natgillin/translations-raw huggingface dataset:
26 With regard to the consequences of that judgment for the question of the legal basis, the Commission challenges the Parliament’s claim that an act based on Article 308 EC cannot pursue a CFSP objective. According to the Commission, the Court did not in that judgment deny that Articles 60 EC and 301 EC were legal bases permitting the adoption of Community measures pursuing a CFSP objective. As regards Regulation No 881/2002, the Court identified a second, underlying Community objective linked to the functioning of the common market to justify the inclusion of Article 308 EC as a third legal basis. Moreover, it confirmed that the EC Treaty required recourse to that provision for the imposition of restrictive measures in respect of natural or legal persons in cases where there is no link with the governing regime of a non-member State.
26 U odnosu na posljedice navedene presude na pitanje pravne osnove, Komisija osporava tvrdnju Parlamenta da se aktom koji se temelji na članku 308. UEZ-a ne može nastojati ostvariti cilj ZVSP-a. Komisija je mišljenja da Sud navedenom presudom nije osporio da su članci 60. UEZ-a i 301. UEZ-a pravna osnova na temelju koje je dopušteno donositi mjere Zajednice s ciljem ostvarenja cilja ZVSP-a. U odnosu na Uredbu br. 881/2002, Sud je utvrdio i drugi temeljni cilj Zajednice, povezan s funkcioniranjem zajedničkog tržišta, koji opravdava uključivanje članka 308. UEZ-a kao treće pravne osnove. Osim toga, potvrdio je da je u Ugovoru o EZ-u navedena odredba za donošenje mjera ograničavanja u odnosu na fizičke i pravne osobe bila potrebna u slučajevima kada ne postoji veza s vladajućim režimom države koja nije članica EU-a.
27 The Commission considers that Articles 215 TFEU and 75 TFEU cannot be used jointly as legal bases for the contested regulation. It is not possible to base an act on those two articles at the same time, for they lay down different procedural and decision-making conditions, including the condition relating to the application of the Protocol (No 21) on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the area of freedom, security and justice, annexed to the EU Treaty and the FEU Treaty, and the application of the Protocol (No 22) on the position of Denmark, annexed to those treaties. The Commission emphasises that one of the crucial differences between Articles 215 TFEU and 75 TFEU is to be found in the need of a link to decisions in the sphere of the CFSP, taken in the interests of international peace and security, whatever the precise geographical location or the scope of the terrorist threat at issue. When restrictive measures relating to terrorism must be adopted under the FEU Treaty following a CFSP decision further to a Security Council Resolution, Article 215 TFEU is the only possible legal basis.
27 Komisija smatra da članci 215. UFEU-a i 75. UFEU-a ne mogu zajedno služiti kao pravne osnove za pobijanu uredbu. Nije moguće istovremeno temeljiti neki akt na ta dva članka budući da su njima predviđeni različiti postupovni uvjeti i uvjeti za donošenje odluka, uključujući uvjet koji se odnosi na primjenu Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, koji se nalazi u prilogu Ugovoru o EU-u i Ugovoru o FEU-u, te primjenu Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji se nalazi u prilogu navedenim ugovorima. Komisija ističe da je jedna od ključnih razlika između članaka 215. UFEU-a i 75. UFEU-a potreba da postoji veza s odlukama u području ZVSP-a koje se donose u interesu međunarodnog mira i sigurnosti, bez obzira na točnu zemljopisnu lokaciju ili opseg terorističke prijetnje. Kada je potrebno donijeti mjere ograničavanja u odnosu na terorizam na temelju Ugovora o FEU-u nakon odluke ZVSP-a u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti, jedina moguća pravna osnova jest članak 215. UFEU-a.
– The general scheme of the Treaties
– Opća struktura Ugovorâ
28 According to the Parliament, the general scheme and the spirit of the Treaties may be taken into account for the purposes of interpreting their provisions. In this instance, they justify the choice of Article 75 TFEU as the legal basis for the contested regulation.
28 Parlament je mišljenja da se za potrebe tumačenja njihovih odredaba mogu uzeti u obzir opća struktura i duh Ugovorâ. U ovom slučaju prema njima je za pravnu osnovu pobijane uredbe opravdan odabir članka 75. UFEU-a.
29 In the first place, the contested regulation is linked to the protection of individuals and groups. Since the entry into force of the Treaty of Lisbon, however, the European Union may adopt measures concerning fundamental rights only under the ordinary legislative procedure or with the consent of the Parliament. Article 215(2) TFEU is applicable only in respect of measures that do not raise issues of fundamental rights to the same extent.
29 Kao prvo, pobijana uredba povezana je sa zaštitom osoba i skupina. Od stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, međutim, Europska unija može donositi mjere o temeljnim pravima samo u okviru redovnog zakonodavnog postupka ili uz suglasnost Parlamenta. Članak 215. stavak 2. UFEU-a primjenjuje se samo na mjere kojima se ne postavljaju u istoj mjeri pitanja temeljnih prava.
30 In the second place, Article 75 TFEU empowers the European Union to adopt measures with regard to capital movements and payments, thus recognising that such measures may affect the proper functioning of the internal capital market and the provision of financial services. The Court acknowledged in paragraph 229 of Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission that restrictive measures of an economic nature by their very nature offer a link to the operation of the common market. Furthermore, Regulation No 881/2002 itself refers, in recital 4 of its preamble, to the need to avoid, in particular, distortion of competition.
30 Kao drugo, člankom 75. UFEU-a Europsku uniju ovlašćuje se da donosi mjere u odnosu na kretanje kapitala i platni promet, čime se potvrđuje da se takvim mjerama može utjecati na uredno funkcioniranje unutarnjeg tržišta kapitala i pružanje financijskih usluga. Sud u točki 229. gore navedene presude Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija potvrdio da su mjere ograničavanja gospodarske prirode već po svojoj prirodi povezane s funkcioniranjem zajedničkog tržišta. Osim toga i u samoj se Uredbi br. 881/2002 u uvodnoj izjavi 4. navodi da je posebno potrebno izbjegavati narušavanje tržišnog natjecanja.
31 In the third place, the contested regulation is linked to the establishment of an area of freedom, security and justice. It assists in combating crime, especially terrorism and the financing of terrorism, which is one of the objectives of that space, as is apparent from, in particular, Article 3(2) TEU.
31 Kao treće, pobijana uredba povezana je s uspostavom područja slobode, sigurnosti i pravde. Ona doprinosi suzbijanju kriminala, posebno terorizma i financiranja terorizma, što je jedan od ciljeva tog prostora, kao što to proizlazi posebno iz članka 3. stavka 2. UEU-a.
32 Last, the Parliament claims that there is no link between the contested regulation and the CFSP. Under Article 24(1) TEU, the CFSP is subject to specific rules and procedures. To give effect to those rules and procedures outside their ambit would run counter to the objectives set out in the second paragraph of Article 1 TEU and have the effect of depriving national parliaments of the application of the protocols on their role and on the application of the principles of subsidiarity and proportionality, and of denying the Parliament the application of the ordinary legislative procedure.
32 Kao posljednje, Parlament tvrdi da ne postoji veza između pobijane uredbe i ZVSP-a. Na temelju članka 24. stavka 1. UEU-a, ZVSP podliježe posebnim pravilima i postupcima. Primjena tih pravila i postupaka izvan njihovog područja primjene suprotna je ciljevima iz drugog stavka članka 1. UEU-a i nacionalnim parlamentima onemogućuje primjenu protokola o njihovoj ulozi i o primjeni načela supsidijarnosti i proporcionalnosti, a Parlamentu uskraćuje primjenu redovnog zakonodavnog postupka.
34 The Parliament concludes that it would be contrary to European Union law for it to be possible to adopt measures having a direct impact on the fundamental rights of individuals and groups, on the internal market and on the fight against crime by means of a procedure which excludes the participation of the European Parliament, when the ordinary legislative procedure applies for the adoption of measures in those areas. The Treaty of Lisbon reflects the intention of the Member States to enhance the democratic nature of the European Union. It responds to an urgent need to provide for parliamentary scrutiny of listing practices. Recognising Article 215(2) TFEU as the correct legal basis for measures such as the contested regulation would, in practice, deprive Article 75 TFEU of much of its effectiveness. The Parliament also points out that Article 75 TFEU constitutes a more specific legal basis than Article 215 TFEU.
34 Parlament zaključuje da bi bilo suprotno pravu Europske unije da se donošenje mjera koje imaju izravni učinak na temeljna prava pojedinaca i skupina, na unutarnje tržište i na borbu protiv kriminala omogući postupkom kojim se isključuje sudjelovanje Europskog parlamenta, iako se u tim područjima za donošenje mjera primjenjuje redovni zakonodavni postupak. Lisabonskim ugovorom odražava se namjera država članica da poboljšaju demokratičnost Europske unije. On je odgovor na žurnu potrebu da se osigura parlamentarna kontrola prakse stavljanja na popis. Priznanje da je članak 215. stavka 2. UFEU-a ispravna pravna osnova mjera poput pobijane uredbe zapravo bi u praksi u velikoj mjeri lišilo članak 75. UFEU-a korisnog učinka. Parlament također ističe da članak 75. UFEU-a čini specifičniju pravnu osnovu nego članak 215. UFEU-a.
36 The powers of the institutions are determined by the Treaties and vary according to the different fields of action of the European Union. The Parliament’s proposition amounts to a claim that procedures determine the choice of legal basis rather than the other way round. The fact that the role of the Parliament in the procedure varies is relevant only in exceptional circumstances. It is thus relevant in the case of an act which simultaneously pursues a number of objectives or has several components that are indissociably linked, without one’s being secondary to the other. In such circumstances, the corresponding different legal bases may be used, provided they are not incompatible. In order to determine whether they are compatible, it is necessary to consider whether the combination of those legal bases would be such as to undermine the Parliament’s rights. In this regard, the Council refers in particular to the judgment in Case C-155/07 Parliament v Council [2008] ECR I-8103.
36 Ovlasti institucija uređene su Ugovorima i razlikuju se ovisno o različitim područjima djelovanja Europske unije. Parlament zapravo tvrdi da postupci određuju odabir pravne osnove, a ne obrnuto. Činjenica da se uloga Parlamenta u postupku mijenja relevantna je samo u iznimnim okolnostima. Relevantna je u slučaju akta kojim se istovremeno pokušava ostvariti nekoliko ciljeva koji su nerazdvojivo povezani i kada niti jedan nije podređen drugom. U takvim okolnostima mogu se koristiti odgovarajuće različite pravne osnove, pod uvjetom da nisu nespojive. U svrhu određivanja njihove spojivosti valja razmotriti bi li kombinacija takvih pravnih osnova dovela do narušavanja prava Parlamenta. U ovom smislu Vijeće se poziva prvenstveno na presudu od 6. prosinca 2008., Parlament/Vijeće (C-155/07, Zb., str. I-8103.).
37 The Council states that the choice of legal basis must rest on objective factors, in particular, the aim and the content of the measure. That principle was confirmed by Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission. Although the Court observed, in paragraph 235 of that judgment, that recourse to Article 308 EC permitted the Parliament to take part in the decision-making process, the fact remains that that observation was made only in order to supplement the Court’s principal arguments, based on the objectives of the EC Treaty.
37 Vijeće naglašava da odabir pravne osnove mora počivati na objektivnim čimbenicima, a posebno cilju i sadržaju akta. To je načelo potvrđeno u gore navedenoj presudi Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija. Iako je Sud primijetio u točki 235. navedene presude da na temelju članka 308. UEZ-a Parlament ima pravo sudjelovati u postupku donošenja odluka, ostaje činjenica da je primjedba iznesena samo kako bi se nadopunili glavni argumenti Suda na temelju ciljeva Ugovora o EZ-u.
38 Furthermore, the Parliament’s argument to the effect that the European Union can adopt measures concerning respect for human rights only with the Parliament’s involvement is contradicted by Article 215(3) TFEU, which provides that ‘[t]he acts referred to in this Article shall include necessary provisions on legal safeguards’. That provision makes it clear that an act adopted under that article may potentially affect fundamental rights.
38 Osim toga, argument Parlamenta da Europska unija može donositi mjere u vezi poštovanja ljudskih prava samo uz sudjelovanje Parlamenta u suprotnosti je s člankom 215. stavkom 3. UFEU-a u kojem se predviđa da „[a]kti iz ovog članka uključuju potrebne odredbe o pravnim jamstvima“. Iz navedene je odredbe jasno da akt koji je donesen na temelju tog članka može potencijalno utjecati na temeljna prava.
39 The Council submits too that the purpose of Article 215 TFEU is to enable the Council to adopt measures which are directly applicable to economic operators. That provision helps to ensure the proper functioning of the common market.
39 Vijeće također tvrdi da je svrha članka 215. UFEU-a omogućiti Vijeću da donosi mjere koje su izravno primjenjive na gospodarske subjekte. Svrha odnosne odredbe jest pomoći osigurati pravilno funkcioniranje zajedničkog tržišta.
40 As regards the relationship of the contested regulation to the CFSP, the Council refers to the specific threat posed by Al-Qaeda. That regulation constitutes the framework within which the European Union performs its obligations under the Charter of the United Nations. It is not unreasonable to take account of the objective of the resolutions adopted by the Security Council in determining the appropriate legal basis.
40 U pogledu pobijane uredbe i ZVSP-a, Vijeće se poziva na specifičnu prijetnju koju predstavlja Al-Kaida. Ta uredba predstavlja okvir unutar kojeg Europska unija izvršava svoje obveze iz Povelje Ujedinjenih naroda. Kod određivanja odgovarajuće pravne osnove nije nerazumno uzeti u obzir cilj rezolucija koje je donijelo Vijeće sigurnosti.
41 Lastly, the Council points out that the Treaty of Lisbon has not affected the distinction between the CFSP and the area of freedom, security and justice. On the contrary, the importance of a line clearly delimiting those two fields was emphasised in the second paragraph of Article 40 TEU. In consequence, if the Court were to take the view that the contested regulation pursues an objective falling under the CFSP, Article 215(2) TFEU would be the only possible legal basis for its adoption.
41 Na kraju, Vijeće tvrdi da Lisabonski ugovor nije naštetio razgraničenju između ZVSP-a i područja slobode, sigurnosti i pravde. Upravo suprotno tome važnost jasnog razgraničenja ova dva područja naglašena je u drugom stavku članka 40. UEU-a. Stoga, da Sud zauzme stajalište da je pobijana uredba usmjerena prema cilju koji pripada ZVSP-u, članak 215. stavak 2. UFEU-a bio bi jedina moguća pravna osnova za njezino donošenje.
– Preliminary observations
– Uvodna očitovanja
44 With regard to a measure that simultaneously pursues a number of objectives, or that has several components, which are inseparably linked without one’s being incidental to the other, the Court has held that, where various provisions of the Treaty are therefore applicable, such a measure will have to be founded, exceptionally, on the various corresponding legal bases (see, in particular, Parliament v Council, paragraph 36 and case-law cited).
44 U odnosu na mjeru koja istovremeno ima veći broj ciljeva ili koja ima više sastavnih dijelova koji su neodvojivo povezani, a nijedan nije akcesoran u odnosu na drugi, Sud je presudio da se u slučaju kada su dakle primjenjive različite odredbe Ugovorâ, takva mjera iznimno treba temeljiti na različitim odgovarajućim pravnim osnovama (vidjeti osobito gore navedenu presudu Parlament/Vijeće, t. 36. i navedenu sudsku praksu).
45 None the less, the Court has held also, in particular in paragraphs 17 to 21 of Case C-300/89 Commission v Council [1991] ECR I-2867 (‘Titanium dioxide’), that recourse to a dual legal basis is not possible where the procedures laid down for each legal basis are incompatible with each other (see, in particular, Parliament v Council, paragraph 37 and case-law cited).
45 Međutim, Sud je također presudio, osobito u točkama od 17. do 21. presude od 11. lipnja 1991., Komisija/Vijeće, koja je poznata kao „Titanijev dioksid“ (C-300/89, Zb., str. I-2867.), da pribjegavanje dvostrukoj pravnoj osnovi nije moguće kada su postupci predviđeni za svaku pojedinačnu pravnu osnovu međusobno nespojivi (vidjeti osobito gore navedenu presudu Parlament/Vijeće, t. 37. i navedenu sudsku praksu).
46 If it was in the context of the cooperation procedure that the Court found, in Titanium dioxide, an incompatibility between that procedure, provided for by one of the two legal bases concerned in that judgment, and the Council’s acting unanimously after merely consulting the European Parliament, provided for by the other, the Court has, nevertheless, in its subsequent decisions adopted a similar approach in connection with the procedure under Article 251 EC, known as ‘the co-decision procedure’ (see, to this effect, Case C-178/03 Commission v Parliament and Council [2006] ECR I-107, paragraphs 58 and 59, and Parliament v Council, paragraphs 76 to 79). Such an approach is still valid, after the entry into force of the Treaty of Lisbon, in the context of the ordinary legislative procedure.
46 Ako je Sud u kontekstu postupka suradnje u gore navedenoj presudi Titanijev dioksid utvrdio da postoji nespojivost između tog postupka, na način kako je predviđeno jednom od dvije pravne osnove iz navedene presude, i jednoglasnog nastupanja Vijeća nakon jednostavnog savjetovanja s Europskim parlamentom, kako je predviđeno drugom, Sud je ipak u svojim naknadnim odlukama usvojio sličan pristup u vezi s postupkom na temelju članka 251. UEZ-a koji je poznat kao „postupak suodlučivanja“ (vidjeti u tom smislu presude od 10. siječnja 2006., Komisija/Parlament i Vijeće, C-178/03, Zb., str. I-107., t. 58. i 59., i gore navedenu presudu Parlament/Vijeće, t. od 76. do 79.). Taj pristup ostaje valjan i nakon stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, u kontekstu redovnog zakonodavnog postupka.
47 In this instance, while Article 75 TFEU provides for application of the ordinary legislative procedure, which entails qualified majority voting in the Council and the Parliament’s full participation in the procedure, Article 215(2) TFEU, for its part, entails merely informing the Parliament. In addition, recourse to Article 215(2) TFEU, unlike recourse to Article 75 TFEU, requires a previous decision in the sphere of the CFSP, namely, a decision adopted in accordance with Chapter 2 of Title V of the EU Treaty, providing for the adoption of restrictive measures such as those referred to in that provision. As a general rule, adoption of such a decision calls for unanimous voting in the Council acting alone.
47 U ovom slučaju, dok je člankom 75. UFEU-a predviđena primjena redovnog zakonodavnog postupka koji uključuje glasovanje kvalificiranom većinom u Vijeću i puno sudjelovanje Parlamenta u postupku, člankom 215. stavkom 2. UFEU-a s druge strane predviđeno je samo obavješćivanje Parlamenta. Osim toga, primjena članka 215. stavka 2. UFEU-a, za razliku od članka 75. UFEU-a, iziskuje prethodnu odluku u okviru ZVSP-a odnosno odluku donesenu u skladu s poglavljem 2. glave V. Ugovora o EU-u kojom se donose mjere ograničavanja poput onih iz odnosne odredbe. U pravilu takvu odluku donosi Vijeće jednoglasnim samostalnim odlučivanjem.
49 It follows from the foregoing that, even if the contested regulation does pursue several objectives at the same time or have several components indissociably linked, without one’s being secondary to the other, the differences in the procedures applicable under Articles 75 TFEU and 215(2) TFEU mean that it is not possible for the two provisions to be cumulated, one with the other, in order to serve as a twofold legal basis for a measure such as the contested regulation.
49 Iz gore navedenoga slijedi da čak i ako pobijana uredba istovremeno ima više ciljeva ili više sastavnih dijelova koji su neodvojivo povezani, a nijedan nije akcesoran u odnosu na drugi, razlike u postupcima koji se primjenjuju na temelju članka 75. UFEU-a i članka 215. stavka 2. UFEU-a priječe kumulaciju dvije odredbe na način da budu dvostruka pravna osnova za mjeru kao što je pobijana uredba.
– The relationship between Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC and Articles 75 TFEU and 215 TFEU
– Odnos između članaka 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a te članaka 75. UFEU-a i 215. UFEU-a
52 Indeed, that last article, included in the part of the FEU Treaty on external action by the Union, provides, like Article 301 EC, for the interruption or reduction, in part or completely, of economic relations with one or more third countries. It may be noted here that Articles 301 EC and 215(1) TFEU are worded in the same way. As regards Article 60 EC, which was applicable in those cases mentioned in Article 301 EC and which provided for the application of the procedure under that same article, Article 215(1) TFEU contains a reference to financial relations to cover the areas previously within the ambit of Article 60.
52 Naime, potonjim se člankom koji je uključen u dio Ugovora o FEU-u o vanjskom djelovanju Unije predviđa, kao i člankom 301. UEZ-a, prekid ili djelomično ili potpuno smanjenje gospodarskih odnosa s jednom ili više trećih zemalja. Ovdje valja istaknuti da su članak 301. UEZ-a i članak 215. stavak 1. UFEU-a formulirani na sličan način. U odnosu na članak 60. UEZ-a, koji je bio primjenjiv u slučajevima koji se spominju u članku 301. UEZ-a i kojim je predviđena primjena postupka na temelju tog istog članka, članak 215. stavak 1. UFEU-a sadrži pozivanje na financijske odnose na način da se obuhvate područja koja su prethodno bila unutar područja primjene članka 60.
53 Furthermore, Article 215(2) TFEU allows the Council to adopt restrictive measures against natural or legal persons and groups or non-State entities, namely, measures that, before the Treaty of Lisbon entered into force, required Article 308 EC too to be included in their legal basis if their addressees were not linked to the governing regime of a third country (see, to that effect, Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission, paragraph 216).
53 Osim toga, člankom 215. stavkom 2. UFEU-a Vijeću je dopušteno da usvaja [ZP1]mjere ograničavanja protiv fizičkih ili pravnih osoba i skupina ili nedržavnih subjekata odnosno mjere koje su prije stupanja na snagu Lisabonskog ugovora trebale imati i članak 308. UEZ-a kao svoju pravnu osnovu ako njihovi adresati nisu bili povezani s vladajućim režimom treće zemlje (vidjeti u tom smislu presudu Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, t. 216.).