natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, the Commission did not require voluntary schemes to verify that the biofuel production they certify does not cause significant risks of negative socioeconomic effects, such as land tenure conflicts, forced/child labour, poor working conditions for farmers and dangers to health and safety. 
Konkretno, Komisija nije zahtijevala da se u dobrovoljnim programima provjerava da proizvodnja biogoriva koja se u okviru njih certificira ne predstavlja znatne rizike u smislu nepovoljnih posljedica za društvo i gospodarstvo, kao što su sukobi u vezi sa zakupom zemljišta, prisilni/dječji rad, loši radni uvjeti poljoprivrednika ili opasnost za zdravlje i sigurnost.
Similarly, the impact of indirect land-use changes (ILUC) on the sustainability of biofuels is not covered by this assessment. 
Isto tako, tom procjenom nije obuhvaćen utjecaj neizravne promjene uporabe zemljišta na održivost biogoriva.
Although we acknowledge the technical difficulties in assessing the impact of ILUC, the relevance of the EU sustainability certification system is undermined without this information. 
Iako priznajemo da su postojale određene tehničke poteškoće u procjeni utjecaja neizravne promjene uporabe zemljišta, bez tih informacija dovodi se u pitanje mjerodavnost certifikacijskog sustava EU-a za održivost.
Executive summary 09 VI Furthermore, the Commission granted recognition decisions to voluntary schemes which did not have appropriate verification procedures to ensure that the origin of biofuels produced from waste was indeed waste, or that, as required by the RED directive, biofuel feedstocks cultivated in the European Union fulfil the EU environmental requirements for agriculture. 
Sažetak 09 VI Nadalje, Komisija je donosila odluke o priznavanju za dobrovoljne programe koji nisu imali odgovarajuće postupke provjere kojima bi se zajamčilo da je podrijetlo biogoriva proizvedenih iz otpada uistinu otpad ili da su sirovine za proizvodnju biogoriva uzgajane u Europskoj uniji u skladu sa zahtjevima EU-a za zaštitu okoliša u području poljoprivrede, kako je propisano Direktivom.
VII Some recognised schemes were insufficiently transparent or had governance structures comprising only representatives from few economic operators, thus increasing the risk of conflict of interest and preventing an effective communication with other stakeholders. 
VII Neki od priznatih programa bili su nedovoljno transparentni ili su imali upravljačke strukture koje su se sastojale samo od predstavnika nekolicine gospodarskih subjekata, čime se povećao rizik od sukoba interesa i sprječavala djelotvorna komunikacija s drugim dionicima.
VIII The Commission does not supervise the functioning of recognised voluntary schemes. 
VIII Komisija ne nadzire djelovanje priznatih dobrovoljnih programa.
Since the recognition decision is issued on the basis of a documentary review of the certification procedures, the lack of supervision means that the Commission cannot obtain assurance that voluntary schemes actually apply the certification standards presented for recognition. 
S obzirom na to da se odluka o priznavanju donosi na temelju pregleda dokumentacije o certifikacijskim postupcima, nepostojanje nadzora znači da Komisija ne može pribaviti jamstvo da se u okviru dobrovoljnih programa uistinu primjenjuju certifikacijski standardi koji su dostavljeni na priznavanje.
Furthermore, the Commission has no means to detect alleged infringements of voluntary schemes’ rules as there is no specific complaint system in place and the Commission does not verify whether complaints directly addressed to voluntary schemes are correctly dealt with by them. 
Nadalje, Komisija nije u mogućnosti otkriti navodna kršenja pravila koja vrijede za dobrovoljne programe jer nije uspostavljen poseban sustav za podnošenje pritužbi te Komisija ne provjerava postupa li se u okviru dobrovoljnih programa ispravno po pritužbama koje su im izravno upućene.
IX As regards the achievement of the 10 % transport target, Member States are responsible for ensuring that the statistics concerning sustainable biofuels reported to the Commission are reliable. 
IX Kad je riječ o postizanju 10 %-tne ciljne vrijednosti za promet, odgovornost za jamčenje pouzdanosti statističkih podataka u vezi s održivim biogorivima koji se dostavljaju Komisiji snose države članice.
We found that these statistics might be overestimated, because Member States could report as sustainable biofuel whose sustainability was not verified. 
Utvrdili smo da postoji mogućnost da su brojke u tim statističkim podatcima prikazane većima nego što to u stvarnosti jesu jer su države članice kao održiva goriva mogle prijaviti ona biogoriva čija održivost nije provjerena.
There were also problems with the comparability of data reported by the Member States. 
Postojali su i problemi s usporedivošću podataka koje su dostavile države članice.
XBased on the audit observations, the Court formulates the following recommendations: 1. 
XNa temelju revizijskih opažanja Sud iznosi sljedeće preporuke: 1.
For future recognitions, the Commission should carry out a more comprehensive assessment of voluntary schemes to ensure that the schemes: (i) assess the extent to which certified biofuels production entails a significant risk of negative socioeconomic effects and of ILUC. 
Komisija bi ubuduće pri priznavanju programa trebala obavljati sveobuhvatnu procjenu dobrovoljnih programa kako bi zajamčila da se u okviru njih: (i) procjenjuje u kojoj mjeri proizvodnja certificiranih biogoriva predstavlja znatan rizik od nepovoljnih posljedica za društvo i gospodarstvo te neizravnih promjena uporabe zemljišta.
To this end, the Commission should require voluntary schemes to report once a year based on their certification activities any relevant information concerning the above mentioned risk; (ii) effectively verify that EU biofuel feedstock producers comply with EU environmental requirements for agriculture; (iii) provide sufficient evidence of the origin of waste and residues used for the production of biofuels. 
U tu svrhu Komisija bi trebala zahtijevati da dobrovoljni programi jednom godišnje, na temelju njihovih certifikacijskih aktivnosti, izvješćuju o bilo kakvim relevantnim informacijama o gore navedenom riziku; (ii) djelotvorno provjerava da proizvođači sirovina za biogoriva u EU-u poštuju zahtjeve EU-a za zaštitu okoliša u području poljoprivrede; (iii) pružaju dostatni dokazi o podrijetlu otpada i ostataka koji se upotrebljavaju za proizvodnju biogoriva.
Executive summary 10 2. 
Sažetak 10 2.
For future recognitions, the Commission should assess whether the voluntary schemes’ governance reduces the risk of conflict of interests and request the voluntary schemes to ensure transparency. 
Komisija bi ubuduće pri priznavanju programa trebala procijeniti smanjuje li se upravljanjem dobrovoljnim programom rizik od sukoba interesa i zahtijevati da se u okviru tih programa jamči transparentnost.
The Commission should supervise recognised voluntary schemes by: (i) checking that the schemes’certification operations comply with the standards presented for recognition; (ii) requesting voluntary schemes to set up a transparent complaints system. 
Komisija bi trebala vršiti nadzor nad priznatim dobrovoljnim programima: (i) provjeravanjem da su certifikacijske operacije u okviru programa u skladu sa standardima dostavljenima na priznavanje; (ii) zahtijevanjem da se u okviru dobrovoljnih programa uspostavi transparentan sustav podnošenja pritužbi.
The Commission should propose that the Member States support their statistics with evidence on the reliability of the biofuels quantities reported. 
Komisija bi trebala predložiti državama članicama da potkrijepe statističke podatke koje dostavljaju dokazima o tome da su prijavljene brojke u vezi s količinom biogoriva pouzdane.
To ensure comparability of the statistics on sustainable biofuels and to increase assurance on the reliability of data on advanced biofuels, the Commission should propose to the Member States a harmonisation of the definition of waste substances. 
Kako bi zajamčila usporedivost statističkih podataka o održivim biogorivima i povećala jamstva o pouzdanosti podataka o naprednim biogorivima, Komisija bi trebala predložiti državama članicama da usklade definiciju otpadnih tvari.
Introduction 11 Definition of biofuels 01 Biofuels emit fewer greenhouse gases (GHG), CO2 in particular, than fossil fuels, because the amount of CO2 emitted during combustion of the biofuel is captured during the growth of the feedstock (the source materials — plants — absorb carbon dioxide as they grow)1. 
Uvod 11 Definicija biogoriva 01 Biogoriva proizvode manje stakleničkih plinova, posebice ugljičnog dioksida, od fosilnih goriva jer se količina ugljika koja se proizvodi izgaranjem troši tijekom rasta sirovina (naime, biljke koje se upotrebljavaju kao sirovine apsorbiraju ugljični dioksid tijekom rasta)1.
However, this equation only works if there are no additional emissions due to land use change, which can be direct (for example, forest land is converted to agriculture land with a loss of stored carbon) or indirect (to compensate for the use of food crops for the production of biofuels, more land has to be cultivated to ensure food supplies); this means that, in addition to the GHG emissions due to the cultivation of biofuels crops, additional emissions are caused by the reclamation and cultivation of new areas for food crops. 
Međutim, ta jednadžba funkcionira samo ako nema dodatnih emisija proizvedenih uslijed izravne promjene uporabe zemljišta (npr. šumsko zemljište pretvoreno je u poljoprivredno zemljište čime se gube zalihe ugljika) ili uslijed neizravne promjene uporabe zemljišta (kako bi se nadoknadila uporaba prehrambenih kultura za proizvodnju biogoriva, potrebno je obrađivati veću površinu zemlje da se osigura opskrba hranom). To znači da se prenamjenom i obrađivanjem novih područja za uzgajanje prehrambenih kultura, osim stakleničkih plinova koji se otpuštaju uzgajanjem kultura iz kojih se proizvode biogoriva, otpuštaju i dodatni plinovi.
Competition with food production does not occur with biofuels produced from wastes, residues or other non-food biomass. 
Tržišno natjecanje s proizvodnjom prehrambenih proizvoda ne postoji kad je riječ o biogorivima koja se proizvode iz otpada, ostataka ili druge neprehrambene biomase.
02 Biofuels are defined in the relevant European Union legislation as ‘liquid or gaseous fuel for transport produced from biomass’2, i.e. from biodegradable agricultural, forestry or fishery products, waste or residues or from biodegradable industrial and municipal waste. 
02 Biogoriva su u relevantnim zakonskim aktima EU-a definirana kao „tekuće ili plinovito pogonsko gorivo proizvedeno od biomase”2, odnosno iz biorazgradivih poljoprivrednih, šumarskih ili ribarstvenih proizvoda, otpada ili ostataka ili iz biorazgradivog industrijskog i komunalnog otpada.
At present, the only biofuels produced and used in relevant quantities in the EU are biogasoline (including bioethanol) and biodiesel. 
Trenutačno se u EU-u u relevantnim količinama proizvode samo dvije vrste biogoriva, a to su biobenzin (uključujući i bioetanol) i biodizel.
03 On the basis of the feedstock used, biofuels may be referred to as: — conventional (first-generation) biofuels, mainly produced from agricultural crops which are also food or feed crops (i.e. for human or animal consumption, e.g. cereals, sugarcane, beet, and oilseeds); — advanced (second-generation and third-generation) biofuels produced from feedstocks, such as waste or residues, which do not compete directly with food and feed crops. 
03 Na temelju iskorištenih sirovina možemo govoriti o dvije vrste biogoriva: – konvencionalnim biogorivima (prva generacija biogoriva), koja se uglavnom proizvode iz poljoprivrednih kultura koje se upotrebljavaju i za proizvodnju ljudske i životinjske hrane (npr. žitarice, šećerna trska, šećerna repa i uljarice). – naprednim biogorivima (druga ili treća generacija biogoriva), koja se proizvode iz sirovina kao što su otpad ili ostatci i koja se izravno ne natječu s kulturama za proizvodnju ljudske i životinjske hrane.
1 Meaning that the greenhouse gas emissions, in particular CO2, released when converting biomass to energy (biofuel combustion) are equivalent to the amount of CO2 absorbed by the plants during their growing cycles. 
1 To znači da su staklenički plinovi, a posebice CO2, koji se otpuštaju pretvaranjem biomase u energiju (izgaranjem biogoriva) jednaki količini CO2 koju biljke apsorbiraju tijekom ciklusa rasta.
2 Article 2(i) of Directive 2009/28/EC (RED) and Article 2(9) of Directive 98/70/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 1998 relating to the quality of petrol and diesel fuels and amending Council Directive 93/12/EEC (OJ L 350, 28.12.1998, p. 
2 Članak 2. točka (i) Direktive 2009/28/EZ i članak 2. stavak 9. Direktive 98/70/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 1998. o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive Vijeća 93/12/EEZ (SL L 350, 28.12.1998., str.
Introduction 12 The EU biofuels market 04 According to Eurostat data3, in 2014 the total of biofuels used in the European Union amounted to 14 370 ktoe (thousand tonnes of oil equivalent), made up of 11 367 ktoe of biodiesel (around 4 % of the total of transport fuel) and 2 637 ktoe of biogasoline (around 0.9 % of the total of transport fuel) (see Annex I). 
Uvod 12 Tržište biogoriva u EU-u 04 Prema podatcima Eurostata3 2014. godine u EU-u je ukupno iskorišteno 14 370 ktoe (ekvivalenta tisuća tona nafte), od čega 11 367 ktoe otpada na biodizel (otprilike 4 % ukupnog goriva za promet) i 2637 ktoe na biobenzin (otprilike 0,9 % ukupnog goriva za promet) (vidjeti prilog I.).
The most recent data published by the Commission4 show that in 2012 79 % of biodiesel and 71 % of bioethanol consumed in the EU were produced within the EU. 
Najnoviji podatci koje je objavila Komisija4 pokazuju da je 2012. godine 79 % biodizela i 71 % bioetanola potrošenog u EU-u i proizvedeno u EU-u.
Imports came primarily from Argentina and Indonesia for biodiesel, and from the United States and Brazil for bioethanol. 
Biodizel se uvozio poglavito iz Argenti-ne i Indonezije, a bioetanol iz SAD-a i Brazila.
05 The total agriculture area required to produce feedstock for biofuels consumed in the EU amounted in 2012 to 7.8 million hectares, made up of 4.4 million hectares in the EU (3 % of the total EU cropland) and 3.5 million hectares outside the EU5. 
05 Za proizvodnju sirovina za biogoriva koja se upotrebljavaju u EU-u 2012. godine bilo je potrebno ukupno 7,8 milijuna hektara zemljišta, od čega je 4,4 milijuna hektara zemljišta bilo u EU-u (3 % ukupnog kultiviranog tla), a 3,5 milijuna hektara izvan EU-a5.
The use of crops such as maize, wheat, sugar beet or sugar cane for the production of biofuels has triggered public concerns about the risk of diverting crops and farmland from food to biofuels production. 
Zbog uporabe kultura kao što su kukuruz, pšenica, šećerna repa ili šećerna trska za proizvodnju biogoriva javnost je izrazila zabrinutost da će se kulture i zemljišta namijenjena proizvodnji hrane početi upotrebljavati za proizvodnju biogoriva.
Biofuels as a source of renewable energy in the EU transport sector A target of 10 % of renewable energy in transport to be achieved by 2020 06 Directive 2009/28/EC on the promotion of the use of energy from renewable sources (the ‘renewable energy directive’, hereinafter ‘the RED’) is part of the EU energy and climate change package6, which was adopted by the Council on 6 April 2009. 
Biogoriva kao izvor obnovljive energije u prometnom sektoru EU-a U prometnom sektoru do 2020. godine treba se dosegnuti ciljna vrijednost od 10 % energije iz obnovljivih izvora 06 Direktiva 2009/28/EZ o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (ili „Direktiva o energiji iz obnovljivih izvora ”, u nastavku teksta: „Direktiva”) dio je paketa za energetiku i klimatske promjene6 koji je Vijeće usvojilo 6. travnja 2009.
A new renewable energy package, including bioenergy sustainability policy for 2030, is to be presented by 2017.7 3 Eurostat tables ‘SHARES 2014’, results and detailed results, see also Annex I to this report. 
Novi paket za energiju iz obnovljivih izvora, uključujući politiku održivosti bioenergije za 2030., bit će predstavljen do 2017. godine.7 3 Tablice Eurostata „SHARES 2014”, rezultati i detaljni rezultati, vidjeti i prilog I. ovom izvješću.
4 COM(2015) 293 final of 15 June 2015 ‘Renewable energy progress report’. 5 SWD(2015) 117 final of 15 June 2015 ‘Technical assessment of the EU biofuels sustainability and feasibility of 10 % renewable energy in transport’, p. 
4 COM(2015) 293 final od 15. lipnja 2015. „Izvješće o napretku u području obnovljive energije” 5 SWD(2015) 117 final od 15. lipnja 2015. „Technical assessment of the EU biofuels sustainability and feasibility of 10 % renewable energy in transport” (Tehnička procjena održivosti biogoriva i izvedivosti ostvarivanja 10 %-tnog udjela energije iz obnovljivih izvora u prometnom sektoru u EU-u), str.
6 The 2020 package is a set of binding legislation, see http://ec.europa.eu/clima/ policies/strategies/2020/ index_en.htm 7 COM(2015) 572 final of 18 November 2015 ‘State of the Energy Union 2015’. 
6 Paket iz 2020. godine skup je obvezujućih zakonskih akata, vidjeti http://ec.europa.eu/ clima/policies/strategies/2020/ index_en.htm 7 COM(2015) 572 final od 18. studenoga 2015. „Stanje energetske unije 2015.”
Introduction 13 07 The RED requires the EU to cover at least 20 % of its final energy consumption with energy from renewable sources by 2020. 
Uvod 13 07 Prema Direktivi EU je do 2020. godine obvezan najmanje 20 % svoje krajnje potrošnje energije pokriti energijom iz obnovljivih izvora.
In addition, the RED lays down that each Member State has to ‘ensure that the share of energy from renewable sources in all forms of transport in 2020 is at least 10 % of the final consumption of energy in transport in that Member State’8. 
Nadalje, Direktivom je propisano da „svaka država članica osigurava da udio energije iz obnovljivih izvora u svim oblicima prometa 2020. iznosi barem 10 % ukupne potrošnje energije u prometu u toj državi članici”8.
That target may be achieved by increasing the use of electricity and other alternative energies from renewable sources in transport and by incorporating biofuels with fossil fuels. 
Ovu je ciljnu vrijednost moguće doseći povećanom uporabom električne energije i drugih alternativnih oblika energija iz obnovljivih izvora u prometu te uporabom biogoriva uz fosilna goriva.
In practice, considering the present stage of technical development and possibilities to use electricity from renewable sources or other alternative energies in transport, the 10 % transport target can be achieved only through a substantial use of biofuels. 
S obzirom na trenutačno stanje u pogledu tehnoloških napredaka i mogućnosti uporabe električne energije iz obnovljivih izvora ili drugih alternativnih oblika energije u prometu, 10 %-tna ciljna vrijednost za promet u praksi može se postići samo znatnom uporabom biogoriva.
In 2014 the biofuel incorporation rate in European Union transport fuel was around 5 %9. 
Udio biogoriva u ukupnom gorivu koje se upotrebljava za promet u Europskoj uniji iznosio je 2014. godine otprilike 5 %9.
08 Since biofuels made from agricultural crops compete with food production, in 2015 the European legislator introduced10 a ceiling of 7 % for the contribution of biofuels produced from food crops to the 10 % transport target to be achieved by 2020. 
08 S obzirom na to da se biogoriva proizvedena iz poljoprivrednih kultura natječu s proizvodnjom hrane, europsko je zakonodavno tijelo 2015. godine uvelo10 gornju granicu od 7 % za doprinos biogoriva proizvedenih iz prehrambenih kultura postizanju 10 %-tne ciljne vrijednosti za promet do 2020.
09 As noted earlier, competition with food production does not occur with biofuels produced from wastes, residues or other non-food biomass. 
09 Kao što je prethodno navedeno, tržišno natjecanje s proizvodnjom prehrambenih proizvoda ne postoji kad je riječ o biogorivima koja se proizvode iz otpada, ostataka ili druge neprehrambene biomase.
Hence, the RED stipulates that their contribution to the achievement of the EU’s 10 % transport target should be counted double. 
Stoga je Direktivom propisano da se njihov doprinos ostvarenju 10 %-tne ciljne vrijednosti EU-a za promet treba računati dvostruko.
This means that Member States could theoretically meet the 10 % target with 5 % of biofuels produced from ligno-cellulosic, non-food cellulosic, waste or residues materials. 
To znači da države članice u teoriji mogu postići ciljnu vrijednost od 10 % s 5 % biogoriva proizvedenog iz ligno-celuloznog materijala, neprehrambenog celuloznog materijala, otpada ili ostataka.
According to Eurostat statistics for 2014, the share of biofuels, based on double counting, in the reported total use of biofuels in transport for all Member States was around 20 % (see Annex I). 
Prema statističkim podatcima Eurostata za 2014. udio biogoriva na temelju dvostrukog računanja u ukupnoj prijavljenoj uporabi biogoriva u prometu za sve države članice iznosio je otprilike 20 % (vidjeti prilog I.).
8 Article 3(4) of the RED. 
8 Članak 3. stavak 4.
Eurobserver, July 2015. 10 Directive (EU) 2015/1513 of the European Parliament and the Council of 9 September 2015 amending Directive 98/70/EC relating to the quality of petrol and diesel fuels and amending Directive 2009/28/EC on the promotion of the use of energy from renewable sources (OJ L 239, 15.9.2015, p.1) 
Direktive o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora 9 Barometar za biogoriva Eurobserver, srpanj 2015. 10 Direktiva (EU) 2015/1513 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o izmjeni Direktive 98/70/EZ o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni Direktive 2009/28/EZ o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 239, 15.9.2015., str.
Introduction 14 Sustainability criteria for biofuels 10 To mitigate the environmentally negative effects of direct land use change (see paragraph 1), the RED lays down that biofuels must comply with a number of sustainability criteria, set out in Box 1. 
1.)
The RED also refers to other issues which can affect the sustainability of biofuels, such as the potential negative socioeconomic effects (i.e. land tenure conflicts, forced/child labour, poor working conditions, etc.), GHG emissions caused by indirect land use change, fraud prevention and transparency with regard to biofuel production. 
U Direktivi se navode i drugi problemi koji mogu utjecati na održivost biogoriva, kao što su moguće nepovoljne posljedice za društvo i gospodarstvo (npr. sukobi u vezi sa zakupom zemljišta, prisilni/dječji rad, loši radni uvjeti itd.), emisije stakleničkih plinova uslijed neizravne promjene uporabe zemljišta, sprječavanje prijevara i transparentnost u pogledu proizvodnje biogoriva.