natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(2) Must the concept of the "appropriateness" of the penalty, for the purposes of Article 5 of the EEC Treaty, be understood in terms to be specifically assessed within the legislative scope (both criminal and procedural) of the Member States as requiring a penalty which is "efficacious, effective and genuinely dissuasive"?
2. Treba li pojam ,odgovarajući karakter' sankcije, u smislu članka 5. Ugovora o EEZ-u, razumjeti tako da ju je moguće konkretno procijeniti u normativnom okviru (kako kaznenom tako i postupovnom) države članice, tj. kao sankciju koja je ,učinkovita, djelotvorna i uistinu odvraćajuća'?
(3) Do the combined provisions of the new Articles 2621 and 2622 of the Civil Code, as amended by Legislative Decree No [61/2002], satisfy those criteria: in particular, can Article 2621 of the Civil Code, which summarily punishes by a term of imprisonment of one year and six months offences in connection with false information in balance sheets not occasioning financial loss or occasioning loss but in respect of which no prosecution may be brought under Article 2622 of the Civil Code owing to the absence of a complaint, be described as "effectively dissuasive" and "genuinely appropriate"?
3. Je li u okviru zajedničkih odredbi novih članaka 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika, kako su izmijenjene Zakonodavnom uredbom br. [61/2002], udovoljeno tim kriterijima: posebno, može li se pravilo (iz članka 2621. navedenog građanskog zakonika) na temelju kojega se prekršajno kažnjavaju kaznom zatvora u trajanju od jedne godine i šest mjeseci povrede u vezi s neistinitim podacima u bilanci koje nisu prouzročile imovinsku štetu ili koje su prouzročile imovinsku štetu ali za koje se smatra da su takve da se protiv njih ne može podnijeti tužba bez podnošenja prijave na temelju članka 2622. građanskog zakonika, opisati kao ,stvarno odvraćajuće' ili ,zaista prikladno'?
Finally, is it appropriate, in terms not least of the specific protection of the collective interest in the "transparency" of the corporate market, and the possibility that that interest may assume a Community dimension, to provide in respect of offences under Article 2622(1) of the Civil Code (those committed in regard to companies not listed on the stock exchange) that proceedings may only be brought upon a complaint by members of the company concerned or its creditors?'
Naposljetku, je li primjereno za kaznena djela iz članka 2622. stavka 1. građanskog zakonika (tj. počinjena u okviru trgovačkih društava koja ne kotiraju na burzi vrijednosnih papira) predvidjeti mogućnost da se podnese tužba samo na temelju prijave jedne strane (tj. članova ili vjerovnika) kako bi se stvarno zaštitio opći interes ,transparentnosti' tržišta društava, s aspekta da se on eventualno proširi na tržištu Zajednice?ˮ
40 By order of the President of the Court of 20 January 2003, Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 were joined for the purposes of the written and oral procedure and for the judgment.
40 Rješenjem predsjednika Suda od 20. siječnja 2003., predmeti C-387/02, C-391/02 i C-403/02 spojeni su u svrhu pisanog i usmenog dijela postupka te donošenja presude.
41 Mr Berlusconi and Mr Dell'Utri challenge the admissibility of the questions referred for preliminary ruling in Cases C-387/02 and C-403/02.
41 S. Berlusconi i M. Dell'Utri postavljaju pitanje dopuštenosti prethodnih pitanja u predmetima C-387/02 i C-403/02.
The Italian Government also expresses doubts in that regard.
Talijanska vlada također izražava sumnje u tom pogledu.
42 The questions referred, they argue, seek to circumvent application of the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code in such a way as to enable criminal proceedings to be brought on the basis of the former Article 2621 of the Italian Civil Code, a provision which is significantly less favourable to the accused.
42 Oni ističu da se prethodnim pitanjima nastoji zaobići primjena novih članaka 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika tako da bi se kazneni postupak mogao pokrenuti na temelju bivšeg članka 2621. talijanskoga građanskog zakonika, odredbe koja je znatno nepovoljnija za tuženike.
43 Even assuming, they argue, that the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code prove to be incompatible with the First or the Fourth Companies Directive, the accused cannot, in the absence of any applicable penal provision of national law, be prosecuted and have a different and more onerous penalty imposed on them on the basis of those directives.
43 Oni tvrde da čak i ako se pokaže da novi članci 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika nisu u skladu s Prvom ili Četvrtom direktivom o trgovačkim društvima, isključeno je, ako ne postoji ni jedna primjenjiva kaznena odredba nacionalnog prava, da se tuženici mogu progoniti i da im se mogu nametnuti drukčije i strože sankcije na temelju navedenih direktiva.
44 They submit that it follows from the Court's case-law that a directive cannot, by itself, give rise to obligations on the part of an individual and for that reason cannot be relied on as such against that individual.
44 Oni navode da iz sudske prakse Suda proizlazi da direktiva sama po sebi ne može stvoriti obveze za pojedinca te se stoga protiv njega nije moguće pozivati na nju kao takvu.
Nor can a directive have the effect, by itself and independently of any domestic legislation of a Member State adopted for its application, of determining or increasing the criminal liability of those who infringe its provisions.
Direktiva sama po sebi i neovisno o unutarnjem zakonu države članice donesenom za njezinu provedbu ne može imati učinak određivanja ili povećavanja kaznene odgovornosti osoba koje krše njezine odredbe.
45 The reply sought from the Court, they continue, is irrelevant for the purposes of resolving the disputes pending before the courts which have made the references inasmuch as the former Article 2621 of the Italian Civil Code cannot in any event be applied in the cases in the main proceedings.
45 Odgovor koji se zahtijeva od Suda nije relevantan za rješavanje sporova koji se vode pred sudovima koji su uputili zahtjeve, jer u predmetima u glavnom postupku ni u jednom slučaju nije moguće primijeniti bivši članak 2621. talijanskoga građanskog zakonika.
46 Mr Berlusconi and Mr Dell'Utri contend that the principle of the retroactive application to an accused person of more favourable criminal legislation, a fundamental right which, in the same way as the principle of legality, of which it constitutes an important aspect, forms part of the Community legal order, precludes such an outcome.
46 Takav rezultat bi sprječavao uporabu načela retroaktivne primjene najpovoljnijeg kaznenog zakona za tuženika kao temeljnog prava, koje je na isti način kao i načelo zakonitosti važan aspekt pravnog poretka Zajednice.
47 The Commission, by contrast, argues that the questions submitted for preliminary ruling are admissible.
47 Suprotno tome Komisija navodi da su prethodna pitanja dopuštena.
48 The admissibility of those questions, it submits, is not affected by any possible application of the principle of legality in the event that the reply to be given by the Court might give rise to incompatibility of the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code with Community law, with the possible consequence that proceedings may be brought on the basis of the former Article 2621 of that code, which is less favourable to the accused.
48 Moguća uporaba načela zakonitosti ne bi utjecala na njihovu dopuštenost u slučaju u kojem bi iz odgovora Suda proizašlo da novi članci 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika nisu u skladu s pravom Zajednice, što bi moglo dovesti do uvođenja progona na temelju bivšeg članka 2621. navedenog zakonika, koji je nepovoljniji za tuženike.
49 It is, the Commission argues, important to point out that, at the time when the acts giving rise to the criminal proceedings against the accused in the cases in the main proceedings were confirmed, prosecutions could have been brought in respect of those acts, that is to say, on the basis of the former Article 2621 of the Italian Civil Code, and that it was only later that national provisions were adopted which were more favourable to the accused, but the compatibility of which with Community law has been questioned in some regards, with the result that the national court might, if appropriate, be obliged to set aside the application of those national provisions.
49 Važno je naglasiti da su se u vrijeme kada su bila ustanovljena djela koja su predmet kaznenih postupaka pokrenutih protiv tuženika u predmetima u glavnom postupku, kazneni postupci za ta djela mogli pokrenuti na temelju bivšeg članka 2621. talijanskoga građanskog zakonika, i da su tek kasnije donesene nacionalne odredbe koje su povoljnije za tuženike, ali čija je sukladnost s pravom Zajednice upitna u određenom smislu, tako da bi nacionalni sud mogao, ako je primjereno, odstupiti od primjene tih nacionalnih odredbi.
50 In such a situation, the Commission continues, it would not be the Community legislation which determines or increases criminal liability.
50 U takvoj situaciji zakonodavstvo Zajednice nije ono koje određuje ili povećava kaznenu odgovornost.
The case would involve simply maintaining the effects of the national legislation in force at the time of the acts and in conformity with Community law, by refraining from the application of later legislation which is more favourable but contrary to Community law.
Radi se jednostavno o zadržavanju učinaka nacionalnog zakonodavstva koje je bilo na snazi u vrijeme nastanka djela i u skladu je s pravom Zajednice, pri čemu se ne primjenjuje kasnije zakonodavstva koje je povoljnije ali protivno pravu Zajednice.
51 The principle of the primacy of Community law, the Commission argues, precludes the application of new national provisions, which are more favourable to an accused person, to acts which pre-date those provisions if it should turn out that those provisions do not punish in an appropriate manner an infringement of the rules of Community law and are, for that reason, incompatible with Community law, as interpreted by the Court.
51 Načelo prvenstva prava Zajednice protivi se primjeni novih nacionalnih odredbi koje su povoljnije za tuženika, za djela počinjena prije njihovog uvođenja, ako se pokaže da te odredbe ne kažnjavaju na odgovarajući način kršenje pravila prava Zajednice te stoga nisu u skladu s pravom Zajednice kako ga tumači Sud.
52 By the questions which they have referred, the national courts which have made the references are essentially seeking to ascertain whether, by reason of certain of their provisions, the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code are compatible with the requirement imposed by Community law that penalties for infringement of Community law provisions be appropriate (see paragraph 36 of this judgment).
52 Nacionalni sudovi koji su uputili zahtjeve svojim pitanjima u biti žele saznati jesu li novi članci 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika zbog određenih odredbi koje sadržavaju u skladu sa zahtjevom prava Zajednice da sankcije za kršenje odredbi prava Zajednice moraju biti odgovarajuće (vidjeti točku 36. ove presude).
The Community law requirement that penalties be appropriate
Zahtjev prava Zajednice da sankcije moraju biti odgovarajuće
53 As a first step, it is necessary to examine whether the requirement that the penalties for offences relating to false accounting, such as those set out in the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code, be appropriate is imposed in Article 6 of the First Companies Directive or follows from Article 5 of the Treaty, which, in accordance with established case-law cited in paragraph 36 of this judgment, means that penalties for infringements of provisions of Community law must be effective, proportionate and dissuasive.
53 Kao prvo, valja ispitati je li zahtjev da sankcije za povrede koje se odnose na lažno prikazivanje stanja u poslovnim knjigama, kao što su one iz novih članaka 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika, moraju biti odgovarajuće, nametnut člankom 6. Prve direktive o trgovačkim društvima ili proizlazi iz članka 5. Ugovora, koji u skladu s ustaljenom sudskom praksom navedenom u točki 36. ove presude zahtijeva da sankcije za kršenje odredbi prava Zajednice moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
54 It must be stated in this regard that penalties for offences resulting from false accounting, such as the penalties provided for in the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code, are designed to punish serious infringements of the fundamental principle, compliance with which constitutes the core objective of the Fourth Companies Directive, which follows from the fourth recital in the preamble and from Article 2(3) and (5) of that directive, that annual accounts of companies coming within the scope of that directive must give a true and fair view of the company's assets and liabilities, financial position and profit or loss (see, in this regard, Case C-306/99 BIAO [2003] ECR I-1, paragraph 72 and the case-law there cited).
54 U tom je smislu potrebno ustanoviti da su sankcije za povrede koje proizlaze iz lažnog prikazivanja stanja u poslovnim knjigama, kao što su sankcije predviđene u novim člancima 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika, namijenjene kažnjavanju težih povreda temeljnog načela, poštovanje kojeg je bitan cilj Četvrte direktive o trgovačkim društvima, koji proizlazi iz četvrte uvodne izjave i članka 2. stavaka 3. i 5. te direktive prema kojima godišnji financijski izvještaji društava iz te direktive moraju vjerno prikazati imovinu, financijsko stanje i rezultate društva (vidjeti, u tom smislu, presudu od 7. siječnja 2003., BIAO, C-306/99, Zb., str. I-1., t. 72. i gore navedenu sudsku praksu).
55 This finding may, moreover, be transposed to the Seventh Companies Directive, Article 16(3) and (5) of which essentially sets out, in regard to consolidated accounts, the same provisions as those contained in Article 2(3) and (5) of the Fourth Companies Directive with regard to the annual accounts.
55 To utvrđenje osim toga vrijedi i za Sedmu direktivu Vijeća o trgovačkim društvima, koja u članku 16. stavcima 3. i 5. u pogledu konsolidiranih izvješća predviđa iste odredbe kao što su one sadržane u članku 2. stavcima 3. i 5. Četvrte direktive o trgovačkim društvima u pogledu godišnjih financijskih izvještaja.
56 Concerning the system of penalties provided for under Article 6 of the First Companies Directive, the wording of that provision in itself indicates that that system is to be understood as covering not only the case of the absence of any disclosure of annual accounts but also the case of the disclosure of annual accounts which have not been drawn up in accordance with the rules prescribed by the Fourth Companies Directive in regard to the content of such accounts.
56 S obzirom na sustav sankcija predviđen u članku 6. Prve direktive o trgovačkim društvima, sam tekst te odredbe ukazuje da taj sustav treba razumjeti tako da ne obuhvaća samo slučajeve svakog neobjavljivanja godišnjih financijskih izvještaja, već i slučajeve objave godišnjih financijskih izvještaja koji nisu bili sastavljeni u skladu s pravilima propisanima Četvrtom direktivom o trgovačkim društvima u vezi sa sadržajem tih izvještaja.
57 Article 6 of the Fourth Companies Directive is not limited to imposing an obligation on Member States to provide for appropriate penalties in the case of failure to disclose the balance sheet and the profit and loss account, setting down as it does a similar obligation in respect of a failure to disclose those documents in the manner required by Article 2(1)(f) of the First Companies Directive.
57 Navedeni članak 6. ne ograničava se na nametanje obveze državama članicama da propišu odgovarajuće sankcije u slučaju neobjavljivanja bilance i računa dobiti i gubitka, već predviđa sličnu obvezu u pogledu neobjavljivanja tih dokumenata na način utvrđen u članku 2. stavku 1. točki (f) Prve direktive o trgovačkim društvima.
The latter provision refers expressly to the prospective harmonisation of the rules relating to the content of the annual accounts which was brought about by the Fourth Companies Directive.
Ta se zadnja odredba stoga izričito poziva na predviđeno usklađivanje pravila koja se odnose na sadržaj godišnjih financijskih izvještaja, koje je provedeno Četvrtom direktivom o trgovačkim društvima.
58 It follows from the purpose of the Fourth Companies Directive, which supplements, for the same types of companies, the obligations laid down by the First Companies Directive, and in the absence in that directive of general rules on penalties, that, with the exception of the cases covered by the specific exemption contained in Article 51(3) of the Fourth Companies Directive, the Community legislature did intend to extend the system of penalties referred to in Article 6 of the First Companies Directive to cover infringements of the obligations contained in the Fourth Companies Directive and, in particular, the failure to publish annual accounts which, in respect of their content, satisfy the rules laid down in that regard.
58 Iz strukture Četvrte direktive o trgovačkim društvima, koja za iste vrste društava dopunjuje obveze utvrđene u Prvoj direktivi o trgovačkim društvima i s obzirom da u toj direktivi nema općih pravila o sankcijama, proizlazi da je zakonodavac Zajednice, osim slučajeva koji su obuhvaćeni posebnim izuzećem sadržanim u članku 51. stavku 3. Četvrte direktive o trgovačkim društvima, stvarno namjeravao proširiti sustav sankcija iz članka 6. Prve direktive o trgovačkim društvima kako bi obuhvatio kršenje obveza sadržanih u Četvrtoj direktivi o trgovačkim društvima te posebno neobjavljivanje godišnjih financijskih izvještaja koji u odnosu na njihov sadržaj ispunjavaju pravila propisana u tom smislu.
59 By contrast, the Seventh Companies Directive does provide for such a general rule in Article 38(6).
59 Suprotno tomu, Sedma direktiva o trgovačkim društvima predviđa takvo opće pravilo u članku 38. stavku 6.
It cannot be disputed that that rule also covers the publication of consolidated accounts which have not been drawn up in accordance with the rules laid down in that directive.
Nije sporno da to opće pravilo također obuhvaća objavu konsolidiranih financijskih izvještaja koji nisu sastavljeni u skladu s pravilima utvrđenima u toj direktivi.
60 This difference in content between the Fourth and Seventh Companies Directives may be explained by the fact that Article 2(1)(f) of the First Companies Directive makes no reference whatsoever to consolidated accounts.
60 Tu razliku u sadržaju između Četvrte i Sedme direktive o trgovačkim društvima može se objasniti činjenicom da se članak 2. stavak 1. točka (f) Prve direktive o trgovačkim društvima nikako ne poziva na konsolidirane financijske izvještaje.
Article 6 of the First Companies Directive cannot therefore be treated as applying in the case of non-compliance with the obligations relating to consolidated accounts.
Tako nije moguće smatrati da se članak 6. Prve direktive o trgovačkim društvima primjenjuje u slučaju neispunjavanja obveza u pogledu konsolidiranih financijskih izvještaja.
61 An interpretation of Article 6 of the First Companies Directive to the effect that it also covers the failure to publish annual accounts drawn up in accordance with the rules laid down in regard to the content thereof is, moreover, confirmed by the context and objectives of the directives in question.
61 Tumačenje članka 6. Prve direktive o trgovačkim društvima u smislu da također obuhvaća neobjavljivanje godišnjih financijskih izvještaja sastavljenih u skladu s utvrđenim pravilima u pogledu njihova sadržaja je osim toga potvrđeno kontekstom i ciljevima dotičnih direktiva.
62 As the Advocate General has stressed in points 72 to 75 of her Opinion, it is necessary in this regard to have particular consideration for the fundamental role played by publication of the annual accounts of companies having share capital and a fortiori of the annual accounts drawn up in accordance with the harmonised rules relating to their content, with a view to protecting the interests of third parties, an objective which is stressed in clear terms in the preambles to both the First and the Fourth Companies Directives.
62 Kao što je nezavisna odvjetnica naglasila u točkama 72. do 75. svojeg mišljenja, u tom pogledu valja posebno uzeti u obzir bitnu ulogu objave godišnjih financijskih izvještaja društava kapitala i a fortiori godišnjih financijskih izvještaja koji su sastavljeni u skladu s usklađenim pravilima u pogledu njihova sadržaja, s ciljem zaštite interesa trećih osoba, što je jasno naglašeno u preambulama Prve i Četvrte direktive o trgovačkim društvima.
63 It follows that the requirement that penalties, such as those provided for under the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code for offences resulting from false accounting, be appropriate is laid down in Article 6 of the First Companies Directive.
63 Iz toga proizlazi da je zahtjev da sankcije kao što su one predviđene u novim člancima 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika za povrede koje proizlaze iz lažnog prikazivanja stanja u poslovnim knjigama moraju biti odgovarajuće, utvrđen u članku 6. Prve direktive o trgovačkim društvima.
64 The fact none the less remains that, in order to clarify the scope of the requirement that the penalties set out in Article 6 of the First Companies Directive be appropriate, account may usefully be taken of the Court's established case-law on Article 5 of the Treaty, which sets out a similar requirement.
64 Ipak ostaje činjenica da je, kako bi se razjasnio opseg zahtjeva da sankcije utvrđene u članku 6. Prve direktive o trgovačkim društvima moraju biti odgovarajuće, potrebno uzeti u obzir ustaljenu sudsku praksu Suda o članku 5. Ugovora, kojim se utvrđuje sličan zahtjev.
65 According to that case-law, while the choice of penalties remains within their discretion, Member States must ensure in particular that infringements of Community law are penalised under conditions, both procedural and substantive, which are analogous to those applicable to infringements of national law of a similar nature and importance and which, in any event, make the penalty effective, proportionate and dissuasive (see, inter alia, Commission v Greece, cited above, paragraphs 23 and 24; Case C-326/88 Hansen [1990] ECR I-2911, paragraph 17; Case C-167/01 Inspire Art [2003] ECR I-10155, paragraph 62; and Case C-230/01 Penycoed [2004] ECR I-0000, paragraph 36 and the case-law cited therein).
65 Iako zadržavaju pravo na izbor sankcija, države članice moraju u skladu s tom sudskom praksom prije svega osigurati da povrede prava Zajednice budu sankcionirane pod postupovnim i materijalnim uvjetima koji odgovaraju onima koji se primjenjuju na povrede nacionalnog prava koje su slične naravi i važnosti i koji, u svakom slučaju, čine sankciju učinkovitom, razmjernom i odvraćajućom (vidjeti posebno gore navedenu presudu Komisija/Grčka, t. 23. i 24., presudu od 10. srpnja 1990., Hansen, C-326/88, Zb., str. I-2911., t. 17., presudu od 30. rujna 2003., Inspire Art, C-167/01, Zb., str. I-10155., t. 62. i presudu od 15. siječnja 2004., Penycoed, C-230/01, Zb., str. I-00937., t. 36. i navedenu sudsku praksu).
The principle of the retroactive application of the more lenient penalty
Načelo retroaktivne primjene blaže kazne