natgillin/translations-raw huggingface dataset:
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by E. O’Neill, D.J. Rhee and D. Anderson, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, koju zastupaju E. O’Neill, D.J. Rhee i D. Anderson, u svojstvu agenata, s izabranom adresom za dostavu u Luxemburgu,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 June 2007,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 28. lipnja 2007.,
1 By its application, the Commission of the European Communities is seeking annulment of Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (OJ 2005 L 255, p. 164) (‘the Framework Decision’ or ‘Framework Decision 2005/667’).
1 U svojoj tužbi Komisija Europskih zajednica traži poništenje Okvirne odluke Vijeća 2005/667/PUP od 12. srpnja 2005. o jačanju kaznenopravnog okvira za provedbu zakonodavstva protiv onečišćenja mora s brodova (SL L 255, str. 164.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 28., str. 29.-32.).
4 The Framework Decision supplements Directive 2005/35/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on ship-source pollution and on the introduction of penalties for infringements (OJ 2005 L 255, p. 11), with a view to strengthening maritime safety by approximating the legislation of the Member States.
4 Okvirna odluka nadopunjuje Direktivu 2005/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o onečišćenju mora s brodova i uvođenju sankcija za kršenja (SL L 255, str. 11.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15, svezak 28, str. 18.-28.) s ciljem jačanja pomorske sigurnosti kroz usklađivanje zakonodavstava država članica.
6 Article 1 of the Framework Decision states:
6 Članak 1. Okvirne odluke navodi:
‘For the purposes of this framework decision, the definitions provided for in Article 2 of Directive 2005/35/EC shall apply.’
„U ovoj Okvirnoj odluci primjenjuju se definicije iz članka 2. Direktive 2005/35/EZ.”
7 Article 2 of the Framework Decision provides:
7 Članak 2. Okvirne odluke navodi:
‘1. Subject to Article 4(2) of this framework decision, each Member State shall take the measures necessary to ensure that an infringement within the meaning of Articles 4 and 5 of Directive 2005/35/EC shall be regarded as a criminal offence.
„1. Podložno članku 4. stavku 2. ove Okvirne odluke svaka država članica poduzima mjere kojima osigurava da se kršenje u smislu članaka 4. i 5. Direktive 2005/35/EZ smatra kaznenim djelom.
2. Paragraph 1 shall not apply to crew members in respect of infringements that occur in straits used for international navigation, exclusive economic zones and on the high seas where the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b), of the Marpol 73/78 Convention are satisfied.’
2. Stavak 1. ne odnosi se na članove posade za kršenja počinjena u morskim tjesnacima koji se koriste za međunarodnu plovidbu, u isključivim gospodarskim pojasevima i na otvorenom moru, kad su ispunjeni uvjeti iz Priloga I. Pravila 11. točke (b) ili Priloga II. Pravila 6. točke (b) Konvencije Marpol 73/78.”
8 Article 3 of the Framework Decision provides:
8 Članak 3. Okvirne odluke navodi:
‘Each Member State shall, in accordance with national law, take the measures necessary to ensure that aiding, abetting or inciting an offence referred to in Article 2 is punishable.’
„Svaka država članica u skladu s nacionalnim zakonodavstvom poduzima mjere kojima osigurava sankcije za sudioništvo i poticanje na kaznena djela iz članka 2.”
‘1. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that the offences referred to in Articles 2 and 3 are punishable by effective, proportionate and dissuasive criminal penalties which shall include, at least for serious cases, criminal penalties of a maximum of at least between one and three years of imprisonment.
„1. Svaka država članica poduzima mjere kojima osigurava da se kaznena djela iz članaka 2. i 3. kazne učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama koje, barem za teške slučajeve, uključuju maksimalne kazne zatvora od najmanje jedne do tri godine.
"(a) the offence caused significant and widespread damage to water quality, to animal or vegetable species or to parts of them; or"
"(a) kazneno djelo prouzročilo znatnu štetu većih razmjera za kakvoću mora, životinjske i biljne vrste ili neke njihove dijelove; ili"
8. Regarding custodial penalties, this Article shall apply without prejudice to international law and in particular Article 230 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea.’
8. Kad je riječ o kaznama zatvora, ovaj se članak primjenjuje ne dovodeći u pitanje međunarodno pravo, a posebno članak 230. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982.”
‘1. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that legal persons can be held liable for the offences referred to in Articles 2 and 3, committed for their benefit by any persons acting either individually or as part of an organ of the legal person, who have a leading position within the legal person, based on:
„1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima osigurava da pravne osobe mogu odgovarati za kaznena djela iz članaka 2. i 3., koja u njihovu korist počini osoba bilo samostalno ili kao član tijela te pravne osobe, čiji se rukovodeći položaj kod te pravne osobe temelji na:
(a) a power of representation of the legal person, or
"(a) ovlaštenju za zastupanje pravne osobe; ili"
(b) an authority to take decisions on behalf of the legal person, or
"(b) ovlaštenju za donošenje odluka u ime pravne osobe; ili"
3. The liability of a legal person under paragraphs 1 and 2 shall not exclude criminal proceedings against natural persons who are involved as perpetrators, instigators or accessories in the offences referred to in Articles 2 and 3.’
3. Odgovornost pravne osobe u skladu sa stavcima 1. i 2. ne isključuje kaznene postupke protiv fizičkih osoba koje kao počinitelji, poticatelji ili pomagači sudjeluju u kaznenim djelima iz članaka 2. i 3.”
‘1. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 5(1) is punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties. The penalties:
„1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima osigurava da se pravna osoba odgovorna u skladu s člankom 5. stavkom 1., kazni učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama. Te sankcije:
"(i) of a maximum of at least between EUR 150 000 and EUR 300 000;"
"i. maksimalni iznos najmanje od 150 000 do 300 000 EUR;"
"(ii) of a maximum of at least between EUR 750 000 and EUR 1 500 000 in the most serious cases, including at least the intentionally committed offences covered by Article 4(4) and (5);"
ii. maksimalni iznos najmanje od 750 000 do 1 500 000 EUR za najteže slučajeve, među koje ulaze barem namjerno počinjena kaznena djela iz članka 4. stavaka 4. i 5.
"(i) exclusion from entitlement to public benefits or aid;"
"i. isključivanje iz prava na državne potpore ili pomoć;"
"(ii) temporary or permanent disqualification from engaging in commercial activities;"
"ii. privremena ili stalna zabrana obavljanja trgovačke djelatnosti;"
"(iii) placing under judicial supervision;"
"iii. stavljanje pod sudski nadzor;"
"(iv) a judicial winding-up order;"
"iv. sudski nalog za likvidaciju;"
5. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that a legal person held liable pursuant to Article 5(2) is punishable by effective, proportionate and dissuasive penalties or measures.’
5. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima osigurava da se pravna osoba odgovorna u skladu s člankom 5. stavkom 2. kazni učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama ili mjerama.”
13 Under Article 7(4) of the Framework Decision, when an offence is subject to the jurisdiction of more than one Member State, the relevant Member States are to strive to coordinate their actions appropriately, in particular as regards the conditions for prosecution and the detailed arrangements for mutual assistance. Article 7(5) of the Framework Decision specifies the connecting factors to be taken into account in that context.
13 Prema članku 7. stavku 4. Okvirne odluke, ako je kazneno djelo u nadležnosti više od jedne države članice, dotične države članice nastoje uskladiti njihove mjere na odgovarajući način, a posebno u pogledu uvjeta sudskog progona i detaljnog uređenja uzajamne pomoći. Članak 7. stavak 5. Okvirne odluke navodi povezane okolnosti koje treba uzeti u obzir u tom kontekstu.
‘1. Where a Member State is informed of the commission of an offence to which Article 2 applies or of the risk of the commission of such an offence which causes or is likely to cause imminent pollution, it shall immediately inform such other Member States as are likely to be exposed to this damage, and the Commission.
„1. Kad je država članica obaviještena o počinjenju kaznenog djela na koje se primjenjuje članak 2., ili o riziku od počinjenja takvog kaznenog djela koje uzrokuje ili bi moglo uzrokovati neposredno onečišćenje, ona o tome odmah obavješćuje one druge države članice koje bi toj šteti mogle biti izložene, te Komisiju.
3. Member States shall without delay notify the flag State or any other State concerned of measures taken pursuant to this framework decision, and in particular Article 7.’
3. Države članice odmah obavješćuju državu zastave ili neku drugu dotičnu državu o mjerama poduzetim u skladu s ovom Okvirnom odlukom, a posebno u skladu s člankom 7.”
15 According to Article 9 of the Framework Decision:
15 Sukladno članku 9. Okvirne odluke 2005/667:
‘1. Each Member State shall designate existing contact points, or, if necessary, create new contact points, in particular for the exchange of information as referred to in Article 8.
„1. Svaka država članica određuje postojeće kontaktne točke ili, prema potrebi, uspostavlja nove kontaktne točke, ponajprije radi razmjene podataka iz članka 8.
2. Each Member State shall inform the Commission which of its departments acts or act as contact points in accordance with paragraph 1. The Commission shall notify the other Member States of these contact points.’
2. Svaka država članica obavješćuje Komisiju o tome koja njezina služba ili službe djeluje kao kontaktna točka u skladu sa stavkom 1. Komisija obavješćuje ostale države članice o tim kontaktnim točkama.”
17 Article 11 of the Framework Decision provides:
17 Članak 11. Okvirne odluke 2005/667 predviđa:
‘1. Member States shall adopt the measures necessary to comply with the provisions of this framework decision by 12 January 2007.
„1. Države članice donose mjere potrebne za usklađivanje s odredbama ove Okvirne odluke do 12. siječnja 2007.
2. By 12 January 2007, Member States shall transmit to the General Secretariat of the Council and to the Commission the texts of the provisions transposing into their national law the obligations imposed on them by this framework decision. On the basis of that information and a written report by the Commission, the Council shall, by 12 January 2009 at the latest, assess the extent to which Member States have complied with this framework decision.
2. Do 12. siječnja 2007. države članice dostavljaju Glavnom tajništvu Vijeća i Komisiji tekst odredaba kojima se u njihovo nacionalno zakonodavstvo prenose obveze koje proizlaze iz ove Okvirne odluke. Na temelju te informacije i pisanog izvješća Komisije, Vijeće najkasnije do 12. siječnja 2009. ocjenjuje u kojoj su mjeri države članice udovoljile odredbama ove Okvirne odluke.
3. By 12 January 2012, the Commission shall, on the basis of information supplied by the Member States on the practical application of the provisions implementing this framework decision, submit a report to the Council and make any proposals it deems appropriate which may include proposals to the effect that Member States shall, concerning offences committed in their territorial sea or in their exclusive economic zone or equivalent zone, consider a ship flying the flag of another Member State not to be a foreign ship within the meaning of Article 230 of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea.’
3. Komisija do 12. siječnja 2012. na temelju informacija koje države članice dostave o praktičnoj primjeni provedbenih odredaba ove Okvirne odluke, šalje Vijeću izvješće i daje prijedloge koje smatra prikladnima, a koji mogu uključivati prijedloge čija je svrha da države članice, vezano s kaznenim djelima počinjenima u njihovom teritorijalnom moru ili u njihovom isključivom gospodarskom ili istovrsnom pojasu, ne smatraju brod koji plovi pod zastavom druge države članice stranim brodom u smislu članka 230. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982.”
19 Article 1 of Directive 2005/35 provides:
19 Članak 1. Direktive 2005/35 predviđa:
‘1. The purpose of this Directive is to incorporate international standards for ship-source pollution into Community law and to ensure that persons responsible for discharges are subject to adequate penalties as referred to in Article 8, in order to improve maritime safety and to enhance protection of the marine environment from pollution by ships.
„1. Svrha ove Direktive je uključiti međunarodne norme za onečišćenje s brodova u pravo Zajednice i osigurati da osobe odgovorne za ispuštanja dobiju odgovarajuće sankcije u skladu s člankom 8. radi unapređenja pomorske sigurnosti i bolje zaštite morskog okoliša od onečišćenja s brodova.
2. This Directive does not prevent Member States from taking more stringent measures against ship-source pollution in conformity with international law.’
2. Ova Direktiva ne sprečava države članice u poduzimanju strožih mjera protiv onečišćenja s brodova u skladu s međunarodnim pravom.”
20 Article 2 of Directive 2005/35 provides:
20 Članak 2. Direktive 2005/35 predviđa:
‘For the purpose of this Directive:
„Za potrebe ove Direktive:
"1. “Marpol 73/78” shall mean the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973 and its 1978 Protocol, in its up-to-date version;"
"1. „Konvencija Marpol 73/78” znači Međunarodna konvencija o sprečavanju onečišćenja s brodova iz 1973. i njezin Protokol iz 1978. zajedno sa svim izmjenama;"
"2. “polluting substances” shall mean substances covered by Annexes I (oil) and II (noxious liquid substances in bulk) to Marpol 73/78;"
"2. „onečišćujuće tvari” znači sve tvari koje obuhvaćaju prilozi I. (ulja) i II. (štetne tekuće tvari u razlivenom stanju) Konvenciji Marpol 73/78;"
"3. “discharge” shall mean any release howsoever caused from a ship, as referred to in Article 2 of Marpol 73/78;"
"3. „ispuštanje” znači svako ispuštanje s broda, bez obzira čime je uzrokovano, navedeno u članku 2. Konvencije Marpol 73/78;"
4. “ship” shall mean a seagoing vessel, irrespective of its flag, of any type whatsoever operating in the marine environment and shall include hydrofoil boats, air-cushion vehicles, submersibles and floating craft.’
4. „brod” znači morsko plovilo bilo koje vrste, neovisno o zastavi, koje je ovisno o svom djelovanju vezano za morski okoliš, te obuhvaća hidrokrilne brodove, plovila na zračnom jastuku, ronilice i plutajuće objekte.”
‘1. This Directive shall apply, in accordance with international law, to discharges of polluting substances in:
„1. Ova Direktiva se primjenjuje, u skladu s međunarodnim pravom, na ispuštanja onečišćujućih tvari u:
"(a) the internal waters, including ports, of a Member State, in so far as the Marpol regime is applicable;"
"(a) unutarnjim morskim vodama države članice uključujući luke, ako se primjenjuje režim Konvencije Marpol;"
"(b) the territorial sea of a Member State;"
"(b) teritorijalnom moru države članice;"
"(c) straits used for international navigation subject to the regime of transit passage, as laid down in Part III, section 2, of the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, to the extent that a Member State exercises jurisdiction over such straits;"
"(c) tjesnacima koji se koriste za međunarodnu plovidbu po režimu tranzitnog prolaza, u skladu s dijelom III. odjeljkom 2. Konvencije UN-a o pravu mora iz 1982., ako država članica provodi nadležnost nad tim prolazima;"
"(d) the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State, established in accordance with international law; and"
"(d) isključivom gospodarskom pojasu ili istovjetnom pojasu države članice uspostavljenom u skladu s međunarodnim pravom; i"
2. This Directive shall apply to discharges of polluting substances from any ship, irrespective of its flag, with the exception of any warship, naval auxiliary or other ship owned or operated by a State and used, for the time being, only on government non-commercial service.’
2. Ova Direktiva se primjenjuje na ispuštanja onečišćujućih tvari s bilo kojeg broda, neovisno o zastavi, uz izuzetak bilo kojeg ratnog broda, mornaričkog pomoćnog ili drugog broda u vlasništvu ili pod upravljanjem države i koji se u određenom trenutku koristi isključivo za državnu nekomercijalnu službu.”
‘Member States shall ensure that ship-source discharges of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence. These infringements are regarded as criminal offences by, and in the circumstances provided for in, Framework Decision 2005/667 … supplementing this Directive.’
„Države članice osiguravaju da se ispuštanja onečišćujućih tvari s brodova u bilo koja od područja navedenih u članku 3. stavku 1. smatraju kršenjima ako su počinjena namjerno, nepažnjom ili teškim nemarom. Ta se kršenja smatraju kaznenim djelima prema Okvirnoj odluci 2005/667/PUP koja dopunjuje ovu Direktivu i to u okolnostima navedenima u toj Okvirnoj odluci.”
‘1. Member States shall take the necessary measures to ensure that infringements within the meaning of Article 4 are subject to effective, proportionate and dissuasive penalties, which may include criminal or administrative penalties.
„1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da kršenja u smislu članka 4. podliježu učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim sankcijama, a koje mogu obuhvaćati kaznene i administrativne sankcije.
2. Each Member State shall take the measures necessary to ensure that the penalties referred to in paragraph 1 apply to any person who is found responsible for an infringement within the meaning of Article 4.’
2. Svaka država članica poduzima mjere potrebne kako bi se osiguralo da sankcije navedene u stavku 1. vrijede za svaku osobu za koju se utvrdi odgovornost za kršenje u smislu članka 4.”
24 At the time of adoption both of Directive 2005/35 and the Framework Decision, the Commission made statements in order to dissociate itself from the ‘double-text’ approach taken by the Council. The statement relating to the Framework Decision reads as follows:
24 U trenutku donošenja kako Direktive 2005/35 tako i Okvirne odluke, Komisija je davala izjave kojima se suzdržala od pristupa „dvostrukog teksta” koji je zauzelo Vijeće. Izjava vezana uz Okvirnu odluku 2005/667 glasi:
‘Given the importance of combating ship-source pollution, the Commission is in favour of the discharge of polluting substances by ships being made a criminal offence and of penalties being adopted at national level in the event of the infringement of Community regulations concerning ship-source pollution.
„S obzirom na važnost borbe protiv onečišćenja s brodova, Komisija se zalaže za to da ispuštanje onečišćujućih tvari s brodova bude kazneno djelo, te da se na nacionalnoj razini donesu sankcije za slučaj povrede zakonodavstva Zajednice povezanog s onečišćenjem s brodova.
The Commission – as it is arguing in the Court of Justice in its appeal C-176/03 [Case C-176/03 Commission v Council [2005] ECR I-7879] against the Framework Decision on the protection of the environment through criminal law – considers that, within the competences which it possesses for the purpose of achieving the objectives set out in Article 2 of the Treaty establishing the European Community, the Community is empowered to require Member States to provide for penalties – including, if appropriate, criminal penalties – at national level, where this proves necessary in order to achieve a Community objective.
Kako je i argumentirala pred Sudom u svojoj tužbi C-176/03 [presuda od 13. rujna 2005., Komisija/Vijeće, C-176/03, Zb., str. I-7879.] protiv Okvirne odluke ,o zaštiti okoliša kroz kazneno pravoʼ, Komisija u stvari smatra da je Zajednica, u okviru nadležnosti koje posjeduje u svrhu postizanja ciljeva navedenih u članku 2. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, ovlaštena zahtijevati od država članica da na nacionalnoj razini predvide sankcije, uključujući i kaznene sankcije ako je to primjereno, ukoliko se to pokaže nužnim za postizanje cilja Zajednice.
Pending the ruling on C-176/03, if the Council adopts the Framework Decision in spite of this Community competence, the Commission reserves all the rights conferred upon it by the Treaty.’
Do donošenja presude u predmetu C-176/03, ako Vijeće donese okvirnu odluku unatoč ovoj nadležnosti Zajednice, Komisija pridržava sva prava koja su joj dana Ugovorom.”
25 Considering that the Framework Decision had not been adopted on the correct legal basis and that Article 47 EU had thereby been infringed, the Commission brought the present action.
25 S obzirom da Okvirna odluka nije bila donesena na ispravnoj pravnoj osnovi te da je time došlo do povrede članka 47. UEU-a, Komisija je podnijela ovu tužbu.
29 According to the Commission, it is clear from the judgment in Case C-176/03 Commission v Council, the implications of which extend beyond Community policy on environmental protection, that regard must be had to the aim and content of a measure in order to determine the appropriate legal basis for its adoption. Although the Court noted in that judgment that criminal law does not, as a rule, fall within the Community’s sphere of competence, it recognised that the Community does have an implied competence linked to a specific legal basis and may therefore adopt appropriate criminal-law measures, provided that there is a need to combat failure to implement Community objectives and that the aim of those measures is to ensure that the Community policy in question is fully effective. The Court did not define the scope of the Community legislature’s competence in criminal-law matters, since it did not draw any distinctions based on the nature of the criminal-law measures in question.
29 Prema Komisiji, iz navedene presude Komisija/Vijeće, čije implikacije premašuju politiku Zajednice u području zaštite okoliša, proizlazi da u obzir valja uzeti cilj i sadržaj akta kako bi se utvrdila prikladna pravna osnova za njezino donošenje. Sud je u toj presudi podsjetio da kazneno pravo u pravilu nije obuhvaćeno područjem nadležnosti Zajednice. Ipak, priznao je da Zajednica ima implicitnu nadležnost vezanu uz određenu pravnu osnovu te stoga može donositi odgovarajuće kaznenopravne mjere, uz uvjet da postoji potreba borbe protiv neprovedbe ciljeva Zajednice, te da je cilj tih mjera osiguranje pune djelotvornosti predmetne politike Zajednice. Sud nije definirao područje nadležnosti zakonodavca Zajednice u kaznenopravnim stvarima, budući da nije činio podjele na osnovi prirode predmetnih kaznenopravnih mjera.