natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, they claimed, Decree 72/2001 sets out improper criteria for the selection of licensees for new pharmacies.
Osim toga, oni tvrde da Dekret 72/2001 predviđa nedopuštene kriterije za odabir nositelja dozvola za otvaranje novih ljekarni.
29 In that context, the referring court inquires whether the body of rules laid down in Decree 72/2001 constitutes a restriction on the freedom of establishment which is incompatible with Article 49 TFEU.
29 U tom kontekstu, sud koji je uputio zahtjev pita znači li skup pravila utvrđenih Dekretom 72/2001 ograničenje slobode uspostave poslovnog nastana nespojivo s člankom 49. UFEU-a.
30 Accordingly, in Case C-570/07, the Tribunal Superior de Justicia de Asturias decided to stay the proceedings and to refer to the Court the following question for a preliminary ruling:
30 Sukladno tome, u predmetu C-570/07 Tribunal Superior de Justicia de Asturias odlučio je prekinuti postupak i Sudu uputiti sljedeće prethodno pitanje:
`Should Articles 2, 3 and 4 of [Decree 72/2001] and Sections 4, 6 and 7 of the Annex thereto be considered to be in breach of Article [49 TFEU]?'
„Treba li članke 2., 3., i 4. [Dekreta 72/2001] i odjeljke 4., 6., i 7. njegovog priloga smatrati protivnima članku [49. UFEU-a]?"
31 In Case C-571/07, the Tribunal Superior de Justicia de Asturias decided to stay the proceedings and to refer to the Court the following question for a preliminary ruling:
31 U predmetu C-571/07 Tribunal Superior de Justicia de Asturias odlučio je prekinuti postupak i Sudu uputiti sljedeće prethodno pitanje:
`Does Article [49 TFEU] preclude the legislation of the Autonomous Community of the Principality of Asturias concerning authorisation for the establishment of pharmacies?'
„Jesu li odredbe zakonodavstva autonomne zajednice [...] Asturije koje se odnose na odobravanje otvaranja ljekarni protivne članku [49. UFEU-a]?"
33 The Consejo General de Colegios Oficiales de Farmacéuticos de España and the Spanish, Greek, French and Italian Governments dispute the admissibility of the references for a preliminary ruling.
33 Consejo General de ColegiosOficiales de Farmacéuticos de España i španjolska, grčka, francuska i talijanska vlada osporavaju dopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku.
34 First of all, they argue, the referring court does not provide any information on the factual situation of Mr Blanco Pérez and Ms Chao Gómez.
34 Kao prvo, oni tvrde da sud koji je uputio zahtjev nije pružio dovoljno informacija o činjeničnoj situaciji J. M. Blanco Pérez i M. P. Chao Gómez.
Secondly, it does not clearly indicate the provisions of national law concerned and does not sufficiently set out the reasons which led it to inquire as to the compatibility of those provisions with Article 49 TFEU.
Kao drugo, taj sud ne navodi jasno o kojim se odredbama nacionalnog prava radi i ne obrazlaže dovoljno precizno razloge zbog kojih traži preispitivanje spojivosti tih odredaba s člankom 49. UFEU-a.
Lastly, the questions referred are hypothetical since the disputes in the main proceedings concern two Spanish nationals.
I na kraju, postavljena pitanja su hipotetska jer se glavni postupci odnose na dvoje španjolskih državljana.
In the absence of any cross-border element, those questions are unrelated to European Union law (`EU law').
Ako nema nikakvog prekograničnog elementa, ta pitanja nemaju veze s pravom Europske unije.
35 In that regard, it should be borne in mind that it is solely for the national court before which the dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
35 S tim u vezi, valja imati na umu da je isključivo na nacionalnim sudovima, pred kojima se vodi postupak i koji moraju preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena, da s obzirom na specifičnosti predmeta ocijene je li prethodna odluka neophodna za donošenje presude i koliko su pitanja koja postavljaju Sudu relevantna.
Consequently, where the questions submitted concern the interpretation of EU law, the Court is in principle bound to give a ruling (see, to that effect, Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, paragraph 38, and Case C-169/07 Hartlauer [2009] ECR I-1721, paragraph 24).
Prema tome, ako se postavljena pitanja odnose na tumačenje prava Unije, Sud je u načelu obvezan donijeti odluku (u tom smislu vidjeti presude od 13. ožujka 2001., PreussenElektra, C-379/98, Zb., str. I-2099., t. 38. i od 10. ožujka 2009., Hartlauer, C-169/07, Zb., str. I-1721., t. 24.).
36 It follows that questions concerning EU law enjoy a presumption of relevance.
36 Iz toga slijedi da za pitanja koja se odnose na pravo Unije vrijedi pretpostavka relevantnosti.
Thus, the Court may refuse to rule on a question referred by a national court only where it is quite obvious that the interpretation of EU law that is sought is unrelated to the actual facts of the main action or its purpose, where the problem is hypothetical, or where the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it (see, to that effect, Joined Cases C-94/04 and C-202/04 Cipolla and Others [2006] ECR I-11421, paragraph 25, and Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others [2007] ECR I-4233, paragraph 22).
Sud može odbaciti zahtjev koji je postavio nacionalni sud samo ako je očito da traženo tumačenje prava Unije nije ni u kakvoj vezi sa stvarnim stanjem ili predmetom glavnog postupka, ako je pitanje hipotetske prirode ili ako Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima potrebnima kako bi na koristan način odgovorio na pitanja koja su mu postavljena (u tom smislu vidjeti presude od 5. prosinca 2006., Cipolla i dr., spojeni predmeti C-94/04 i C-202/04, Zb., str. I-11421., t. 25. i od 7. lipnja 2007., van der Weerd i dr., spojeni predmeti od C-222/05 do C-225/05, Zb., str. I-4233., t. 22.).
37 Having regard to that case-law, it should be observed, first, that the national court states in the orders for reference, as the reason why it considers it necessary to refer the questions for a preliminary ruling, that the lawfulness of the legislation at issue in the main proceedings depends on the interpretation by the Court of Article 49 TFEU.
37 Uzimajući u obzir tu sudsku praksu, kao prvo valja primijetiti da je nacionalni sud u svojem zahtjevu za prethodnu odluku kao razlog zbog kojeg smatra da je potrebno postaviti prethodna pitanja naveo da zakonitost propisa o kojem je riječ u glavnom postupku ovisi o tumačenju članka 49. UFEU-a koje će dati Sud.
38 Secondly, it is not obvious that the interpretation sought is unrelated to the actual facts of the main actions or their purpose, or that the problem is hypothetical.
38 Kao drugo, iz toga ne proizlazi da traženo tumačenje nema veze sa stvarnim činjenicama u glavnim postupcima ili s njihovom svrhom, niti da je problem hipotetski.
39 Admittedly, it is common ground that Mr Blanco Pérez and Ms Chao Gómez are of Spanish nationality and that all aspects of the main proceedings are confined within one Member State.
39 Doista, nije sporno da su J. M. Blanco Pérez i M. P. Chao Gómez španjolski državljani i da su svi elementi glavnog postupka ograničeni na jednu državu članicu.
However, as is apparent from the case-law, the Court's answer may be useful to the referring court even in such circumstances, in particular if its national law were to require it to grant a Spanish national the same rights as those which a national of another Member State would derive from EU law in the same situation (see, inter alia, Case C-451/03 Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti [2006] ECR I-2941, paragraph 29, and Cipolla and Others, paragraph 30).
Međutim, iz sudske prakse proizlazi da bi čak i u takvim okolnostima odgovor Suda mogao biti od koristi sudu koji je uputio zahtjev, posebno u slučaju kada nacionalno pravo nalaže sudu koji je uputio zahtjev da omogući španjolskom državljaninu uživanje istih prava poput onih koja bi u istoj situaciji imao državljanin druge države članice osim Kraljevine Španjolske, na temelju prava Unije (vidjeti osobito presude od 30. ožujka 2006., Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, C-451/03, Zb., str. I-2941., t. 29., i gore navedenu Cipolla i dr., t. 30.).
40 Furthermore, while national legislation such as that at issue in the main proceedings - which applies to Spanish nationals and to nationals of other Member States alike - is, generally, capable of falling within the scope of the provisions relating to the fundamental freedoms established by the Treaty only to the extent that it applies to situations connected with trade between the Member States, it is far from inconceivable that nationals established in Member States other than the Kingdom of Spain have been or are interested in operating pharmacies in the Autonomous Community of Asturias (see, to that effect, Case C-384/08 Attanasio Group [2010] ECR I-0000, paragraphs 23 and 24 and the case-law cited).
40 Osim toga, iako se nacionalni propis kao što je onaj u glavnom postupku - koji se istovjetno primjenjuje na španjolske državljane i na državljane drugih država članica - ne može, kao opće pravilo, odnositi na odredbe u vezi s temeljnim slobodama jamčenima Ugovorom osim u mjeri u kojoj se primjenjuje na situacije koje imaju poveznicu s [razmjenom] između država članica, nikako ne može biti isključeno da su državljani s poslovnim nastanom u drugim državama članicama osim Kraljevine Španjolske bili ili jesu zainteresirani za obavljanje djelatnosti vođenja ljekarni u autonomnoj zajednici Asturias [Asturiji] (vidjeti u tom smislu presudu od 11. ožujka 2010., Attanasio Group, C-384/08, Zb., Str. I-2055., t. 23. i 24. i navedenu sudsku praksu).
41 Thirdly, the orders for reference adequately describe the legal and factual background to the disputes in the main proceedings and the information provided by the referring court allows the scope of the questions referred to be determined.
41 Treće, valja utvrditi da odluke kojima se upućuju zahtjevi za prethodnu odluku na odgovarajući način opisuju pravni i činjenični okvir glavnih postupaka i da se na temelju informacija koje je dostavio nacionalni sud može odrediti doseg postavljenih pitanja.
Thus, the orders for reference have given interested parties a genuine opportunity to submit observations in accordance with Article 23 of the Statute of the Court of Justice of the European Union, as is indeed shown by the content of the observations submitted in these proceedings.
Tako su zahtjevi za prethodnu odluku zainteresiranim strankama dali stvarnu priliku da podnesu svoja očitovanja u skladu s člankom 23. Statuta Suda Europske unije kao što uistinu i proizlazi iz sadržaja očitovanja podnesenih u tim postupcima.
42 In those circumstances, the questions referred for a preliminary ruling must be held to be admissible.
42 U tim okolnostima zahtjeve za prethodnu odluku treba smatrati dopuštenima.
Preliminary observations
Uvodna razmatranja
43 It should first be noted that, pursuant to Article 168(7) TFEU, as clarified by the case-law of the Court and by recital 26 in the preamble to Directive 2005/36, EU law does not detract from the power of the Member States to organise their social security systems and to adopt, in particular, provisions to govern the organisation of health services such as pharmacies.
43 Prije svega valja podsjetiti da, sukladno članku 168. stavku 7. UFEU-a, onako kako ga tumači praksa Suda i uvodnoj izjavi 26. Direktive 2005/36, pravo Unije ne zadire u ovlast država članica da uređuju svoje sustave socijalne sigurnosti te da poduzimaju posebno mjere usmjerene na organizaciju zdravstvenih službi kao što je ljekarnička.
In exercising that power, however, Member States must comply with EU law and, in particular, with the Treaty provisions on the fundamental freedoms, since those provisions prohibit Member States from introducing or maintaining unjustified restrictions on the exercise of those freedoms in the healthcare sector (see, to that effect, Hartlauer, paragraph 29; Case C-531/06 Commission v Italy [2009] ECR I-0000, paragraph 35; and Joined Cases C-171/07 and C-172/07 Apothekerkammer des Saarlandes and Others [2009] ECR I-0000, paragraph 18).
Međutim, prilikom izvršavanja tih ovlasti države članice moraju poštovati pravo Unije, osobito odredbe UFEU-a koje se odnose na temeljne slobode, i koje sadržavaju zabranu državama članicama da uvode ili održavaju na snazi neosnovana ograničenja za izvršavanje te slobode u području zdravstvene skrbi jer se tim odredbama državama članicama zabranjuje da uvode ili održavaju na snazi neosnovana ograničenja za izvršavanje tih sloboda u području zdravstvene skrbi (vidjeti u tom smislu presude Hartlauer, gore navedena, t. 29.; od 19. svibnja 2009., Komisija/Italija, C-531/06, Zb., str. I-4103., t. 35., i Apothekerkammer des Saarlandes i dr., C-171/07 i C-172/07, Zb., str. I-4171.,, t. 18.).
44 That being so, when assessing whether that obligation has been complied with, account must be taken of the fact that the health and life of humans rank foremost among the assets and interests protected by the Treaty and that it is for the Member States to determine the level of protection which they wish to afford to public health and the way in which that level is to be achieved.
44 Prema tome, kada se ocjenjuje je li ta obveza ispunjena, valja uzeti u obzir činjenicu da su zdravlje i život ljudi najvažniji od svih dobara i interesa zaštićenih Ugovorom i da je na državama članicama da odluče o stupnju zaštite javnog zdravlja koji žele osigurati i načinu na koji će taj stupanj doseći.
Since the level may vary from one Member State to another, Member States should be allowed a measure of discretion (see, to that effect, Case C-141/07 Commission v Germany [2008] ECR I-6935, paragraph 51, and Apothekerkammer des Saarlandes and Others, paragraph 19).
Ovaj stupanj može biti različit od jedne države članice do druge, te valja državama članicama priznati marginu prosudbe (vidjeti u tom smislu presudu od 11. rujna 2008., Komisija/Njemačka, C-141/07, Zb., str. I-6935., t. 51., i gore navedenu presudu Apothekerkammer des Saarlandes i dr., t. 19.).
45 Secondly, neither Directive 2005/36 nor any other measure implementing the fundamental freedoms lays down rules, concerning access to activities in the pharmacy field, which seek to set the conditions for opening new pharmacies in Member States.
45 Kao drugo, ni Direktiva 2005/36 ni bilo koji drugi akt kojim se provode temeljne slobode ne propisuju pravila u pogledu pristupa ljekarničkoj djelatnosti koja bi određivala uvjete za otvaranje novih ljekarni u državama članicama.
46 Admittedly, Article 45(5) of Directive 2005/36 provides that, if, on 16 September 1985, a Member State had a competitive examination in place designed to select the pharmacists to be authorised to become owners of new pharmacies whose creation has been decided on as part of a national system of geographical division, that Member State may proceed with that examination and also require nationals of other Member States to take part in it.
46 Doista, članak 45. stavak 5. Direktive 2005/36 propisuje da ako je država članica na dan 16. rujna 1985. imala uspostavljen sustav natječaja, čija je svrha izbor farmaceuta koji mogu postati vlasnici novih ljekarni osnovanih u skladu s nacionalnim sustavom zemljopisne podjele, ta država članica može nastaviti s takvim natječajima i od državljana drugih država članica zahtijevati da isto tako sudjeluju u tim natječajima.
47 As it is, it is common ground in that connection that, on 16 September 1985, such an examination was in place in Spain and that the procedure at issue in the main proceedings corresponds to that examination.
47 S tim u vezi nije sporno da je 16. rujna 1985. u Španjolskoj postojao takav sustav natječaja i da postupak o kojem je riječ u glavnom postupku odgovara takvom sustavu.
Consequently, the Member State concerned may maintain that procedure and may require all pharmacists to take part in it, provided that the rules relating to it are in conformity with EU law.
Stoga predmetna država članica može zadržati taj postupak te može zahtijevati da u njemu sudjeluju svi ljekarnici, pod uvjetom da su pravila vezana uz taj postupak u skladu s pravom Unije.
48 That being so, it does not follow that, as regards the requirements relating to the territorial distribution of pharmacies, the rules governing the procedure concerned escape application of the Treaty by virtue of the fact that that aspect remains outside the scope of Directive 2005/36.
48 Zato iz toga ne slijedi da pravila koja uređuju predmetni postupak ne podliježu primjeni Ugovora u pogledu zahtjeva koji se odnose na teritorijalnu raspodjelu ljekarni, na temelju činjenice da taj aspekt nije obuhvaćen područjem primjene Direktive 2005/36.
49 The aim of Directive 2005/36, in accordance with Article 1 thereof, is to establish rules on the recognition of professional qualifications in order to allow holders of those qualifications to pursue a regulated profession on a self-employed or employed basis.
49 Cilj Direktive 2005/36, u skladu s njezinim člankom 1., jest utvrditi pravila o priznavanju stručnih kvalifikacija kako bi se nositeljima tih kvalifikacija omogućilo da reguliranu profesiju obavljaju kao samozaposlene osobe ili zaposlenici.
On the other hand, the directive does not contain any rules governing the establishment of pharmacies, or the conditions of their operation, or, more specifically, their territorial distribution.
S druge strane, Direktiva ne sadržava pravila koja uređuju poslovni nastan ljekarni ni uvjete njihovog poslovanja, ni, preciznije, njihovu teritorijalnu raspodjelu.
50 That finding is supported, furthermore, by recital 26 in the preamble to Directive 2005/36, pursuant to which the directive does not coordinate all the conditions for access to activities in the field of pharmacy, so that the territorial distribution of pharmacies, in particular, remains a matter for the Member States.
50 Štoviše, taj zaključak potvrđuje uvodna izjava 26. Direktive 2005/36, prema kojoj ta Direktiva ne usklađuje sve uvjete za pristup ljekarničkoj djelatnosti, tako da, posebno, teritorijalna raspodjela ljekarni ostaje u nadležnosti država članica.
51 In those circumstances, the rules of national law concerned, relating to territorial distribution, must be examined in the light of the provisions of the Treaty and, specifically, in the light of Article 49 thereof.
51 U tim okolnostima, pravila predmetnog nacionalnog prava koja se odnose na teritorijalnu raspodjelu treba ispitati s obzirom na odredbe Ugovora, posebno njegovog članka 49.
The first part of the questions referred for a preliminary ruling, relating to the main conditions linked to population density and the minimum distance between pharmacies
Prvi dio postavljenih prethodnih pitanja koji se odnosi na glavne uvjete vezane uz gustoću naseljenosti i minimalnu udaljenost između ljekarni
52 By the first part of its questions, the referring court essentially inquires whether Article 49 TFEU precludes national legislation, such as that at issue in the cases before it, which imposes restrictions on the issue of licences for the opening of new pharmacies, by providing that:
52 Prvim dijelom svojih pitanja sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li članku 49. UFEU-a protivan nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji nameće ograničenja u pogledu izdavanja dozvola za otvaranje novih ljekarni, prema kojem:
in each pharmaceutical area, a single pharmacy may be opened, as a general rule, per unit of 2 800 inhabitants;
se u načelu u svakoj ljekarničkoj zoni može otvoriti po jedna ljekarna po jedinici od 2800 stanovnika;
a supplementary pharmacy may not be opened until that threshold has been exceeded, that pharmacy being established for the fraction above 2 000 inhabitants; and
se dodatna ljekarna ne može otvoriti dok se ne premaši navedeni prag, odnosno da se takva ljekarna otvara za broj iznad 2000 stanovnika, i
each pharmacy must be a minimum distance away from existing pharmacies, that distance being, as a general rule, 250 metres.
svaka ljekarna mora biti na nekoj minimalnoj udaljenosti od postojećih ljekarni, pri čemu je opće pravilo da ta udaljenost iznosi 250 metara.
The existence of a restriction on the freedom of establishment
Postojanje ograničenja slobode poslovnog nastana
53 It is settled case-law that any national measure which, albeit applicable without discrimination on grounds of nationality, is liable to hinder or render less attractive the exercise by EU nationals of the freedom of establishment guaranteed by the Treaty constitutes a restriction within the meaning of Article 49 TFEU (see, to that effect, Case C-299/02 Commission v Netherlands [2004] ECR I-9761, paragraph 15, and Case C-140/03 Commission v Greece [2005] ECR I-3177, paragraph 27).
53 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, ograničenje u smislu članka 49. UFEU-a predstavlja svaka nacionalna mjera koja, čak i kada se primjenjuje bez diskriminacije na temelju državljanstva, državljanima Unije može otežati ili učiniti manje privlačnim ostvarivanje slobode poslovnog nastana koja je zajamčena Ugovorom (u tom smislu vidjeti presudu od 14. listopada 2004., Komisija/Nizozemska, C-299/02, Zb., str. I-9761, t. 15. i presudu od 21. travnja 2005., Komisija/Grčka, C-140/03, Zb., str. I-3177., t. 27.).
54 A national rule which makes the establishment of an undertaking from another Member State conditional upon the issue of prior authorisation falls within that category, since it is capable of hindering the exercise by that undertaking of freedom of establishment by preventing it from freely pursuing its activities through a fixed place of business.
54 U ovu kategoriju osobito potpada nacionalno zakonodavstvo koje pravo poslovnog nastana pružatelja usluga iz druge države članice uvjetuje izdavanjem prethodnog odobrenja, jer se na taj način ometa njegovo korištenje slobode poslovnog nastana, sprječavajući ga da slobodno obavlja svoje djelatnosti putem poslovne jedinice trajnijeg karaktera.
First, the undertaking may have to bear the additional administrative and financial costs which any such grant of authorisation entails.
Naime, navedeni pružatelj riskira da će, s jedne strane, imati dodatne administrativne i financijske troškove koji su povezani sa svakim izdavanjem takvog odobrenja.
Secondly, the system of prior authorisation acts as a bar to self-employed activity for economic operators who do not satisfy predetermined requirements, compliance with which is a condition for the issue of that authorisation (see, to that effect, Hartlauer, paragraphs 34 and 35).
S druge strane, sustav prethodnog odobrenja isključuje od izvršavanja samostalne djelatnosti gospodarske subjekte koji ne ispunjavaju prethodno utvrđene zahtjeve kojima je uvjetovano izdavanje odobrenja (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu, Hartlauer, t. 34. i 35.)
55 Moreover, national legislation constitutes a restriction where it makes the pursuit of an activity subject to a condition which is linked to the economic or social needs for that activity, since it tends to limit the number of service providers (see, to that effect, Hartlauer, paragraph 36).
55 Štoviše, nacionalno zakonodavstvo predstavlja ograničenje ukoliko izvršavanje neke djelatnosti uvjetuje ekonomskim i socijalnim potrebama koje ta djelatnost mora zadovoljiti, jer pritom nastoji ograničiti broj pružatelja usluga (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu, Hartlauer, t. 36. ).
56 It should be noted first that, in the disputes before the referring court, the national legislation makes the setting up of a new pharmacy conditional upon prior administrative authorisation which is granted, moreover, only upon success in a competitive assessment.
56 Valja napomenuti, kao prvo, da u sporovima pred sudom koji je uputio zahtjev nacionalni propis uvjetuje otvaranje novih ljekarni prethodnim administrativnim odobrenjem koje, štoviše, mogu dobiti isključivo uspješni sudionici natječaja.