natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tracking and identifying perpetrators, above all in a hybrid attack, can be very difficult due to the growing abuse of anonymisation tools, cryptocurrencies and encryption. 
Praćenje i identificiranje počinitelja, prije svega u hibridnom napadu, može biti vrlo teško zbog sve veće zlouporabe alata za anonimizaciju, kriptovaluta i šifriranja.
This is known as the attribution problem. 
Taj je problem poznat kao „problem pripisivanja odgovornosti”.
Remedying this problem is not just a technical issue; it is also a criminal justice challenge. 
Rješavanje tog problema nije samo tehničko pitanje; to je izazov i za kaznenopravna tijela.
Legal and procedural differences between countries may impede criminal investigations and the prosecution of suspects. 
Pravne i postupovne razlike među zemljama mogu ometati kaznene istrage i kazneni progon osumnjičenika.
Addressing the attribution problem will need a more formalised operational exchange of information through clearer procedures with Europol or Eurojust’s European Judicial Cybercrime Network, for example. 
Rješavanje problema pripisivanja odgovornosti zahtijevat će formaliziraniji oblik operativne razmjene informacija, na primjer s Europolom ili Europskom pravosudnom mrežom za kiberkrimnial koja djeluje pod okriljem Eurojusta, u okviru jasnijih postupaka.
111 At the political level, the cyber diplomacy toolbox (see Box 6) has been developed in order to support the settlement of international disputes in cyberspace by peaceful means. 
111 Na političkoj razini razvijen je alat za kiberdiplomaciju (vidi okvir 6.) kako bi se mirnim sredstvima podupiralo rješavanje međunarodnih sporova koji se odnose na kiberprostor.
The creation of cyber rapid response teams and an initiative for mutual assistance in cyber security are two projects fostering enhanced information sharing which are being developed under the PESCO framework166. 
U sklopu okvira PESCO-a razvijaju se dva projekta: uspostavljanje timova za brz odgovor na kiberincidente i inicijativa za uzajamnu pomoć u području kibersigurnosti, kojima se potiče poboljšana razmjena informacija166.
43 Box6 The cyber diplomacy toolbox The EU Joint EU Diplomatic Response to Malicious Cyber Activities 167, or “cyber diplomacy toolbox”, grew out of the 2015 Council conclusions on cyber diplomacy168. 
48 Okvir 6. Alat za kiberdiplomaciju Zajednički diplomatski odgovor EU-a na zlonamjerne kiberaktivnosti167 ili „alat za kiberdiplomaciju” nastao je na temelju zaključaka Vijeća o kiberdiplomaciji iz 2015. godine168.
Cyber diplomacy aims to develop and implement a common and comprehensive approach to cyberspace based on EU values, the rule of law, capacity-building and partnerships, promotion of the multi-stakeholder model of internet governance, and the mitigation of cybersecurity threats and greater stability in international relations. 
Kiberdiplomacijom nastoji se razviti i provesti zajednički i sveobuhvatni pristup kiberprostoru na temelju vrijednosti EU-a, vladavine prava, izgradnje kapaciteta i partnerstava, promicanja upravljanja internetom na temelju modela svih zainteresiranih strana te ublažavanja prijetnji kibersigurnosti i veće stabilnosti u međunarodnim odnosima.
The toolbox allows the EU and its Member States to mount a joint diplomatic response to malicious cyber activities making full use of measures within the Common Foreign and Security Policy. 
Taj alat omogućuje EU-u i njegovim državama članicama da pruže zajednički diplomatski odgovor na zlonamjerne kiberaktivnosti maksimalnim iskorištavanjem mjera u okviru zajedničke vanjske i sigurnosne politike.
These can include preventive (e.g. awareness-raising, capacity-building), cooperative, stability and restrictive measures (e.g. travel bans, arms embargoes, freezing funds), or support to Member States’ responses 169. 
To može uključivati preventivne (npr. podizanje razine osviještenosti, izgradnja kapaciteta), suradničke, stabilnosne i ograničavajuće mjere (npr. zabrana putovanja, embargo na oružje,
The idea is that further cooperation to mitigate threats and clearly signalling the likely consequences of a joint response may deter (potentially) aggressive behaviour. 
Taj se koncept temelji na ideji da dodatna suradnja radi ublažavanja prijetnji i jasno upozoravanje na moguće posljedice zajedničkog odgovora mogu odvratiti od (potencijalno) agresivnog ponašanja.
A joint EU response to malicious cyber activities would be proportionate to the scope, scale, duration, intensity, complexity, sophistication and impact of the cyber activity. 
Zajednički odgovor EU-a na zlonamjerne kiberaktivnosti bio bi proporcionalan opsegu, razmjeru, trajanju, intenzitetu, složenosti, sofisticiranosti i učinku kiberaktivnosti.
Integral to the success of the toolbox will be how well it is interwoven with the blueprint and IPCR (see paragraph 106), how well situational awareness is established through the quick and continuous sharing of information (including on 44 elements of attribution)170 and, finally, effective cooperation. 
Uspjeh tog alata ovisit će o tome koliko će se on dobro preplitati s nacrtom i mehanizmom za integrirani politički odgovor na krizu (IPCR) (vidi odlomak 106.) i u kojoj će se mjeri postići dobra informiranost o stanju u okviru brzog i kontinuiranog dijeljenja informacija (uključujući u pogledu elemenata pripisivanja odgovornosti)170 te, naposljetku, o djelotvornoj suradnji.
Also key to the toolbox’s successful deployment is effective and coordinated communication. 
Za uspješno uvođenje tog alata također je ključna djelotvorna i koordinirana komunikacija.
So far, the toolbox has been used twice: to start a dialogue with the United States after the Wannacry attack171, and to develop Council conclusions condemning the malicious use of ICT172. 
Dosad je taj alat upotrebljen dvaput: za započinjanje dijaloga sa Sjedinjenim Američkim Državama nakon napada Wannacry171 te za izradu zaključaka Vijeća u kojima se osuđuje zlonamjerna uporaba IKT-a172.
The operationalisation of the toolbox is ongoing; it remains to be seen how effective it will be in achieving its objectives. 
Operacionalizacija alata je u tijeku; tek će se pokazati koliko će on biti djelotvoran u postizanju svojih ciljeva.
Challenge 10: protecting critical infrastructure and societal functions Protecting infrastructure 112 Much of the EU’s critical infrastructure is operated through industrial control systems (ICS)173. 
10. izazov: zaštita kritične infrastrukture i društvenih funkcija Zaštita infrastrukture 112 Većim dijelom kritične infrastrukture EU-a upravlja se u okviru industrijskih kontrolnih sustava (ICS)173.
Many of these were designed as stand-alone systems, with limited connectivity to the outside world. 
Mnogi od tih sustava osmišljeni su kao samostalni sustavi s ograničenom povezanošću s vanjskim svijetom.
As components of ICS have been connected to the internet, they have become more vulnerable to outside interference. 
Određene komponente industrijskih kontrolnih sustava, nakon što su povezane s internetom, postale su osjetljivije na vanjska uplitanja.
Maintaining and patching existing systems may no longer be possible, but upgrading them does not come quickly or cheaply. 
Održavanje postojećih sustava i osiguravanje tzv. zakrpa (patching) za njih možda više neće biti moguće, a njihova nadogradnja traje ili nije jeftina.
Efforts to enhance the security of critical infrastructure must therefore include the upgrading of ICS. 
Stoga napori koji se ulažu u poboljšanje sigurnosti kritične infrastrukture moraju uključivati nadogradnju industrijskih kontrolnih sustava.
113 As industry continues to digitise (commonly known as “Industry 4.0”), the impact of a large-scale incident in one industrial sector may have knock-on effects elsewhere. 
113 Budući da se industrija sve više digitalizira (što je poznato pod nazivom „industrija 4.0”), utjecaj incidenta velikih razmjera u jednom industrijskom sektoru može se negativno odraziti na druga područja.
ENISA has noted the importance of mapping the impact of critical sectors’ mutual dependencies 174. 
ENISA je primijetila važnost utvrđivanja učinka uzajamne ovisnosti ključnih sektora174.
This is essential to understanding the potential spread of an incident and underpins well-coordinated responses. 
To je ključno za razumijevanje mogućeg širenja incidenta te čini temelj za dobro koordinirane odgovore.
114 The NIS Directive aims to enhance readiness in key sectors responsible for critical infrastructure. 
114 Direktivom NIS nastoji se poboljšati pripravnost u ključnim sektorima koji su odgovorni za kritičnu infrastrukturu.
However, not all sectors are covered (see Table 1)175, which “reduces the effectiveness of the strategy”176: of particular concern in this regard is protecting the democratic integrity of elections from interference in electoral infrastructure and disinformation (see Box 7). 
Međutim, nisu obuhvaćeni svi sektori (vidi tablicu 1.)175, što „smanjuje djelotvornost strategije”176: u tom pogledu posebno je bitna zaštita demokratskog integriteta izbora od uplitanja u izbornu infrastrukturu i dezinformiranja (vidi okvir 7.).
Aside from revising existing legislation, therefore, a key challenge will be seeing how to engage these sectors in effective responses to large-scale incidents. 
Stoga će, osim revizije postojećeg zakonodavstva, ključan izazov biti pronaći način kako uključiti te sektore u djelotvorno pružanje odgovora na incidente velikih razmjera.
115 Vulnerabilities in critical infrastructure do not stop at Europe’s borders. 
115 Nedostatci u kritičnoj infrastrukturi nisu ograničeni na područje u okviru europskih granica.
A particular challenge for the Commission is encouraging candidate countries to adopt the same standards as Member States, for example in such areas as cyber-related legislation or the protection of critical infrastructure. 
Poseban izazov za Komisiju bit će poticanje zemalja kandidatkinja na to da usvoje standarde koje primjenjuju države članice, na primjer u područjima kao što su zakonodavstvo koje se odnosi na kibersigurnost ili zaštita kritične infrastrukture.
45 Box7 Protecting critical societal functions: fighting election interference In May 2019, some 400 million voters will go to the polls in the European parliamentary elections, the first to take place under the GDPR. 
Zaštita ključnih društvenih funkcija: borba protiv uplitanja u izbore U svibnju 2019. godine otprilike 400 milijuna birača izaći će na europske parlamentarne izbore, prve izbore koji će se održati u skladu s Općom uredbom o zaštiti podataka.
These come in the wake of scandals surrounding the abuse of personal data for political micro-targeting and unprecedented coordinated disinformation (“Fake News”) campaigns. 
Ti će se izbori održati nakon skandala zbog zlouporabe osobnih podataka radi političkog mikrociljanja i provedbe dosad neviđenih koordiniranih kampanja dezinformiranja („lažne vijesti”).
The Commission has warned of likely cyber interference in these elections 177; fighting this will require a whole-of-government and whole-of-society approach. 
Komisija je upozorila na vjerojatna uplitanja u te izbore kibernetičkim sredstvima177; borba protiv toga zahtijevat će pristup koji uključuje sve razine vlasti i cijelo društvo.
Election infrastructure Organising elections is complex, and ensuring their protection and integrity is the Member States’ responsibility. 
Izborna infrastruktura Organiziranje izbora složen je zadatak, a jamčenje zaštite i integriteta izbora odgovornost je država članica.
Interference in elections and electoral infrastructure may seek to influence voter preferences, turnout or the election process itself, including actual voting, and vote tabulation and communication. 
Uplitanjem u izbore i izbornu infrastrukturu može se nastojati utjecati na odluke birača, izlaznost ili sam izborni proces, uključujući na samo glasanje te na prikaz rezultata i priopćavanje o njima.
In the European Parliament elections, protecting the so-called “last mile” (the communication of results from the national capitals to Brussels) is a particularly critical challenge, given that no common security approach exists or has been tested for this178. 
Na izborima za Europski parlament posebno kritičan izazov čini zaštita takozvane „posljednje milje” (priopćavanje rezultata iz nacionalnih prijestolnica Bruxellesu) jer ne postoji zajednički sigurnosni pristup niti je takav pristup ispitan u tu svrhu178.
The Commission’s recent election package included measures to strengthen electoral cybersecurity, such as the appointment of national contact points to coordinate and exchange information in the run-up to the election. 
U okviru najnovijeg izbornog paketa Komisije uključene su mjere za jačanje izborne kibersigurnosti, na primjer imenovanje nacionalnih kontaktnih točaka za koordinaciju i razmjenu informacija uoči izbora.
The sharing of best practices and lessons learned is of particular importance179. 
Od osobite je važnosti razmjena najboljih praksi i stečenog iskustva179.
Election systems are not considered part of critical infrastructure180, nor are they covered by the NIS Directive. 
51 Izborni sustavi ne smatraju se dijelom kritične infrastrukture180 niti su obuhvaćeni Direktivom NIS.
Despite this, the Cooperation Group has developed practical guidance on election technology security to support public authorities. 
Unatoč tomu, Skupina za suradnju razvila je praktične smjernice o sigurnosti izborne tehnologije radi pružanja potpore tijelima javne vlasti.
The national contact points are expected to meet in early 2019181. 
Očekuje se da će se nacionalne kontaktne točke sastati početkom 2019. godine181.
Member States are also encouraged to perform risk assessments on cyber threats to their electoral processes. 
Države članice također se potiču na provedbu procjene rizika od kiberprijetnji usmjerenih na njihove izborne postupke.
Disinformation Disinformation is an increasingly important element of hybrid attacks that involves cyberattacks and the hacking of networks. 
Dezinformacije Dezinformacije su sve važniji element hibridnih napada koji uključuju kibernapade i hakiranje mreža.
These can be used to divide societies, sow mistrust and undermine confidence in democratic processes or other issues (for example, anti-vaccination or climate change). 
One se mogu upotrebljavati radi stvaranja podjela u društvu i nepovjerenja te radi narušavanja povjerenja u demokratske procese ili druga pitanja (na primjer, inicijative protiv cijepljenja ili u vezi s klimatskim promjenama).
It has grown in scale, speed and range, and poses a genuine security threat to the EU. 
Bilježi se porast opsega, brzine i dometa dezinformacija te one čine istinsku sigurnosnu prijetnju EU-u.
The EU has taken a number of measures to address disinformation. 
EU je poduzeo niz mjera radi suzbijanja dezinformiranja.
Starting in 2015, the EEAS-based East StratCom Task Force was set up to challenge Russian disinformation campaigns 182. 
Od 2015. godine u okviru Europske službe za vanjsko djelovanje djeluje radna skupina East StratCom koja je uspostavljena radi suprotstavljanja kampanjama dezinformiranja koje provodi Rusija182.
Experts have praised its work in promoting EU policies, supporting independent media in the Neighbourhood, and forecasting, tracking and tackling disinformation.183. 
Stručnjaci su pohvalili rad skupine u promicanju politika EU-a, podupiranju neovisnih medija u susjedstvu te u predviđanju, praćenju i suzbijanju dezinformiranja183.
Still, the Task Force’s resources are limited relative to the scale and complexity of disinformation campaigns 184. 
Međutim, resursi te radne skupine ograničeni su u odnosu na opseg i složenost kampanja dezinformiranja184.
A more systematic interaction with existing EU structures and improved strategic communication cooperation is 
Potrebno je uspostaviti sustavniju interakciju s postojećim strukturama EU-a i poboljšati stratešku komunikacijsku suradnju185.
46 needed185 A new action plan186 was endorsed by the European Council in December 2018. 
U prosincu 2018. godine Europsko vijeće odobrilo je novi akcijski plan186.
More recently, the Commission, on the back of its April 2018 communication on tackling online disinformation187, has developed a voluntary, self-regulatory code of practice188, based on existing policy instruments, to which online platforms and the advertising industry have signed up189. 
Komisija je nedavno, na osnovi svoje komunikacije iz travnja 2018. godine o suzbijanju dezinformacija na internetu187, razvila dobrovoljni, samoregulatorni kodeks dobre prakse188 koji se temelji na postojećim instrumentima politike i na koji su se obvezale internetske platforme i industrija oglašavanja189.
Action includes helping to increase the trust-worthiness of content and supporting efforts to increase media and news literacy. 
Ta mjera uključuje pružanje pomoći u postizanju veće pouzdanosti sadržaja i podupiranje napora koji se ulažu u povećanje medijske i novinske pismenosti.
An independent European network of fact-checkers has also been launched. 
Pokrenuta je i neovisna Europska mreža provjeravatelja podataka.
The Commission has stated that further regulatory measures may follow if the code of practice is not observed. 
Komisija je navela da su moguće daljnje regulatorne mjere ako se ne bude poštovao kodeks dobre prakse.
Determining the effectiveness of measures will prove crucial, particularly deciding how to measure improvements in trust, transparency and accountability. 
Utvrđivanje djelotvornosti mjera bit će od presudne važnosti, osobito u odlučivanju o načinima mjerenja poboljšanja u pogledu povjerenja, transparentnosti i odgovornosti.
Another challenge will be finding ways to improve the detection, analysis and exposure of disinformation190. 
Pronalaženje načina za postizanje poboljšanja u pogledu otkrivanja, analize i razotkrivanja dezinformacija bit će još jedan izazov190.
Active and strategic monitoring and analysis of open data sources is also needed191. 
Isto tako, potrebno je aktivno i strateški pratiti i analizirati izvore otvorenih podataka191.
Attempts to gain a better understanding of the threat environment should also cover emerging trends, such as “deepfakes” (fake videos made with the help of artificial intelligence and deep machine learning), as well as the tools needed to detect them. 
U okviru nastojanja da se bolje razumije okruženje prijetnji trebalo bi obuhvatiti i nove trendove, kao što su deepfakes (lažni videozapisi napravljeni s pomoću umjetne inteligencije i dubokog strojnog učenja), kao i alate koji su potrebni za njihovo otkrivanje.
Enhancing autonomy 116 The EU is a net importer of cybersecurity products and services, increasing the risk of technological dependence on, and vulnerability to, non-EU operators 192. 
Postizanje veće autonomije 116 EU je neto uvoznik proizvoda i usluga u području kibersigurnosti, što povećava rizik od tehnološke ovisnosti o operatorima izvan EU-a i podložnosti njima192.
In particular, this reality undermines the security of the EU’s critical infrastructure, which is also supported by complex global supply chains. 
Osobito je zbog toga narušena sigurnost kritične infrastrukture EU-a, koju podržavaju i složeni globalni opskrbni lanci.
The risk is further exacerbated where non-EU operators acquire European cybersecurity firms. 
Rizik je još veći u slučaju kada operatori izvan EU-a preuzmu europska poduzeća za kibersigurnost.
Member States are responsible for screening Foreign Direct Investments (FDI), and there is currently no EU-wide screening mechanism193. 
Države članice odgovorne su za provjeru izravnih stranih ulaganja (FDI), a trenutačno ne postoji mehanizam provjere na razini EU-a193.
117 Greater strategic autonomy is an objective in the EU Global Strategy and the 2017 communication Resilience, Deterrence and Defence194. 
117 Veća strateška autonomija cilj je globalne strategije EU-a i komunikacije iz 2017. godine Otpornost, odvraćanje i obrana194.
Addressing the myriad challenges presented in this report will help enhance this desired autonomy. 
Rješavanje brojnih izazova predstavljenih u ovom izvješću pomoći će u postizanju željene veće razine autonomije.
47 Reflection points – Effective response - How has the NIS Directive improved notification of cyber incidents in critical sectors and beyond? - How well are the EU institutions internalising crisis response coordination for a major cyber incident? - How can cyber diplomacy play a more prominent role in the EU external actions? - Are the current EU structures and actions to tackle disinformation proportionate to the scale and complexity of the problem? 
52 Točke razmatranja – Djelotvorno pružanje odgovora - Na koji je način Direktivom NIS poboljšano obavješćivanje o kiberincidentima u ključnim sektorima i šire? - Koliko su dobro institucije EU-a internalizirale koordinaciju odgovora na krize u slučaju velikog kiberincidenta? - Na koji način kiberdiplomacija može imati istaknutiju ulogu u vanjskom djelovanju EU-a? - Jesu li postojeće strukture i mjere EU-a za suzbijanje dezinformacija razmjerne opsegu i složenosti tog problema?
Concluding remarks 118 In recent years the EU and its Member States have advanced cybersecurity up the agenda in order to improve overall cyber resilience. 
Zaključne napomene 118 Posljednjih godina EU i njegove države članice pridaju sve veću važnost kibersigurnosti kako bi se poboljšala opća kiberotpornost.
Yet achieving a greater level of cybersecurity in the Union remains a monumental undertaking. 
Međutim, postizanje veće razine kibersigurnosti u Uniji i dalje je pothvat koji zahtijeva ogromne napore.
In this briefing paper, we have sought to highlight some of the main challenges to the EU’s ambition of becoming the world’s safest digital environment. 
Sud je u ovom informativnom dokumentu nastojao istaknuti neke od glavnih izazova u nastojanjima EU-a da postane najsigurnije digitalno okruženje na svijetu.
119 Our review shows that a shift towards a performance culture with embedded evaluation practices is needed to ensure meaningful accountability and evaluation. 
119 Pregled koji je Sud obavio pokazuje da je za jamčenje valjanog utvrđivanja odgovornosti i evaluacije potrebno preusmjeravanje na kulturu uspješnosti s ugrađenim evaluacijskim praksama.
Some gaps in the law remain, and existing legislation is not consistently transposed by Member States. 
U zakonodavstvu i dalje postoje određeni nedostatci, a države članice ne prenose postojeće zakonodavstvo na usklađen način.
This can make it difficult for legislation to reach its full potential. 
To može otežati iskorištavanje punog potencijala zakonodavstva.
Another challenge identified concerns the alignment of investment levels with the strategic goals, which calls for the scaling up of investment levels and its impact. 
Drugi utvrđeni izazov odnosi se na usklađivanje razina ulaganja sa strateškim ciljevima, što zahtijeva povećanje razina ulaganja i njihova učinka.
This is more demanding when the EU and its Member States do not have a clear overview of EU spending in cybersecurity. 
Taj je izazov još veći ako EU i njegove države članice nemaju jasan pregled potrošnje EU-a u području kibersigurnosti.
There are also reported constraints in the adequate resourcing of the EU’s cyber-relevant agencies, including difficulties attracting and retaining talent. 
Također je istaknuto da postoje ograničenja u osiguravanju odgovarajućih resursa za agencije EU-a koje su relevantne za kibersigurnost, uključujući teškoće u privlačenju i zadržavanju talenata.
120 Available studies conclude that cybersecurity governance can be strengthened to boost the global community’s ability to respond to cyberattacks and incidents. 
120 Zaključci dostupnih studija pokazuju da se upravljanje kibersigurnošću može ojačati kako bi se povećala sposobnost globalne zajednice da odgovori na kibernapade i incidente.
At the same time, preventing all attacks is impossible. 
Pritom je nemoguće spriječiti sve napade.