatcima Komisije 2016. godine zahvaljujući potpori koju su savjetnici EURES‐a pružili tražiteljima posla popunjeno je 28 934 radnih mjesta.
This only represents 3.7 % of contacts by jobseekers with EURES advisors. 
Međutim, riječ je o tek 3,7 % slučajeva u kojima su tražitelji posla stupili u kontakt sa savjetnicima EURES‐a.
Moreover, most of the Public Employment Services (PES) which we surveyed stated that they are unable to measure effective job placements, or have discontinued measuring that as an indicator. 
Povrh toga, većina javnih službi za zapošljavanje koje su odgovorile na upitnik koji je Sud pripremio navele su da nemaju mogućnost mjerenja broja radnih mjesta koja su u stvarnosti popunjena s pomoću mreže EURES ili više ne mjere tu vrijednost kao jedan od pokazatelja.
8 9 (b) Making better use of available information in order to identify types of discrimination. (c) Work with Member States to improve the collection and use of data on patterns and flows of labour mobility and labour market imbalances. (d) Improve the design of EU funding to address labour mobility. 
Sud preporučuje Komisiji da: (a) mjeri razinu osviještenosti građana EU‐a o postojećim alatima za pružanje informacija o slobodi kretanja radnika i prijavljivanje diskriminacije (b) bolje iskoristi dostupne informacije u svrhu utvrđivanja vrsta diskriminacije (c) surađuje s državama članicama s ciljem boljeg prikupljanja i uporabe podataka o obrascima mobilnosti i kretanjima radne snage te neuravnoteženostima na tržištu rada (d) poboljša način na koji je osmišljena uporaba financijskih sredstava EU‐a u svrhu poticanja mobilnosti radne snage.
We recommend that the Member States should: (e) Improve the monitoring of the EaSI‐EURES’s effectiveness, especially with regard to job placements. (f) Address the limitations of the EURES Job mobility portal to make it a true European placement tool. 
Sud preporučuje državama članicama da: (e) poboljšaju praćenje djelotvornosti osi EaSI‐EURES, posebno kad je riječ o popunjavanju radnih mjesta s pomoću te mreže (f) otklone ograničenja portala EURES kako bi on prerastao u istinski europski alat za posredovanje pri zapošljavanju. 9
INTRODUCTION Free movement of workers: a fundamental freedom The free movement of workers is one of the four fundamental freedoms of the Union1. 
UVOD Slobodno kretanje radnika: jedna od temeljnih sloboda Slobodno kretanje radnika jedna je od četiriju temeljnih sloboda Unije1.
It is an important right individual to any worker, and is a vital constituent of the single market. 
Ono čini važno pravo svakog pojedinačnog radnika i ključnu okosnicu jedinstvenog tržišta.
Under this freedom, EU workers from other Member States enjoy equal treatment with nationals in access to employment, working conditions and all other social and tax advantages. 
Zahvaljujući toj slobodi radnici EU‐a iz drugih država članica imaju pravo na to da se prema njima postupa jednako kao prema državljanima predmetne zemlje kad je riječ o zapošljavanju, radnim uvjetima te svim ostalim socijalnim i poreznim povlasticama.
This means that any national authority and any employer, whether public or private, must apply and respect the rights stemming from Article 45 of the Treaty on the Functioning of the European Union (see Box 1). 
To znači da svako državno tijelo i svaki poslodavac, bilo u javnom ili privatnom sektoru, mora primjenjivati i poštovati prava iz članka 45. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (vidi okvir 1.).
The freedom is also guaranteed in EFTA countries (Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland). 
Ta je sloboda zajamčena i u zemljama EFTA‐e (Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska).
It is important to note that the freedom of movement of workers is distinct to the freedom of all EU citizens to move and reside freely within the territory of the Member States. 
Važno je napomenuti da se sloboda kretanja radnika razlikuje od prava svih građana EU‐a na slobodno kretanje i biranje boravišta na teritoriju država članica.
10 1 The other three freedoms are the free movement of goods, the free movement of capital and the free movement of services. 
10 1 Ostale su tri slobode slobodno kretanje robe, slobodno kretanje kapitala i slobodno kretanje usluga.
Contrary to the freedom of movement for workers, “posted workers” are employees seconded by an employer to carry out a service in another Member State on a temporary basis. 
Valja razlikovati slobodu kretanja radnika i „upućene radnike”, odnosno zaposlenike koje poslodavac privremeno upućuje u drugu državu članicu kako bi tamo pružali određene usluge.
Posted workers fall thus under the free movement of services and therefore this aspect is not covered by our audit. 
Stoga se upućeni radnici svrstavaju u kategoriju slobodnog kretanja usluga te je, u skladu s time, riječ o aspektu koji nije obuhvaćen ovom revizijom.
11 Box 1 ‐ Freedom of movement of workers ‐ Article 45 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) (1) FreedomofmovementforworkersshallbesecuredwithintheUnion. 
11 Okvir 1. – Sloboda kretanja radnika – članak 45. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) (1) SlobodakretanjaradnikaosiguravaseunutarUnije.
(2) Suchfreedomofmovementshallentailtheabolitionofanydiscriminationbasedonnationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment. 
(2) Taslobodakretanjapodrazumijevaukidanjesvakediskriminacijenatemeljudržavljanstvameđu radnicima iz država članica u vezi sa zapošljavanjem, primitcima od rada i ostalim uvjetima rada i zapošljavanja.
(3) Itshallentailtheright,subjecttolimitationsjustifiedongroundsofpublicpolicy,publicsecurity or public health to: (a) accept offers of employment actually made; (b) move freely within the territory of Member States for this purpose; (c) stay in a Member State for the purpose of employment in accordance with the provisions governing the employment of nationals of that State laid down by law, regulation or administrative action; (d) remain in the territory of a Member State after having been employed in that State, subject to conditions which shall be embodied in regulations to be drawn up by the Commission. 
(3) Podložnoograničenjimakojasuopravdanarazlozimajavnogporetka,javnesigurnostiilijavnog zdravlja, ta sloboda podrazumijeva pravo na: (a) prihvaćanje stvarno učinjenih ponuda za zaposlenje; (b) slobodno kretanje unutar državnog područja država članica u tu svrhu; (c) boravak u državi članici radi zapošljavanja sukladno odredbama koje uređuju zapošljavanje državljana te države utvrđenih zakonom i ostalim propisima; (d) ostanak na državnom području države članice nakon prestanka zaposlenja u toj državi, pod uvjetima sadržanima u uredbama koje sastavlja Komisija. (4) Odredbeovogčlankaneprimjenjujusenazapošljavanjeujavnimslužbama.
The latest figures available indicate that, within a total EU working age population of 306 million, around 11 million EU‐28 movers of working age (20‐64 years) were living on a long‐term basis in another EU Member State which is not the country of their citizenship, representing 3.7 % of the total working age population in the EU‐28. 
Prema najnovijim dostupnim podatcima od ukupno 306 milijuna stanovnika u radnoj dobi iz skupine država EU‐28 otprilike njih 11 milijuna činili su građani u radnoj dobi (20 – 64 godina) koji su dugoročno živjeli u državi članici EU‐a koja nije zemlja njihova državljanstva, odnosno 3,7 % ukupnog stanovništva država iz skupine EU‐28.
In terms of annual flows of working age movers, 1.1 million moved in 2014 (that includes some 100 000 EFTA nationals moving to the Union and represents 0.4 % of the total working age population). 
Kad je riječ o broju građana u radnoj dobi koji se u jednoj godini presele u drugu zemlju, broj takvih osoba iznosio je 2014. godine 1,1 milijun (što uključuje otprilike 100 000 građana EFTA‐e koji su se preselili u Uniju i odgovara udjelu od 0,4 % ukupnog stanovništva u radnoj dobi).
A further 1.3 million cross a border each day to work in a different Member State to that in which they reside (see Table 1). 
Dodatnih 1,3 milijuna radnika svaki dan prijeđe granicu jer rade u državi članici koja nije zemlja njihova boravišta (vidi tablicu 1.).
Table 1 ‐ Data on movers to another Member State (2015) Note: The annual flow of movers does not include return mobility. 
Tablica 1. – Podatci o građanima koji su se preselili u drugu državu članicu (2015.)
Source: Annual Report on intra‐EU Labour Mobility Final Report, European Commission December 2016. 
Izvor: Godišnje izvješće o mobilnosti radne snage unutar EU‐a, završno izvješće, Europska komisija, prosinac 2016.
For the 11.3 million movers, the main countries of destination were Germany, which accommodated the largest number of movers of working age (2.7 million or 22 % of all movers), followed closely by the United Kingdom with 2.1 million. 
Glavna odredišta u koja se navedenih 11,3 milijuna građana preselilo bila su Njemačka, koja je primila najveći broj osoba u radnoj dobi (2,7 milijuna ili 22 % svih osoba koje su se preselile u drugu državu), i, netom iza nje, Ujedinjena Kraljevina s 2,1 milijunom takvih osoba.
The countries with the largest proportion of mobile workers within their working age population were Luxembourg (43 %), Switzerland (19 %), Cyprus (15 %) and Ireland (10 %). 
Zemlje s najvećim udjelom mobilnih radnika u stanovništvu u radnoj dobi bile su Luksemburg (43 %), Švicarska (19 %), Cipar (15 %) i Irska (10 %).
Recent active movers are defined as those who have lived in an EU country different to their country of citizenship for up to 10 years. 
Građani koji su se nedavno preselili definiraju se kao građani koje žive u državi članici EU‐a koja nije zemlja njihova državljanstva do deset godina.
The numbers of these movers are presented in Figure 1. 
Broj takvih građana prikazan je na slici 1.
Figure 1 ‐ Recent active EU‐28 movers of working age (20‐64), by country of residence, data for 2015 (in thousands) Note: Numbers of recent movers under 50 000 are not represented. 
Slika 1. – Aktivni građani u radnoj dobi (20 – 64 godina) koji su se nedavno preselili iz jedne u drugu državu unutar skupine država EU‐28 prikazani po zemljama njihova boravišta, podatci za 2015. godinu (u tisućama) Napomena: podatci nisu prikazani u slučajevima u kojima je broj osoba koje su se nedavno preselile manji od 50 000.
Responsibilities relating to labour mobility To appreciate the different levels of responsibility in ensuring the freedom of movement of workers, one has to consider that the freedom is directly applicable in the Member States, and any discrimination thus may be brought to a National Court. 
Odgovornosti povezane s mobilnošću radne snage Za bolje razumijevanje različitih razina odgovornosti u jamčenju slobode kretanja radnika potrebno je uzeti u obzir da je riječ o slobodi koja je izravno primjenjiva u državama članicama, što znači da se u slučaju bilo kakve diskriminacije može pokrenuti postupak pred nacionalnim sudovima.
The Commission may also take direct action, potentially leading to infringement procedures against a Member State involving the European Court of Justice. 
Komisija također može poduzeti izravne mjere, što može dovesti do toga da se protiv određene države članice pokrene postupak radi utvrđivanja povrede obveze pred Sudom Europske unije.
However, the responsibility for employment and social policies lies primarily with the Member States. 
Međutim, odgovornost za politike u području zapošljavanja i socijalnih pitanja u prvom redu snose države članice.
These shared responsibilities are described in Figure 2. 13 
Podjela odgovornosti prikazana je na slici 2. 13
Figure 2 ‐ Responsibilities relating to labour mobility 14 Source: ECA. 
Slika 2. – Odgovornosti povezane s mobilnošću radne snage Izvor: Sud.
The European Commission and labour mobility Moving country for employment reasons is essentially an individual decision. 
Europska komisija i mobilnost radne snage Preseljenje u drugu zemlju radi zaposlenja u osnovi je odluka pojedinca.
However labour mobility can be facilitated and EU funding may usefully support labour mobility related actions. 
Međutim, mobilnost radne snage može se olakšavati, a sredstva EU‐a mogu biti korisna potpora za provedbu mjera povezanih s mobilnošću radne snage.
In 2010 with its “EUROPE 2020 ‐ A strategy for smart, sustainable and 
Komisija je 2010. godine u svojoj 14
inclusive growth”2, the Commission sets the facilitation of labour mobility in the context of better matching labour supply with demand, supported by the Union’s structural funds, notably the ESF. 
komunikaciji „Europa 2020. – strategija za pametan, održiv i uključiv rast”2 olakšavanje mobilnosti radne snage smjestila u kontekst boljeg uravnoteživanja ponude i potražnje na tržištu rada, i to uz potporu iz strukturnih fondova Europske unije, a posebice ESF‐a.
It promotes a “forward‐looking and comprehensive labour migration policy which would respond in a flexible way to the priorities and needs of labour markets”. 
Strategijom se promiče „sveobuhvatna politika migracije radne snage usmjerena na budućnost koja na fleksibilan način može odgovoriti na prioritete i potrebe tržišta rada”.
In recent years, the Commission has issued several policy documents, legislative proposals and guidelines on labour mobility, underlining its importance as an EU policy (see Figure 3). 
Komisija je tijekom posljednjih nekoliko godina objavila niz dokumenata o politici mobilnosti radne snage te zakonodavne prijedloge i smjernice u kojima je naglasila važnost tog područja kao politike EU‐a (vidi sliku 3.).
Figure 3 ‐ Timeline of actions by the Commission in regard to labour mobility 15 2016 2014 Regulation 2016/589 on the re‐establishment of the EURES network – re‐establishment of EURES Employment guidelines, 2015 maintained in 2016 – the mobility of workers should be provided with the aim of exploiting the full potential of the European labour market Draft guidelines for the Content of the Operational Programme Directive 2014/50/EU – setting out minimum requirements for enhancing worker mobility Directive 2014/54/EU – setting out measures to exercise rights conferred on workers 2015 2013 Directive 2013/55/EU on the recognition of professional qualifications Regulation 1304/2013 on the ESF – for promoting sustainable and quality employment and supporting labour mobility Regulation 1296/2013 establishing EaSI 2012 Employment Package (COM(2012)173 final) COM staff working document accompanying Employment Package – on reform of EURES to meet Europe 2020 goals Implementing decision of 492/2011 (2012/733/EU) – re‐establishment of EURES Regulation 492/2011 on freedom of movement of workers (setting out abolition of any discrimination based on nationality of EU/EFTA workers) Europe 2020 Strategy Employment guidelines (maintained until 2014) 2011 2010 2009 2008 2007 2006 1081/2006 Regulation on ESF Source: ECA. 
2015. 2014. Uredba 2016/589 o ponovnoj uspostavi mreže EURES – ponovna uspostava mreže EURES Smjernice za zapošljavanje za 2015., valjane i 2016. – mobilnost radnika potrebno je zajamčiti s ciljem iskorištavanja punog potencijala europskog tržišta rada Nacrt smjernica o sadržaju operativnih programa Direktiva 2014/50/EU – utvrđivanje minimalnih zahtjeva za poboljšanje mobilnosti radnika Direktiva 2014/54/EU – utvrđivanje mjera za ostvarivanje prava zajamčenih radnicima Direktiva 2013/55/EU o priznavanju stručnih kvalifikacija Uredba br.
2 COM(2010) 2020 final of 3.3.2010. 
2010. 2 2 3 1
EU funded actions facilitating labour mobility The ESF is managed by the Commission and the Member States. 
Mjere za olakšavanje mobilnosti radne snage financirane sredstvima EU‐a ESF‐om upravljaju Komisija i države članice.
One of its objectives is to increase the geographical and occupational mobility of workers within the European Union3. 
Jedan je od njegovih ciljeva povećati geografsku i profesionalnu mobilnost radnika unutar Europske unije3.
Its overall funding for the 2014‐2020 programme period is 86.4 billion euro. 
U programskom razdoblju 2014. – 2020. za ESF je dodijeljen iznos od ukupno 86,4 milijarde eura.
Within this, approximately 27.5 billion euro has been allocated to a specific thematic objective: “Promoting sustainable and quality employment and supporting labour mobility”4, under which Member States can fund labour mobility actions. 
Od tog je iznosa otprilike 27,5 milijardi eura izdvojeno za poseban tematski cilj „Promicanje održivog i kvalitetnog zapošljavanja i podrška mobilnosti radne snage”4 u sklopu kojega države članice mogu financirati mjere za mobilnost radne snage.
The amounts used by Member States for such purposes are unknown. 
Nisu poznati iznosi koje su države članice upotrijebile u tu svrhu.
The Employment and Social Innovation (EaSI) programme, managed by the Commission, consists of three axes, of which the “EURES”(European Network of Social Services) axis aims at facilitating labour mobility. 
Program za zapošljavanje i socijalne inovacije (EaSI), kojim upravlja Komisija, sastoji se od triju osi, od kojih jednu čini mreža „EURES” (Europska mreža službi za zapošljavanje) čiji je cilj olakšavati mobilnost radne snage.
The funding for EaSI for the 2014‐2020 period amounts to 919 million euro. 
Financijska sredstva dodijeljena u programskom razdoblju 2014. – 2020. za program EaSI iznose 919 milijuna eura.
The funding for dedicated EaSI‐EURES activities amounts to 165 million euro, 18 % of total funding. 
Za aktivnosti mreže EURES u okviru programa EaSI (os EaSI‐EURES) izdvojeno je 165 milijuna eura ili 18 % ukupnih dodijeljenih sredstava.
EaSI‐EURES supports activities to promote voluntary geographical mobility for workers. 
Cilj je te osi pružiti potporu aktivnostima kojima se promiče dobrovoljna geografska mobilnost radnika.
An overview of these activities is presented in Figure 4. 
Na slici 4. prikazuje se pregled tih aktivnosti.
16 3 4 Article 162 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU). 
16 3 4 Članak 162. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).
Article 3 of Regulation (EU) No 1304/2013 of the European Parliament and of the Council on the European Social Fund (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
1304/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o Europskom socijalnom fondu (SL L 347, 20.12.2013., str.
Figure 4 ‐ The different activities of the EaSI‐EURES axis Source: ECA. 
Slika 4. – Različite aktivnosti u okviru osi EaSI‐EURES Izvor: Sud.
AUDIT SCOPE AND APPROACH We assessed how the Commission ensures the freedom of movement of workers and the effectiveness of EU actions facilitating labour mobility. 
OPSEG REVIZIJE I REVIZIJSKI PRISTUP Sud je procijenio način na koji Komisija jamči slobodu kretanja radnika i djelotvornost mjera EU‐a kojima se olakšava mobilnost radne snage.
In particular, we examined: ‐ the information tools put in place by the Commission to support workers interested in moving or having moved to another Member State and the actions taken by the Commission to address existing obstacles to labour mobility, this including the data collected by the Commission upon flows and patterns of labour mobility (Part I); 17 18 ‐ the effectiveness of EU funding in support of labour mobility through the ESF and the EaSI programme in the 2014‐2020 programme period (Part II). 
Sud je posebno ispitao sljedeće: ‐ alate za informiranje koje je Komisija uvela u svrhu potpore radnicima koji se zanimaju za preseljenje ili su se preselili u drugu državu članicu te mjere koje je Komisija poduzela kako bi otklonila postojeće prepreke za mobilnost radne snage, uključujući podatke o kretanjima radne snage i obrascima mobilnosti koje Komisija prikuplja (dio I.) ‐ djelotvornost financijskih sredstava EU‐a izdvojenih iz ESF‐a i programa EaSI za potporu mobilnosti radne snage u programskom razdoblju 2014. – 2020. (dio II.). 17