natgillin/translations-raw huggingface dataset:
14 Ms Nerkowska challenged that decision by lodging an appeal with the Sąd Okręgowy w Koszalinie (Regional Court, Koszalin), requesting that it hold her entitled to obtain payment of the disability pension sought. That court did not uphold her arguments and dismissed the appeal by judgment of 22 May 2003, which was delivered after the taking of evidence.
14 H. Nerkowska osporavala je tu odluku pred Sądom Okręgowy w Koszalinie (Okružni sud u Koszalinu), tražeći da joj prizna pravo na isplatu tražene invalidske mirovine. Taj sud nije prihvatio njezine argumente i odbacio je tužbu presudom od 22. svibnja 2003. izrečenom po završetku dokaznog postupka.
15 Ms Nerkowska submitted a fresh application for payment of the abovementioned benefit in September 2006. In support of her application, she submitted that the Republic of Poland had acceded to the European Union on 1 May 2004 and had consequently incorporated Community law into the Polish legal order.
15 U rujnu 2006. H. Nerkowska ponovno je podnijela zahtjev za isplatu gore navedenog davanja. U prilog svojem zahtjevu navela je da je Republika Poljska pristupila Europskoj uniji 1. svibnja 2004. i time preuzela pravo Zajednice u unutarnje pravo Poljske.
16 Following the administrative procedure, on 14 September 2006 the Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie adopted the decision which forms the subject-matter of the main proceedings and refused to pay Ms Nerkowska the disability pension arising from the entitlement established previously, on the ground that she did not have a place of residence in the territory of the Republic of Poland.
16 Nakon upravnog postupka, Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie donio je 14. rujna 2006. odluku koja je predmet glavnog postupka i odbio je H. Nerkowskoj isplatu invalidske mirovine u vezi s pravom koje joj je prethodno priznao, zato što H. Nerkowska nije imala boravište na području Republike Poljske.
17 Ms Nerkowska challenged that decision before the national court, requesting that it should be amended in such a way that her disability pension be paid to her. She submitted that, on account of the Republic of Poland’s accession to the European Union, her present place of residence cannot constitute an obstacle to the payment of that benefit.
17 H. Nerkowska osporavala je tu odluku pred sudom koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku, tražeći da se odluka tako izmjeni da joj se isplaćuje invalidska mirovina. Navela je da, s obzirom na to da je Republika Poljska pristupila Europskoj uniji, njezino sadašnje mjesto boravišta ne može biti prepreka isplati tog davanja.
18 In those circumstances, the Sąd Okręgowy w Koszalinie decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
18 U tim je okolnostima Sąd Okręgowy w Koszalinie odlučio prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
‘Does Article 18 EC, which guarantees citizens of the European Union the right to move and reside freely within the territory of the Member States, preclude the binding force of the national rules laid down in Article 5 of the [1974 Law] in so far as they make payment of a pension benefit for incapacity for work that is linked to a stay in places of isolation subject to fulfilment of the condition that the person entitled be resident in the territory of the Polish State?’
„Je li članku 18. UEZ-a, kojim se građanima Europske unije jamči pravo slobodnog kretanja i boravka na državnom području država članica, protivna primjena nacionalnih odredaba utvrđenih u članku 5. [Zakona iz 1974.] budući da isplatu mirovine zbog nesposobnosti za rad povezane s boravkom u koncentracijskim logorima uvjetuju ispunjavanjem uvjeta da osoba koja na nju ima pravo mora imati boravište na državnom području Republike Poljske?”
Consideration of the question referred for a preliminary ruling
O prethodnom pitanju
19 By its question, the national court essentially asks whether Article 18(1) EC is to be interpreted as precluding legislation of a Member State under which it refuses to pay one of its nationals a benefit granted to civilian victims of war or repression although it has been acknowledged by a decision of the competent authority that that national is entitled to such a benefit, on the sole ground that the national is habitually resident in the territory of another Member State and not in that of the Member State in question.
19 Sud koji je uputio zahtjev svojim pitanjem u biti pita treba li članak 18. stavak 1. UEZ-a tumačiti u smislu da mu je protivno zakonodavstvo države članice na temelju kojeg ta država svojem državljaninu odbija isplatu davanja koje se dodjeljuje civilnim žrtvama rata ili represije iako je odlukom nadležnog tijela tom državljaninu priznato pravo na takvo davanje, samo zato što taj državljanin nema uobičajeno boravište na državnom području predmetne države članice, nego na području druge države članice.
20 It must be determined at the outset whether a situation such as that in the main proceedings falls within the scope of Community law, and in particular of Article 18(1) EC.
20 U tom pogledu najprije valja utvrditi ulazi li situacija poput one o kojoj je riječ u glavnom predmetu u područje primjene prava Zajednice, a posebno članka 18. stavka 1. UEZ-a.
The applicability of Article 18(1) EC
Primjenjivost članka 18. stavka 1. UEZ-a
21 First, regarding the scope ratione personae of this provision, suffice it to state that, under Article 17(1) EC, every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union. In addition, Article 17(2) EC attributes to citizens of the Union the rights conferred and duties imposed by the EC Treaty, including those mentioned in Article 18(1) EC (Case C-192/05 Tas-Hagen et Tas [2006] ECR I-10451, paragraph 18).
21 Prvo, što se tiče područja primjene navedene odredbe ratione personae, dovoljno je utvrditi da je u skladu s člankom 17. stavkom 1. UEZ-a svaka osoba koja ima državljanstvo neke države članice građanin Unije. Osim toga, stavkom 2. istog članka statusu građana Unije pripisuju se prava i dužnosti predviđeni Ugovorom o EZ-u, uključujući i one iz članka 18. stavka 1. UEZ-a (presuda od 26. listopada 2006., Tas-Hagen i Tas, C-192/05, Zb., str. I-10451., t. 18.).
22 As a Polish national, Ms Nerkowska enjoys the status of citizen of the Union established by Article 17(1) EC and may therefore rely where relevant on the rights conferred on those having that status, such as the rights to move freely and to reside freely laid down in Article 18(1) EC.
22 Kao poljska državljanka, H. Nerkowska uživa status građanina Unije u skladu s člankom 17. stavkom 1. UEZ-a te stoga, prema potrebi, može ostvarivati prava priznata onima koji imaju takav status, a osobito pravo slobodnog kretanja i boravka predviđeno člankom 18. stavkom 1. UEZ-a.
23 Secondly, as to the scope ratione materiae of Article 18(1) EC, it is to be noted that, as Community law now stands, a benefit such as that in issue in the main proceedings, which is intended to compensate civilian victims of war or repression for physical or mental harm which they have suffered, falls within the competence of the Member States (Tas-Hagen and Tas, paragraph 21).
23 Drugo, što se tiče područja primjene članka 18. stavka 1. UEZ-a ratione materiae, valja istaknuti da na trenutačnom stupnju razvoja prava Zajednice davanje, poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, čija je svrha obeštetiti civilne žrtve rata ili represije za pretrpljena psihička i tjelesna oštećenja, pripada u nadležnost država članica (gore navedena presuda Tas-Hagen i Tas, t. 21.).
24 However, Member States must exercise that competence in accordance with Community law, in particular with the Treaty provisions concerning the freedom accorded to every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States (Tas-Hagen and Tas, paragraph 22).
24 Međutim, države članice moraju izvršavati tu svoju nadležnost u skladu s pravom Zajednice, posebno s odredbama Ugovora koje se tiču prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica, koje je priznato svim građanima Unije (gore navedena presuda Tas-Hagen i Tas, t. 22.).
"25 Furthermore, it is accepted that citizenship of the Union, established by Article 17 EC, is not intended to extend the scope ratione materiae of the Treaty to internal situations which have no link with Community law (Joined Cases C-64/96 and C-65/96 Uecker and Jacquet [1997] ECR I-3171, paragraph 23; Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 26; and Tas-Hagen and Tas, paragraph 23)."
25 Nadalje, utvrđeno je da građanstvo Unije, ustanovljeno člankom 17. UEZ-a, nema za cilj proširiti područje primjene Ugovora ratione materiae na unutarnje situacije koje nemaju nikakvih poveznica s pravom Zajednice (presude od 5. lipnja 1997., Uecker i Jacquet, C-64/96 i C-65/96, Zb., str. I-3171., t. 23. i od 2. listopada 2003., Garcia Avello, C-148/02, Zb., str. I-11613., t. 26. te gore navedena presuda Tas-Hagen i Tas, t. 23.).
26 However, the Court has already held that situations which fall within the scope ratione materiae of Community law include those involving the exercise of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty and those involving the exercise of the freedom, as conferred by Article 18 EC, to move and reside within the territory of the Member States (Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119, paragraph 33, and Case C-403/03 Schempp [2005] ECR I-6421, paragraphs 17 and 18).
26 Međutim, Sud je već presudio da se u situacije koje ulaze u područje primjene prava Zajednice ratione materiae ubrajaju i one koje se tiču ostvarivanja temeljnih sloboda zajamčenih Ugovorom, kao i one kod kojih je riječ o pravu na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica kako je utvrđeno člankom 18. UEZ-a (presude od 15. ožujka 2005., Bidar, C-209/03, Zb., str. I-2119., t. 33. i od 12. srpnja 2005., Schempp, C-403/03, Zb., str. I-6421., t. 17. i 18.).
27 In this case, it must be held that a situation such as that of Ms Nerkowska is covered by the right of citizens of the Union to move and reside freely in the Member States. By taking up residence in Germany, the applicant in the main proceedings exercised the right conferred by Article 18(1) EC on every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of a Member State other than that of which he is a national.
27 U predmetnom slučaju valja utvrditi da situacija poput one u kojoj se nalazi H. Nerkowska ulazi u pravo građana Unije na slobodno kretanje i boravak u državama članicama. Uspostavivši boravište u Njemačkoj tužiteljica u glavnom postupku ostvarila je pravo koje je člankom 18. stavkom 1. UEZ-a dodijeljeno svakom građaninu Unije, a to je pravo na slobodno kretanje i boravak na području države članice različite od one čiji je državljanin.
28 Furthermore, it is clear from the documents sent to the Court by the national court that the refusal to pay the disability pension which had been granted to Ms Nerkowska was attributable solely to the fact that she had taken up residence in Germany.
28 Nadalje, iz spisa što ga je Sudu dostavio sud koji je uputio zahtjev jasno proizlazi da je H. Nerkowskoj isplata dodijeljene joj invalidske mirovine odbijena samo zbog toga što je uspostavila boravište u Njemačkoj.
29 It follows that a situation in which the exercise by Ms Nerkowska of a freedom accorded by Community law has an impact on her right to the payment of a benefit under national legislation cannot be considered to be a purely internal matter with no link to Community law.
29 Iz gore navedenog proizlazi da se situacija u kojoj H. Nerkowska ostvaruje slobodu koja je priznata pravnim poretkom Zajednice, pri čemu to ostvarivanje utječe na njezino pravo na isplatu davanja predviđenog nacionalnim zakonodavstvom, ne može smatrati čisto unutarnjom situacijom koja nema nikakvu poveznicu s pravom Zajednice.
30 It is therefore necessary to examine whether Article 18(1) EC, which is applicable to a situation such as that in the main proceedings, is to be interpreted as precluding national legislation requiring that the recipient of a disability pension paid to civilian victims of war or repression be resident in the territory of the Member State granting such a benefit.
30 Potrebno je stoga ispitati treba li članak 18. stavak 1. UEZ-a, koji se primjenjuje na situaciju poput one iz glavnog postupka, tumačiti tako da mu je protivno nacionalno zakonodavstvo koje propisuje da primatelj invalidske mirovine koja se isplaćuje civilnim žrtvama rata ili represije mora imati boravište na državnom području države članice koja dodjeljuje takvo davanje.
The residence requirement
Uvjet boravišta
31 With regard to the scope of Article 18(1) EC, the Court has already held that the opportunities offered by the Treaty in relation to freedom of movement cannot be fully effective if a national of a Member State can be deterred from availing himself of them by obstacles raised to his residence in the host Member State by legislation of his State of origin penalising the fact that he has used them (Case C-224/02 Pusa [2004] ECR I-5763, paragraph 19, and Tas-Hagen and Tas, paragraph 30).
31 Što se tiče područja primjene članka 18. stavka 1. UEZ-a, Sud je već presudio da Ugovorom otvorene mogućnosti u području slobodnog kretanja ne bi naime mogle razviti svoj puni učinak ako bi se od njihova korištenja državljanina neke države članice moglo odvratiti preprekama njegovom boravku u državi članici domaćinu slijedom pravnog propisa države njegovog podrijetla koji negativne posljedice za tog građanina veže uz samu činjenicu da je te mogućnosti iskoristio (presuda od 29. travnja 2004., Pusa, C-224/02, Zb., str. I-5763., t. 19., i gore navedena presuda Tas-Hagen i Tas, t. 30.).
32 National legislation which places certain of the nationals of the Member State concerned at a disadvantage simply because they have exercised their freedom to move and to reside in another Member State is a restriction on the freedoms conferred by Article 18(1) EC on every citizen of the Union (Case C-406/04 De Cuyper [2006] ECR I-6947, paragraph 39, and Tas-Hagen and Tas, paragraph 31).
32 Nacionalni propis koji dovodi pojedine vlastite državljane u nepovoljniji položaj samo zbog toga što su oni ostvarivali slobodu kretanja i boravka u drugoj državi članici predstavlja ograničenje sloboda koje su člankom 18. stavkom 1. UEZ-a priznate svim građanima Unije (presuda od 18. srpnja 2006., De Cuyper, C-406/04, Zb., str. I-6947., t. 39., i gore navedena presuda Tas-Hagen i Tas, t. 31.).
33 The 1974 Law constitutes such a restriction. In making the payment of the disability pension established for civilian victims of war or repression conditional on the recipients’ being resident in the territory of Poland, that Law is liable to deter Polish nationals in a situation such as that of the applicant in the main proceedings from exercising their freedom to move and to reside in a Member State other than Poland.
33 Zakon iz 1974. predstavlja takvo ograničenje. Uvjetujući isplatu invalidske mirovine ustanovljene za civilne žrtve rata ili represije time da primatelji moraju imati boravište na nacionalnom području, spomenuti zakon može poljske državljane koji su u situaciji poput one u kojoj se nalazi tužiteljica u glavnom postupku odvratiti od toga da koriste svoje pravo slobodnog kretanja i boravka u drugoj državi članici osim Poljske.
34 National legislation which imposes such a restriction on the exercise of freedoms by nationals of the Member State concerned can be justified, under Community law, only if it is based on objective considerations of public interest independent of the nationality of the persons concerned and is proportionate to the legitimate objective of the national provisions (De Cuyper, paragraph 40, and Tas-Hagen and Tas, paragraph 33).
34 Nacionalni se propis koji nameće takvo ograničenje u vezi s izvršavanjem sloboda vlastitih državljana može, prema pravu Zajednice, opravdati jedino ako počiva na objektivnim razlozima od općeg interesa koji su neovisni o državljanstvu osoba u pitanju i ako je proporcionalan legitimnom cilju koji se nacionalnim pravom želi postići (gore navedene presude De Cuyper, t. 40., i Tas-Hagen i Tas, t. 33.).
35 As to the first condition, it is apparent from the observations submitted to the Court both by the defendant in the main proceedings and by the Polish Government that the restriction provided for by the 1974 Law results essentially from the Polish legislature’s wish to limit the obligation of solidarity with civilian victims of war or repression solely to those who have a connection with the Polish people. In their submission. the residence condition is therefore an expression of the extent to which such victims are integrated in Polish society.
35 Što se tiče prvog uvjeta, iz očitovanja koja su Sudu podnijeli kako tuženik u glavnom postupku tako i poljska vlada proizlazi da ograničenje predviđeno Zakonom iz 1974. proizlazi zapravo iz želje poljskog zakonodavca da obvezu solidarnosti prema civilnim žrtvama rata ili represije ograniči samo na one osobe kod kojih postoji veza s poljskim narodom. Uvjet boravišta bio bi stoga izraz stupnja integracije takvih žrtava u poljsko društvo.
36 Furthermore, the defendant in the main proceedings and the Polish Government maintain that only a residence condition such as that at issue in the main proceedings is capable of ensuring that it can be verified that the situation of the recipient of the benefit concerned has not been subject to changes which may affect his entitlement to that benefit. In that regard, they state that the fact that there cannot be recourse to the administrative and medical assistance of the other Member States, a possibility provided for in respect of social security benefits by Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996 (OJ 1997 L 28, p. 1), renders the monitoring carried out by the competent Polish bodies ineffective. They also submit that other, less restrictive, measures would not be as effective as the residence condition.
36 Nadalje, tuženik u glavnom postupku i poljska vlada ističu da samo takav uvjet boravišta kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku osigurava mogućnost provjere je li se situacija primatelja predmetnog davanja toliko promijenila da to može utjecati na njegovo pravo na to davanje. U tom smislu naglašavaju da nemogućnost korištenja upravne i medicinske pomoći drugih država članica, koja je za davanja iz socijalne sigurnosti predviđena Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996. (SL 1997, L 28, str. 1.), onemogućuje da nadzor koji provode nadležna poljska tijela bude djelotvoran i učinkovit. Oni isto tako tvrde da druge, manje restriktivne mjere ne bi bile toliko učinkovite koliko uvjet boravišta.
37 It is true that both the wish to ensure that there is a connection between the society of the Member State concerned and the recipient of a benefit and the necessity to verify that the recipient continues to satisfy the conditions for the grant of that benefit constitute objective considerations of public interest which are capable of justifying the fact that the conditions for the grant or payment of the benefit may affect the freedom of movement of the citizens of that Member State.
37 Točno je da želja da se osigura postojanje veze između društva predmetne države članice i primatelja davanja kao i potreba da se provjeri ispunjava li potonji i dalje uvjete za dodjelu tog davanja predstavljaju objektivne razloge od općeg interesa koji opravdavaju to da uvjeti dodjele ili isplate davanja mogu utjecati na slobodu kretanja građana te države članice.
38 As regards the requirement for a connection with the society of the Member State concerned, the Court has held, with regard to a benefit such as that at issue in the main proceedings, which is not covered by Community law, that Member States enjoy a wide margin of appreciation in deciding which criteria are to be used to assess the degree of connection to society, while at the same time being required to comply with the limits imposed by Community law (Tas-Hagen and Tas, paragraph 36).
38 Što se tiče zahtjeva za postojanje veze s društvom predmetne države članice, Sud je utvrdio da, u slučaju davanja poput onoga o kojemu je riječ u glavnom postupku, koje nije uređeno pravom Zajednice, države članice imaju široku marginu prosudbe kod određivanja kriterija procjene takve veze, pri čemu su dužne poštovati granice koje nameće pravo Zajednice (gore navedena presuda Tas-Hagen i Tas, t. 36.).
39 It is thus lawful for a Member State to restrict, by means of conditions related to the nationality or to the place of residence of the person concerned, the compensation granted to civilian victims of war or repression to persons who are regarded as showing a certain degree of connection to the society of that Member State.
39 Legitimno je dakle da država članica može, postavljanjem uvjeta povezanih s državljanstvom ili boravištem predmetne osobe, ograničiti isplatu odštete na koju imaju pravo civilne žrtve rata ili represije na osobe za koje se smatra da imaju određeni stupanj veze s društvom te države članice.
40 However, while the restriction found in paragraph 33 of the present judgment is capable of being justified by objective considerations of public interest such as those mentioned in the previous paragraph, that restriction must also not be disproportionate in the light of the objective pursued.
40 Međutim, iako se ograničenje istaknuto u točki 33. ove presude može opravdati objektivnim razlozima od općeg interesa poput onih koji su navedeni u prethodnoj točki, ono ne smije biti neproporcionalno u odnosu na cilj koji se želi postići.
41 First, as regards the condition of continued residence in national territory throughout the period of payment of the benefit which is considered a factor connecting civilian victims of war or repression to Polish society, it must be held that, although it is true that residence constitutes a criterion capable of showing that there is such a connection, the fact remains that, in circumstances such as those of the main proceedings, such a condition goes beyond what is necessary to achieve the objective pursued.
41 Kao prvo, što se tiče uvjeta neprekidnog boravišta na nacionalnom području tijekom cijelog razdoblja isplaćivanja navedenog davanja, koji se smatra elementom koji povezuje civilne žrtve rata ili represije s poljskim društvom, treba ustvrditi da, iako je točno da je boravište kriterij koji ukazuje na postojanje takve veze, takav uvjet, u okolnostima poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, ipak prekoračuje ono što je nužno za postizanje zadanog cilja.
42 It is common ground that Ms Nerkowska has Polish nationality and lived in Poland for more than 20 years, during which time she studied and worked there.
42 Naime, utvrđeno je da H. Nerkowska ima poljsko državljanstvo i da je živjela u Poljskoj više od 20 godina tijekom kojih je tamo studirala i radila.