natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"4. “tobacco for oral use” means all products for oral use, except those intended to be smoked or chewed, made wholly or partly of tobacco, in powder or in particulate form or in any combination of those forms, particularly those presented in sachet portions or porous sachets, or in a form resembling a food product;"
"4. ,duhan za oralnu uporabuʼ znači svi proizvodi za oralnu uporabu, osim onih namijenjenih za pušenje ili žvakanje, koji su u cjelini ili djelomično proizvedeni od duhana u prahu ili u specifičnom obliku, ili u bilo kojoj kombinaciji tih oblika, osobito onih koji su u pakiranim [pakirnim] mjerama ili propusnim pakiranjima ili u obliku koji sliči proizvodu hrane [prehrambenom proizvodu];"
15 According to Article 5(4) of that directive:
15 U skladu s člankom 5. stavkom 4. te direktive:
‘Tobacco products for oral use, where their marketing is permitted under Article 8, and smokeless tobacco products shall carry the following warning: “This tobacco product can damage your health and is addictive”.
„Duhanski proizvodi za oralnu uporabu, kada je njihovo stavljanje na tržište dopušteno na temelju članka 8., i duhanski proizvodi bez dima nose sljedeće upozorenje: Ovaj duhanski proizvod može štetiti zdravlju i stvara ovisnost”.
16 Article 8 of the directive, ‘Tobacco for oral use’, provides:
16 Članak 8. Direktive 2001/37 pod naslovom „Duhan za oralnu uporabu” propisuje:
‘Member States shall prohibit the placing on the market of tobacco for oral use, without prejudice to Article 151 of the Act of Accession …’.
„Države članice zabranjuju stavljanje na tržište duhana za oralnu uporabu, ne dovodeći u pitanje članak 151. Akta o pristupanju […]”.
17 Under Article 13(1) of the directive:
17 U skladu s člankom 13. stavkom 1. te direktive:
‘Member States may not, for considerations relating to the limitation of the tar, nicotine or carbon monoxide yields of cigarettes, to health warnings and other indications or to other requirements of this Directive, prohibit or restrict the import, sale or consumption of tobacco products which comply with this Directive, with the exception of measures taken for the purposes of verifying the data provided under Article 4.’
„Država članica ne može zabraniti ni ograničiti uvoz, prodaju ili potrošnju duhanskih proizvoda koji zadovoljavaju ovu Direktivu zbog razmatranja u vezi s ograničenjem količine katrana, nikotina i ugljičnog monoksida u cigaretama, zdravstvenim upozorenjima i drugim pokazateljima ili drugim uvjetima ove Direktive, izuzev mjera koje se poduzimaju u svrhu verifikacije podataka iz članka 4.”
18 Article 15 of the directive provides inter alia that Directive 89/622 is repealed and that references to it are to be construed as references to Directive 2001/37.
18 Članak 15. te direktive propisuje između ostaloga da se Direktiva 89/622/EEZ stavlja izvan snage i da se upućivanja na tu direktivu tumače kao upućivanja na Direktivu 2001/37.
19 Arnold André is a company established in Germany which markets cigars, pipe tobacco and traditional Swedish tobacco for oral use called ‘snus’. Snus is finely ground or cut tobacco sold loose or in small sachet portions and intended to be consumed by placing between the gum and the lip.
19 Arnold André je društvo sa sjedištem u Njemačkoj koje proizvodi cigare, duhan za lule i tradicionalni švedski duhan za oralnu uporabu poznat pod nazivom „snus”. „Snus” je fino mljeveni ili rezani duhan koji se prodaje u rinfuzi ili u malim pakirnim mjerama i koji se konzumira tako da se stavi između desni i usnice.
20 On the basis essentially of Paragraph 5a of the Verordnung über Tabakerzeugnisse (Tabakverordnung) (Regulation on tobacco products, BGBl. 1996 I, p. 460, ‘the tobacco regulation’), which transposed Article 8a of Directive 89/622 into German law, the Landrat des Kreises Herford, by decision of 12 September 2002, prohibited Arnold André from marketing tobacco products of the Röda Lacket-Snus, Ljunglöfs Ettan-Snus and General Snus brands from the importer Swedish Match. Arnold André was ordered to recall the products concerned and the documentation relating to them, on pain of a financial penalty. Immediate enforcement of the decision of 12 September 2002 was ordered.
20 Na temelju uglavnom stavka 5.a Verordnung über Tabakerzeugnisse (u daljnjem tekstu: Tabakverordnung) (Propis o duhanskim proizvodima, BGBl 1996 I, str. 460., u daljnjem tekstu: Uredba o duhanskim proizvodima) kojim je članak 8.a Direktive 89/622 prenesen u njemačko pravo, Landrat des Kreises Herford je, odlukom od 12. rujna 2002., zabranio društvu Arnold André stavljanje na tržište duhanskih proizvoda robnih žigova Röda Lacket-Snus, Ljunglöfs Ettan-Snus i General Snus uvoznika Swedish Match. Društvu Arnold André naloženo je da dotične proizvode i s njima povezanu dokumentaciju povuče, ili će u suprotnom platiti novčanu kaznu. Naloženo je neposredno izvršenje odluke od 12. rujna 2002.
21 On 27 September 2002 Arnold André brought an administrative complaint against that decision, and on 30 September 2002 it applied to the Verwaltungsgericht Minden (Administrative Court, Minden) to suspend the immediate enforcement of the decision.
21 Arnold André je 27. rujna 2002. uložio prigovor na tu odluku, a 30. rujna 2002. predao je zahtjev na Verwaltungsgericht Minden (Upravni sud, Minden) za suspenziju neposrednog izvršenja te odluke.
22 The national court was uncertain as to the compatibility with provisions of Community law of Article 8 of Directive 2001/37, which was transposed by Paragraph 5a of the tobacco regulation. It considered that Article 8 might be contrary to the provisions of Articles 28 EC and 95(1) EC and the principles of equal treatment and proportionality.
22 Sud koji je uputio zahtjev pita jesu li odredbe članka 8. Direktive 2001/37, koji je prenesen člankom 5.a propisa o duhanskim proizvodima, u skladu s odredbama prava Zajednice. Taj se sud pita nije li članak 8. protivan odredbama članka 28. UEZ-a i članka 95. stavka 1. UEZ-a i načelima jednakog postupanja i proporcionalnosti.
23 The Verwaltungsgericht Minden decided to stay the proceedings and refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
23 Verwaltungsgericht Minden odlučio je prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
‘Is Article 8 of Directive 2001/37 … , by which … the placing on the market of tobacco for oral use is prohibited, without prejudice to Article 151 of the Act of Accession …, compatible with higher-ranking law of the European Communities?’
„Je li članak 8. Direktive 2001/37 […] kojim […] zabranjuje stavljanje na tržište duhana za oralnu uporabu, ne dovodeći u pitanje članak 151. Akta o pristupanju […], u suprotnosti s odredbama prava Zajednice višeg reda?”
The applications for leave to submit observations in reply to the Opinion of the Advocate General and, in the alternative, for reopening of the oral procedure
Zahtjevi koji se odnose u prvom redu na podnošenje očitovanja u odgovoru na mišljenje nezavisnog odvjetnika i, podredno, na ponovno otvaranje usmenog dijela postupka
24 By act lodged at the Court Registry on 6 October 2004, Arnold André requested the Court:
24 Aktom podnesenim tajništvu Suda 6. listopada 2004. Arnold André zahtijeva od Suda:
"– to grant it leave to submit written observations following the Opinion of the Advocate General;"
"– da mu dopusti podnijeti pisana očitovanja na mišljenje nezavisnog odvjetnika;"
– in the alternative, to order the oral procedure to be reopened, pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure.
– podredno, da na temelju članka 61. Poslovnika izda nalog za ponovno otvaranje usmenog dijela postupka.
25 Arnold André wishes to comment on the Advocate General’s suggestions relating to the possibility of maintaining the effects of Directive 2001/37 in the event that the Court declares it invalid.
25 Arnold André želi komentirati prijedloge nezavisnog odvjetnika koji se odnose na eventualno zadržavanje učinaka Direktive 2001/37 nakon što je Sud proglasi nevaljanom.
26 On this point, it must be recalled that the Statute of the Court of Justice and the Rules of Procedure make no provision for the parties to submit observations in response to the Advocate General’s Opinion (see the order in Case C-17/98 Emesa Sugar [2000] ECR I-665, paragraph 2). The application for leave to submit written observations in reply to the Advocate General’s Opinion is therefore dismissed.
26 U tom pogledu valja podsjetiti da Statut Suda i njegov Poslovnik ne predviđaju da stranke podnose očitovanja kao odgovor na mišljenje nezavisnog odvjetnika (vidjeti rješenje od 4. veljače 2000., Emesa Sugar, C-17/98, Zb., I-665., t. 2.). Stoga se zahtjev za podnošenje pisanih očitovanja kao odgovor na mišljenje nezavisnog odvjetnika odbija.
27 The Court may also, of its own motion, on a proposal from the Advocate General, or at the request of the parties, order the reopening of the oral procedure, in accordance with Article 61 of the Rules of Procedure, if it considers that it lacks sufficient information or that the case should be decided on the basis of an argument which has not been debated between the parties (see Case C-309/99 Wouters and Others [2002] ECR I-1577, paragraph 42, and Case C-470/00 P Parliament v Ripo di Meana and Others [2004] ECR I-0000, paragraph 33). In the present case, however, the Court, after hearing the Advocate General, considers that it has all the information necessary for it to answer the question referred for a preliminary ruling. The application for the oral procedure to be reopened must therefore be dismissed.
27 Osim toga, Sud može po službenoj dužnosti, na prijedlog nezavisnog odvjetnika ili na zahtjev stranaka odrediti ponovno otvaranje usmenog dijela postupka, u skladu s člankom 61. Poslovnika, ako smatra da stvar nije dovoljno razjašnjena ili da je u predmetu potrebno odlučiti na temelju argumenta o kojem se nije raspravljalo među strankama (vidjeti presude od 19. veljače 2002., Wouters i dr., C-309/99, Zb., str. I-1577., t. 42. i od 29. travnja 2004., Parlament/Ripa di Meana i dr., C-470/00 P, Zb., str. I-4167., t. 33.). Međutim, u ovom slučaju, nakon što je saslušao mišljenje nezavisnog odvjetnika, Sud smatra da raspolaže svim potrebnim elementima da odgovori na prethodno pitanje. Stoga zahtjev za ponovno otvaranje usmenog dijela postupka valja odbiti.
28 The question referred for a preliminary ruling concerns the validity of Article 8 of Directive 2001/37. To examine that point, the Court must ascertain whether that article could be adopted on the legal basis of Article 95 EC and whether it was adopted in breach of Articles 28 EC or 253 EC or the principles of proportionality or non-discrimination.
28 Prethodno pitanje odnosi se na valjanost članka 8. Direktive 2001/37. Da bi se ispitalo to pitanje, valja utvrditi je li članak 95. UEZ-a mogao biti pravna osnova za taj članak ili je on donesen povredom članaka 28. UEZ-a i 253.UEZ-a kao i načela proporcionalnosti i načela nediskriminacije.
The choice of Article 95 EC as legal basis
Izbor članka 95. UEZ-a kao pravne osnove
29 Article 95(1) EC provides that the Council is to adopt the measures for the approximation of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market.
29 Člankom 95. stavkom 1. UEZ-a utvrđuje se da Vijeće usvaja mjere za usklađivanje odredaba zakona i drugih propisa država članica, čiji je cilj uspostava i funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
30 In this respect, it should be recalled that, while a mere finding of disparities between national rules is not sufficient to justify having recourse to Article 95 EC (see, to that effect, Case C-376/98 Germany v Parliament and Council [2000] ECR I-8419, paragraph 84), it is otherwise where there are differences between the laws, regulations or administrative provisions of the Member States which are such as to obstruct the fundamental freedoms and thus have a direct effect on the functioning of the internal market (see, to that effect, Germany v Parliament and Council, paragraph 95, and Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, paragraph 60).
30 U tom pogledu valja podsjetiti da, iako obično utvrđenje različitosti nacionalnih zakonodavstava nije dovoljno da bi se opravdala primjena članka 95. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presudu od 5. listopada 2000., Njemačka/Parlament i Vijeće, C-376/86, Zb., str. I-8419., t. 84.), to nije tako u slučaju različitosti odredaba zakona i drugih propisa država članica koje mogu narušiti temeljne slobode i tako neposredno utjecati na funkcioniranje unutarnjeg tržišta (vidjeti u tom smislu prethodno navedenu presudu Njemačka/Parlament i Vijeće, t. 95., i presudu od 10. prosinca 2002., British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, C‑491/01, Zb., str. I‑11453., t. 60.).
31 It also follows from the Court’s case-law that, while recourse to Article 95 EC as a legal basis is possible if the aim is to prevent future obstacles to trade resulting from the heterogeneous development of national laws, the emergence of such obstacles must be likely and the measure in question must be designed to prevent them (see, to that effect, Case C-350/92 Spain v Council [1995] ECR I-1985, paragraph 35, Germany v Parliament and Council, paragraph 86, Case C-377/98 Netherlands v Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paragraph 15, and British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 61).
"31 Iz sudske prakse Suda isto tako slijedi da iako je korištenje članka 95. kao pravne osnove moguće radi sprječavanja pojavljivanja takvih prepreka trgovini na temelju nejednakog razvoja nacionalnih zakona, njihovo pojavljivanje mora biti vjerojatno, a cilj predmetne mjere mora biti njihovo sprječavanje (vidjeti u tom smislu presudu od 13. srpnja 1995.,Španjolska/Vijeće, C-350/92, Zb., str. I-1985., t. 35.; prethodno navedenu presudu Njemačka/Parlament i Vijeće, t. 86.; od 9. listopada 2001., prethodno navedenu presudu Nizozemska/Parlament i Vijeće, C-377/98, Zb., str. I-7079., t. 15. i prethodno navedenu presudu British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 61.)."
32 The Court has also held that, where the conditions for recourse to Article 95 EC as a legal basis are fulfilled, the Community legislature cannot be prevented from relying on that legal basis on the ground that public health protection is a decisive factor in the choices to be made (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 62).
32 Osim toga, Sud je već presudio da se, u slučaju kada su uvjeti da se članak 95. UEZ-a primijeni kao pravna osnova ispunjeni, zakonodavca Zajednice ne može spriječiti da se na tu pravnu osnovu oslanja zato što je zaštita javnog zdravlja odlučujući čimbenik u donošenju odluka (prethodno navedena presuda British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 62.).
33 It should also be noted that the first subparagraph of Article 152(1) EC provides that a high level of protection of human health is to be ensured in the definition and implementation of all Community policies and activities, and that Article 95(3) EC expressly requires that, in achieving harmonisation, a high level of protection of human health should be guaranteed (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 62).
33 Također valja podsjetiti da prvi podstavak članka 152. stavka 1. UEZ-a predviđa da se u utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Zajednice osigurava visok stupanj zaštite zdravlja ljudi i da se člankom 95. stavkom 3. UEZ-a izričito zahtijeva da prilikom postizanja usklađenosti bude zajamčena visoka razina zaštite zdravlja ljudi (prethodno navedena presuda British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 62.).
34 It follows from the foregoing that, where there are obstacles to trade or it is likely that such obstacles will emerge in future because the Member States have taken or are about to take divergent measures with respect to a product or a class of products such as to ensure different levels of protection and thereby prevent the product or products concerned from moving freely within the Community, Article 95 EC authorises the Community legislature to intervene by adopting appropriate measures, in compliance with Article 95(3) EC and with the legal principles mentioned in the Treaty or identified in the case-law, in particular the principle of proportionality.
34 Iz prethodno navedenog proizlazi da, u slučaju kada postoje prepreke trgovini ili je vjerojatno da će se one pojaviti u budućnosti jer su u pogledu proizvoda ili kategorije proizvoda države članice poduzele ili namjeravaju poduzeti neujednačene mjere kako bi osigurale različite razine zaštite i time spriječile slobodno kretanje dotičnog ili dotičnih proizvoda unutar Zajednice, članak 95. UEZ-a omogućuje zakonodavcu Zajednice da intervenira usvajanjem odgovarajućih mjera na temelju, s jedne strane, članka 95. stavka 3. UEZ-a i, s druge strane, pravnih načela spomenutih u Ugovoru ili navedenih u sudskoj praksi, a posebno načela proporcionalnosti.
35 Depending on the circumstances, those appropriate measures may consist in requiring all the Member States to authorise the marketing of the product or products concerned, subjecting such an obligation of authorisation to certain conditions, or even provisionally or definitively prohibiting the marketing of a product or products (see, in the context of Council Directive 92/59/EEC of 29 June 1992 on general product safety (OJ 1992 L 228, p. 24), Case C-359/92 Germany v Council [1994] ECR I-3681, paragraphs 4 and 33).
35 Ovisno o okolnostima, te odgovarajuće mjere mogu obuhvaćati obvezu svih država članica da za stavljanje na tržište dotičnog ili dotičnih proizvoda propišu da je potrebno odobrenje, da tu obvezu ishođenja odobrenja podvrgnu određenim uvjetima ili čak da privremeno ili konačno zabrane stavljanje na tržište tog ili tih proizvoda (vidjeti u kontekstu Direktive Vijeća 92/59/EEZ od 29. lipnja 1992. o općoj sigurnosti proizvoda (SL L 228., str. 24.) presudu od 9. kolovoza 1994., Njemačka/Vijeće, C-359/92, Zb., str. I‑3681., t. 4. i 33.).
36 It is in the light of those principles that the Court must ascertain whether the conditions for recourse to Article 95 EC as legal basis were satisfied in the case of Article 8 of Directive 2001/37.
36 Na Sudu je da s obzirom na ta načela utvrdi jesu li u slučaju članka 8. Direktive 2001/37 ispunjeni uvjeti pod kojima se članak 95. UEZ-a može koristiti kao pravna osnova.
37 It must be pointed out, to begin with, that Article 8 does no more than reproduce the provisions of Article 8a of Directive 89/622 under which the Member States are to prohibit the placing on the market of tobacco for oral use. That tobacco is defined in Directive 2001/37, and in Directive 89/622, as ‘all products for oral use, except those intended to be smoked or chewed, made wholly or partly of tobacco, in powder or in particulate form or in any combination of those forms, particularly those presented in sachet portions or porous sachets, or in a form resembling a food product’.
37 Kao prvo valja naglasiti da su u članku 8. samo preuzete odredbe članka 8.a Direktive 89/622, prema kojem države članice zabranjuju stavljanje na tržište duhana za oralnu uporabu. Taj je duhan u Direktivi 2001/37 i u Direktivi 89/622 definiran kao „svi proizvodi za oralnu uporabu, osim onih namijenjenih za pušenje ili žvakanje, koji su u cjelini ili djelomično proizvedeni od duhana u prahu ili u specifičnom obliku, ili u bilo kojoj kombinaciji tih oblika, osobito onih koji su u pakiranim [pakirnim] mjerama ili propusnim pakiranjima ili u obliku koji sliči proizvodu hrane [prehrambenom proizvodu]”.
38 It is common ground that for those products, as indicated in the 14th recital in the preamble to Directive 92/41, there were differences, at the time of adoption of that directive, between the laws, regulations and administrative provisions of the Member States. Two of them had already prohibited the marketing of such products and a third had adopted provisions which, while not yet in force, had the same object. Those provisions were intended, according to their authors, to stop the expansion of consumption of products harmful to health which were new to the markets of the Member States and were thought to be especially attractive to young people.
38 Opće je poznato da su u pogledu tih proizvoda u vrijeme donošenja te odredbe zakona i drugih propisa država članica bile različite, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 14. Direktive 92/41. Dvije od njih su već zabranile prodaju tih proizvoda, a treća je već usvojila odredbe koje su, iako još nisu na snazi, imale isti cilj. Te su odredbe namijenjene, kako kažu njihovi autori, za zaustavljanje širenja potrošnje proizvoda štetnih za zdravlje koji su novi na tržištu država članica i za koje se smatra da su posebno privlačni mladim ljudima.
39 As the market in tobacco products is one in which trade between Member States represents a relatively large part (see British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 64), those prohibitions of marketing contributed to a heterogeneous development of that market and were therefore such as to constitute obstacles to the free movement of goods.
39 Budući da je tržište duhanskih proizvoda tržište koje obuhvaća relativno velik dio trgovinske razmjene između država članica (vidjeti gore navedenu presudu British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 64.), te mjere zabrane prodaje pridonijele su neujednačenom razvoju toga tržišta pa su kao takve bile prepreke slobodnom kretanju robe.
40 Having regard also to the public’s growing awareness of the dangers to health of the consumption of tobacco products, it was likely that obstacles to the free movement of those products would emerge by reason of the adoption by the Member States of new rules reflecting that development and intended more effectively to discourage consumption of those products (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 67).
40 Uzimajući u obzir i rastuću svijest javnosti o opasnostima koje potrošnja duhanskih proizvoda predstavlja za zdravlje, bilo je izgledno da će doći do prepreka slobodnom kretanju robe zbog novih pravila koja usvajaju države članice, a koja odražavaju taj razvoj i imaju za cilj učinkovitije destimulirati potrošnju tih proizvoda (prethodno navedena presuda British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 67.).
41 Article 8 of Directive 2001/37 was adopted in a context which, from the point of view of obstacles to the free movement of goods existing in the market for tobacco products as a result of the heterogeneous development of the conditions of marketing of tobacco products for oral use in the various Member States, was no different from that which existed when Article 8a of Directive 89/622 was adopted. It should be added that the Act of Accession cannot have any bearing on the assessment of that context. That Act not only excluded the Kingdom of Sweden from the scope of Article 8a, it also required that Member State to take all necessary measures to ensure that tobacco products for oral use were not placed on the market in the other Member States.
41 Članak 8. Direktive 2001/37 usvojen je u kontekstu koji se, s obzirom na prepreke slobodnom kretanju robe koje su na tržištu duhanskih proizvoda postojale zbog neujednačenog razvoja uvjeta stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu u različitim državama članica, nije razlikovao od konteksta u kojem je donesen članak 8.a Direktive 89/622. Treba dodati da Akt o pristupanju nema nikakvog utjecaja na ocjenu toga konteksta. Tim Aktom ne samo da je iz područja primjene članka 8.a isključena Kraljevina Švedska, nego se njime od države članice traži i da poduzme sve potrebne mjere kako bi osigurala da se duhanski proizvodi za oralnu uporabu ne stavljaju na tržište u ostalim državama članicama.
42 Action by the Community legislature on the basis of Article 95 EC was therefore justified with respect to tobacco products for oral use.
42 Intervencija zakonodavca Zajednice na temelju članka 95. UEZ-a bila je dakle opravdana što se tiče duhanskih proizvoda za oralnu uporabu.