natgillin/translations-raw huggingface dataset:
43 It follows that the right of residence in a Member State referred to in Articles 4 and 8 of Directive 68/360 is accorded only to nationals of a Member State who are already in employment in the first Member State. Persons seeking employment are excluded. They can rely solely on the provisions of that directive concerning their movement within the Community.
43 Iz toga proizlazi da je pravo boravka u državi članici iz članaka 4. i 8. Direktive 68/360 rezervirano samo za državljane države članice koji su već zaposleni u prvoj državi članici. Isključene su osobe koje traže zaposlenje. One se mogu pozvati isključivo na odredbe navedene Direktive u vezi sa svojim kretanjem u Zajednici.
44 The answer to the second question must therefore be that a person in the circumstances of the appellant in the main proceedings does not have a right to reside in the United Kingdom solely on the basis of Directive 68/360.
44 Stoga na drugo pitanje valja odgovoriti da osoba u okolnostima u kojima je tužitelj u glavnom postupku nema pravo boraviti u Ujedinjenoj Kraljevini isključivo na temelju Direktive 68/360.
45 In Mr Collins’ submission, there is no doubt that he is a national of another Member State who was lawfully in the United Kingdom and that jobseeker’s allowance is within the scope of the Treaty. The result, as the Court held in Case C-184/99 Grzelczyk [2001] ECR I-6193, is that the payment of a non-contributory means-tested benefit to a national of a Member State other than the host Member State cannot be made conditional on the satisfaction of a condition when such a condition is not applied to nationals of the host Member State. Mr Collins acknowledges that the habitual residence test is applied to United Kingdom nationals as well. However, it is well established that a provision of national law is to be regarded as discriminatory for the purposes of Community law if it is inherently more likely to be satisfied by nationals of the Member State concerned.
45 Prema B. F. Collinsu, nema nikakve sumnje da je on državljanin druge države članice koji je zakonito boravio u Ujedinjenoj Kraljevini i da je naknada za traženje zaposlenja obuhvaćena područjem primjene Ugovora. Stoga, kao što je Sud presudio u presudi od 20. rujna 2001, Grzelczyk (C-184/99, Zb., str. I-6193.), plaćanje nedoprinosnog davanja koje se ne temelji na dohocima državljaninu države članice koja nije država članica domaćin ne može biti uvjetovano zadovoljavanjem uvjeta ako se taj uvjet ne primjenjuje na državljane države članice domaćina. B. F. Collins priznaje da se kriterij uobičajenog boravišta primjenjuje i na državljane Ujedinjene Kraljevine. Međutim, utvrđeno je da odredbu nacionalnog prava treba smatrati diskriminirajućom u smislu prava Zajednice ako je zbog njezine prirode lakše ispunjavaju državljani dotične države članice.
46 The United Kingdom Government and the German Government argue that there is no provision or principle of Community law which requires that a benefit such as the jobseeker’s allowance be paid to a person in the circumstances of Mr Collins.
46 Vlada Ujedinjene Kraljevine i njemačka vlada smatraju da u pravu Zajednice ne postoji nikakva odredba ili načelo kojima se zahtijeva da davanja kao što je naknada za traženje zaposlenja budu plaćena osobi u situaciji u kojoj je B. F. Collins.
47 With regard to the possible existence of indirect discrimination, the United Kingdom Government submits that there are relevant objective justifications for not making income-based jobseeker’s allowance available to persons in the situation of Mr Collins. Unlike the position in Case C-224/98 D’Hoop [2002] ECR I-6191, the eligibility criteria adopted for the allowance at issue here do not go beyond what is necessary to attain the objective pursued. They represent a proportionate and hence permissible method of ensuring that there is a real link between the claimant and the geographic employment market. In the absence of such criteria, persons who have little or no link with the United Kingdom employment market, as in the case of Mr Collins, would then be able to claim that allowance.
47 U vezi s mogućim postojanjem neizravne diskriminacije, vlada Ujedinjene Kraljevine smatra da postoje relevantna objektivna opravdanja zašto se osobama u situaciji u kojoj je B. F. Collins ne dodjeljuje naknada za traženje zaposlenja koja se temelji na dohotku. Za razliku od položaja na temelju kojeg je izrečena presuda od 11. srpnja 2002., D’Hoop (C-224/98, Zb., str. I-6191.), kriteriji korišteni za dodjelu predmetne naknade ne prelaze ono što je nužno za ostvarivanje željenog cilja. Oni predstavljaju razmjernu i stoga dopuštenu metodu kojom se osigurava postojanje stvarne povezanosti između podnositelja zahtjeva i zemljopisnog tržišta rada. U nedostatku takvih kriterija, osobe sa slabom ili nikakvom povezanosti s tržištem rada Ujedinjene Kraljevine, kao što je to slučaj s B. F. Collinsom, imale bi mogućnost tražiti tu naknadu.
48 According to the Commission, it is not disputed that Mr Collins was genuinely seeking work in the United Kingdom during the two months following his arrival in that Member State and that he was lawfully resident there in his capacity as a person seeking work. As a citizen of the Union lawfully residing in the United Kingdom, he was clearly entitled to the protection conferred by Article 6 of the Treaty against discrimination on grounds of nationality in any situation falling within the material scope of Community law. That is precisely the case with regard to jobseeker’s allowance, which should be considered to be a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68.
48 Prema Komisiji s jedne strane nije sporno da je B. F. Collins stvarno tražio zaposlenje u Ujedinjenoj Kraljevini tijekom dva mjeseca nakon dolaska u tu državu članicu i da je, s druge strane, zakonito u njoj boravio u svojstvu osobe koja traži zaposlenje. Kao građanin Unije koji zakonito boravi u Ujedinjenoj Kraljevini, nema sumnje da je imao pravo na zaštitu predviđenu člankom 6. Ugovora od svake diskriminacije na temelju državljanstva u bilo kojoj situaciji obuhvaćenoj područjem primjene ratione materiae prava Zajednice. To je upravo slučaj s dodjelom naknade za traženje zaposlenja, koja bi se trebala smatrati socijalnom povlasticom u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe br. 1612/68.
49 The Commisson also observes that it is clear that the right to stay in another Member State to seek work there can be limited to a reasonable period and that Mr Collins’ right to rely on Articles 6 and 8 of the Treaty in order to claim the allowance, on the same basis as United Kingdom nationals, is therefore similarly restricted to that period of lawful residence.
49 Komisija osim toga smatra da je jasno da pravo boravka radi traženja zaposlenja u drugoj državi članici može biti ograničeno na razumno razdoblje i da je, slično tome, pravo B. F. Collinsa da pozivanjem na članke 6. i 8. Ugovora zatraži navedenu naknadu na jednakoj osnovi kao i državljani Ujedinjene Kraljevine ograničeno na to razdoblje zakonitog boravka.
50 None the less, the Commission submits that a requirement of habitual residence may be indirectly discriminatory because it can be more easily met by nationals of the host Member State than by those of other Member States. Whilst such a requirement may be justified on objective grounds necessarily intended to avoid ‘benefit tourism’ and thus the possibility of abuse by work-seekers who are not genuine, the Commission notes that in the case of Mr Collins the genuine nature of the search for work is not in dispute. Indeed, it appears that he has remained continuously employed in the United Kingdom ever since first finding work there shortly after his arrival.
50 Međutim, Komisija smatra da uvjet uobičajenog boravišta može biti neizravno diskriminirajući, jer ga državljani države članice domaćina mogu ispuniti lakše nego državljani drugih država članica. Iako takav uvjet može biti opravdan objektivnim razlozima čija je namjena nužno izbjegavanje „socijalnog turizma”, a time i sprečavanje mogućnosti zloporabe od strane osoba čija potraga za zaposlenjem nije stvarna, Komisija ističe da u slučaju B. F. Collinsa stvarna priroda njegove potrage za poslom nije sporna. Naime, B. F. Collins je, nakon što je došao u Ujedinjenu Kraljevinu i ubrzo pronašao prvi posao, neprekidno radio.
51 By the third question, the Social Security Commissioner asks essentially whether there is a provision or principle of Community law on the basis of which a national of a Member State who is genuinely seeking employment in another Member State may claim there a jobseeker’s allowance such as that provided for by the 1995 Act.
51 Svojim trećim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita postoji li odredba ili načelo prava Zajednice na temelju kojeg državljanin države članice koji stvarno traži zaposlenje u drugoj državi članici može tražiti naknadu za traženje zaposlenja kao što je ona predviđena Zakonom iz 1995.
52 First of all, without there being any need to consider whether a person such as the appellant in the main proceedings falls within the scope ratione personae of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996 (OJ 1997 L 28, p. 1) (‘Regulation No 1408/71’), it is clear from the order for reference that the person concerned never resided in another Member State before seeking employment in the United Kingdom, so that the aggregation rule contained in Article 10a of Regulation No 1408/71 is inapplicable in the main proceedings.
52 Prije svega, bez potrebe za razmatranjem je li osoba kao što je tužitelj u glavnom postupku obuhvaćena područjem primjene ratione personae Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar Zajednice, kako je izmijenjena i ažurirana Uredbom Vijeća (EZ) br. 118/97 od 2. prosinca 1996. (SL 1997, L 28, str. 1.), (Posebno izdanje na hrvatskom jeziku poglavlje 05, svezak 005, str. 7., u daljnjem tekstu: Uredba br. 1408/71), iz rješenja kojim se upućuje prethodno pitanje proizlazi da dotična osoba nikada nije boravila u drugoj državi članici prije traženja zaposlenja u Ujedinjenoj Kraljevini, tako da pravilo zbrajanja sadržano u članku 10.a Uredbe br. 1408/71 nije primjenjivo u glavnom postupku.
53 Under the 1996 Regulations, nationals of other Member States seeking employment who are not workers for the purposes of Regulation No 1612/68 and do not derive a right of residence from Directive 68/360 can claim the allowance only if they are habitually resident in the United Kingdom.
53 U skladu s propisima iz 1996., državljani drugih država članica koji traže zaposlenje, koji nisu radnici u smislu Uredbe br. 1612/68 ili koji ne ostvaruju pravo boravka na temelju Direktive 68/360, mogu tražiti naknadu samo ako imaju uobičajeno boravište u Ujedinjenoj Kraljevini.
54 It must therefore be determined whether the principle of equal treatment precludes national legislation which makes entitlement to a jobseeker’s allowance conditional on a residence requirement.
54 Stoga valja utvrditi protivi li se načelu jednakog postupanja nacionalni propis na temelju kojeg pravo na dodjelu naknade za traženje zaposlenja ovisi o uvjetu boravišta.
55 In accordance with the first paragraph of Article 6 of the Treaty, any discrimination on grounds of nationality is prohibited within the scope of application of the Treaty, without prejudice to any special provisions contained therein. Since Article 48(2) of the Treaty is such a special provision, it is appropriate to consider first the 1996 Regulations in the light of that article.
55 U skladu s člankom 6. stavkom 1. Ugovora, ne dovodeći pritom u pitanje njegove posebne odredbe, u primjeni Ugovora zabranjuje se svaka diskriminacija na temelju državljanstva. Budući da je članak 48. stavak 2. Ugovora takva posebna odredba, treba prvo razmotriti propise iz 1996. u svjetlu tog članka.
56 Among the rights which Article 48 of the Treaty confers on nationals of the Member States is the right to move freely within the territory of the other Member States and to stay there for the purposes of seeking employment (Antonissen, cited above, paragraph 13).
56 U vezi s time valja podsjetiti da su među pravima koja su člankom 48. Ugovora dodijeljena državljanima država članica pravo slobodnog kretanja na državnom području drugih država članica i pravo boravka s ciljem traženja zaposlenja (navedena presuda Antonissen, t. 13.).
57 Nationals of a Member State seeking employment in another Member State thus fall within the scope of Article 48 of the Treaty and, therefore, enjoy the right laid down in Article 48(2) to equal treatment.
57 Državljani države članice koji traže zaposlenje u drugoj državi članici stoga su obuhvaćeni područjem primjene članka 48. Ugovora i stoga ostvaruju pravo na jednako postupanje utvrđeno člankom 48. stavkom 2.
58 As regards the question whether the right to equal treatment enjoyed by nationals of a Member State seeking employment in another Member State also encompasses benefits of a financial nature such as the benefit at issue in the main proceedings, the Court has held that Member State nationals who move in search of employment qualify for equal treatment only as regards access to employment in accordance with Article 48 of the Treaty and Articles 2 and 5 of Regulation No 1612/68, but not with regard to social and tax advantages within the meaning of Article 7(2) of that regulation (Lebon, paragraph 26, and Case C-278/94 Commission v Belgium, cited above, paragraphs 39 and 40).
58 U vezi s pitanjem obuhvaća li pravo na jednako postupanje koje ostvaruju državljani države članice koji traže zaposlenje u drugoj državi članici i davanja financijske prirode kao što je ono u glavnom postupku, Sud je presudio da državljani države članice koji se kreću u potrazi za zaposlenjem ostvaruju pravo na jednako postupanje samo u pogledu pristupa zapošljavanju u skladu s člankom 48. Ugovora i člancima 2. i 5. Uredbe br. 1612/68, ali ne i u pogledu socijalnih i poreznih povlastica u smislu članka 7. stavka 2. navedene Uredbe (navedene presude Lebon, t. 26., i od 12. rujna 1996., Komisija/Belgija, t. 39. i 40.).
59 Article 2 of Regulation No 1612/68 concerns the exchange of applications for and offers of employment and the conclusion and performance of contracts of employment, while Article 5 of the regulation relates to the assistance afforded by employment offices.
59 Članak 2. Uredbe br. 1612/68 odnosi se na razmjenu prijava i ponuda za zaposlenje te sklapanje i izvršavanje ugovora o radu, dok se članak 5. navedene uredbe odnosi na pomoć koju pružaju uredi za zapošljavanje.
60 It is true that those articles do not expressly refer to benefits of a financial nature. However, in order to determine the scope of the right to equal treatment for persons seeking employment, this principle should be interpreted in the light of other provisions of Community law, in particular Article 6 of the Treaty.
60 Točno je da u tim člancima nisu izričito navedena davanja financijske prirode. Međutim, kako bi se utvrdilo područje primjene prava na jednako postupanje za osobe koje traže zaposlenje, to načelo treba tumačiti u svjetlu drugih odredaba prava Zajednice, posebno članka 6. Ugovora.
61 As the Court has held on a number of occasions, citizens of the Union lawfully resident in the territory of a host Member State can rely on Article 6 of the Treaty in all situations which fall within the scope ratione materiae of Community law. Citizenship of the Union is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States, enabling those who find themselves in the same situation to enjoy the same treatment in law irrespective of their nationality, subject to such exceptions as are expressly provided for (see, in particular, Grzelczyk, cited above, paragraphs 31 and 32, and Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-0000, paragraphs 22 and 23).
61 Kao što je Sud u više navrata istaknuo, građani Unije koji zakonito borave na državnom području države članice domaćina mogu se pozvati na članak 6. Ugovora u svim situacijama obuhvaćenima područjem primjene ratione materiae prava Zajednice. Status građanina Unije predodređen je da bude temeljni status državljana država članica, koji onima od tih državljana koji se nalaze u istoj situaciji omogućava da se, neovisno o njihovom državljanstvu i ne dovodeći u pitanje iznimke izričito predviđene s tim u vezi, prema njima jednako pravno postupa (posebno vidjeti navedenu presudu Grzelczyk, t. 31. i 32., i presudu od 2. listopada 2003., Garcia Avello, C-148/02, Zb., str. I-11613., t. 22. i 23.).
62 It is to be noted that the Court has held, in relation to a student who is a citizen of the Union, that entitlement to a non-contributory social benefit, such as the Belgian minimum subsistence allowance (‘minimex’), falls within the scope of the prohibition of discrimination on grounds of nationality and that, therefore, Articles 6 and 8 of the Treaty preclude eligibility for that benefit from being subject to conditions which are liable to constitute discrimination on grounds of nationality (Grzelczyk, paragraph 46).
62 Valja istaknuti da je u vezi sa studentom koji je građanin Unije Sud presudio da je pravo na nedoprinosno socijalno davanje, kao što je belgijska najniža naknada za osnovne životne troškove („minimex”), obuhvaćeno područjem primjene zabrane diskriminacije na temelju državljanstva i da je stoga člancima 6. i 8. Ugovora protivno da mogućnost korištenja prava na navedeno davanje ovisi o uvjetima koji mogu predstavljati diskriminaciju na temelju državljanstva (navedena presuda Grzelczyk, t. 46.).
63 In view of the establishment of citizenship of the Union and the interpretation in the case-law of the right to equal treatment enjoyed by citizens of the Union, it is no longer possible to exclude from the scope of Article 48(2) of the Treaty – which expresses the fundamental principle of equal treatment, guaranteed by Article 6 of the Treaty – a benefit of a financial nature intended to facilitate access to employment in the labour market of a Member State.
63 U vezi s uspostavljanjem građanstva Unije i tumačenjem u sudskoj praksi prava na jednako postupanje koje ostvaruju građani Unije, više nije moguće iz područja primjene članka 48. stavka 2. Ugovora, koji izražava temeljno načelo jednakog postupanja zajamčeno člankom 6. Ugovora, isključiti davanje financijske prirode čija je namjena olakšati pristup zapošljavanju na tržištu rada države članice.
64 The interpretation of the scope of the principle of equal treatment in relation to access to employment must reflect this development, as compared with the interpretation followed in Lebon and in Case C-278/94 Commission v Belgium.
64 Tumačenje područja primjene načela jednakog postupanja u odnosu na pristup zapošljavanju mora odražavati navedeni razvoj u odnosu na tumačenje iz navedenih presuda Lebon i Komisija/Belgija od 12. rujna 1996.
65 The 1996 Regulations introduce a difference in treatment according to whether the person involved is habitually resident in the United Kingdom. Since that requirement is capable of being met more easily by the State’s own nationals, the 1996 Regulations place at a disadvantage Member State nationals who have exercised their right of movement in order to seek employment in the territory of another Member State (see, to this effect, Case C-237/94 O’Flynn [1996] ECR I-2617, paragraph 18, and Case C-388/01 Commission v Italy [2003] ECR I-721, paragraphs 13 and 14).
65 Propisima iz 1996. uvedena je razlika u postupanju ovisno o tome ima li dotična osoba uobičajeno boravište u Ujedinjenoj Kraljevini ili nema. Budući da taj uvjet mogu lakše ispuniti državljani države članice, navedenim propisima u nepovoljan su položaj stavljeni državljani države članice koji koriste svoje pravo kretanja s ciljem traženja zaposlenja na državnom području druge države članice (u tom smislu vidjeti presude od 23. svibnja 1996., O’Flynn, C-237/94, Zb., str. I-2617., t. 18., i od 16. siječnja 2003., Komisija/Italija, C-388/01, Zb., str. I-721., t. 13. i 14.).
66 A residence requirement of that kind can be justified only if it is based on objective considerations that are independent of the nationality of the persons concerned and proportionate to the legitimate aim of the national provisions (Case C-274/96 Bickel and Franz [1998] ECR I-7637, paragraph 27).
66 Takav uvjet boravišta može biti opravdan samo ako se temelji na objektivnim razlozima, neovisnim o državljanstvu dotičnih osoba i proporcionalnim legitimnom cilju nacionalnog prava (presuda od 24. studenoga 1998., Bickel i Franz, C-274/96, Zb., str. I-7637., t. 27.).
67 The Court has already held that it is legitimate for the national legislature to wish to ensure that there is a genuine link between an applicant for an allowance in the nature of a social advantage within the meaning of Article 7(2) of Regulation No 1612/68 and the geographic employment market in question (see, in the context of the grant of tideover allowances to young persons seeking their first job, D’Hoop, cited above, paragraph 38).
67 Sud je već presudio da je legitimno za nacionalnog zakonodavca da želi osigurati postojanje stvarne veze između podnositelja zahtjeva za naknadu koja je po svojoj prirodi socijalna povlastica u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe br. 1612/68 i mjerodavnog tržišta rada u zemljopisnom smislu (u kontekstu dodjele naknada za nezaposlene mlade koji traže prvi posao vidjeti navedenu presudu D’Hoop, t. 38.).
68 The jobseeker’s allowance introduced by the 1995 Act is a social security benefit which replaced unemployment benefit and income support, and requires in particular the claimant to be available for and actively seeking employment and not to have income exceeding the applicable amount or capital exceeding a specified amount.
68 Valja napomenuti da je naknada za traženje zaposlenja uvedena Zakonom iz 1995. socijalna naknada kojom je zamijenjena naknada za nezaposlene i dohodovna potpora, te posebno zahtijeva da je podnositelj zahtjeva za naknadu dostupan za rad i da aktivno traži zaposlenje te da nema dohodak veći od primjenjivog iznosa ili kapital koji prelazi navedeni iznos.
69 It may be regarded as legitimate for a Member State to grant such an allowance only after it has been possible to establish that a genuine link exists between the person seeking work and the employment market of that State.
69 Može se smatrati legitimnim da država članica odobri takvu naknadu tek nakon što postane moguće utvrditi postojanje stvarne veze između osobe koja traži posao i tržišta rada te države.
70 The existence of such a link may be determined, in particular, by establishing that the person concerned has, for a reasonable period, in fact genuinely sought work in the Member State in question.
70 Postojanje takve veze može se posebno potvrditi utvrđivanjem da je dotična osoba u razumnom vremenu stvarno tražila zaposlenje u predmetnoj državi članici.
71 The United Kingdom is thus able to require a connection between persons who claim entitlement to such an allowance and its employment market.
71 Stoga Ujedinjena Kraljevina može zahtijevati povezanost između podnositelja zahtjeva za takvu naknadu i svojeg tržišta rada.