natgillin/translations-raw huggingface dataset:
111 In the light of the foregoing, the answer to the first question must be that Article 49 EC and Directive 96/71 are to be interpreted as precluding a trade union, in a Member State in which the terms and conditions of employment covering the matters referred to in Article 3(1), first subparagraph, (a) to (g) of that directive are contained in legislative provisions, save for minimum rates of pay, from attempting, by means of collective action in the form of a blockade (`blockad') of sites such as that at issue in the main proceedings, to force a provider of services established in another Member State to enter into negotiations with it on the rates of pay for posted workers and to sign a collective agreement the terms of which lay down, as regards some of those matters, more favourable conditions than those resulting from the relevant legislative provisions, while other terms relate to matters not referred to in Article 3 of the directive.
111 S obzirom na prethodno navedeno, na prvo pitanje valja odgovoriti da članak 49. UEZ-a i članak 3. Direktive 96/71 treba tumačiti na način da im je protivno da sindikat u državi članici u kojoj su uvjeti rada i zapošljavanja u vezi s pitanjima predviđenima u članku 3. stavku 1. prvom podstavku točkama (a) do (g) te direktive sadržani u zakonodavnim odredbama, osim minimalne plaće, putem kolektivne mjere u obliku blokade gradilišta kao što je ona u predmetu u glavnom postupku, prisili pružatelja usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici da započne s njim pregovore o plaćama za upućene radnike i da pristupi kolektivnom ugovoru čijim se odredbama za određena navedena pitanja utvrđuju povoljniji uvjeti od onih koji proizlaze iz relevantnih zakonodavnih odredaba, dok se ostale odredbe odnose na pitanja koja nisu predviđena člankom 3. navedene direktive.
112 By the second question, the national court is asking, in essence, whether, where there is a prohibition in a Member State against trade unions undertaking collective action with the aim of having a collective agreement between other parties set aside or amended, Articles 49 EC and 50 EC preclude that prohibition from being subject to the condition that such action must relate to terms and conditions of employment to which the national law applies directly, thereby making it impossible for an undertaking which posts workers to that Member State in the framework of the provision of services and which is bound by a collective agreement subject to the law of another Member State to enforce such a prohibition vis-à-vis those trade unions.
112 Svojim drugim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li člancima 49. UEZ-a i 50. UEZ-a protivno, kada u državi članici postoji zabrana sindikatima da poduzimaju kolektivnu mjeru s ciljem ukidanja ili izmjene kolektivnog ugovora sklopljenog između trećih stranaka, da takva zabrana podliježe uvjetu da se takva mjera mora odnositi na uvjete rada i zapošljavanja na koje se nacionalno pravo izravno primjenjuje, onemogućavajući time poduzeću koje upućuje radnike u tu državu članicu u okviru pružanja usluga i koje je vezano kolektivnim ugovorom koji podliježe pravu druge države članice primjenu takve zabrane prema takvim sindikatima.
113 That question concerns the application of the provisions of the MBL which introduced a system to combat social dumping, pursuant to which a service provider is not entitled, in the Member State in which it provides its services, to expect any account to be taken of the obligations under collective agreements to which it is already subject in the Member State in which it is established.
113 Ovo pitanje odnosi se na primjenu odredaba MBL-a kojim je uveden sustav borbe protiv socijalnog dampinga, na temelju kojeg pružatelj usluga nema pravo očekivati u državi članici u kojoj pruža svoje usluge da će se uzeti u obzir obveze koje proizlaze iz kolektivnih ugovora kojima već podliježe u državi članici svojeg poslovnog nastana.
It follows from such a system that collective action is authorised against undertakings bound by a collective agreement subject to the law of another Member State in the same way as such action is authorised against undertakings which are not bound by any collective agreement.
Iz takvog sustava proizlazi da su kolektivne mjere dozvoljene protiv poduzeća vezanih kolektivnim ugovorom koji podliježu pravu druge države članice na isti način na koji su takve mjere dozvoljene protiv poduzeća koja nisu vezana nikakvim kolektivnim ugovorom.
114 It is clear from settled case-law that the freedom to provide services implies, in particular, the abolition of any discrimination against a service provider on account of its nationality or the fact that it is established in a Member State other than the one in which the service is provided (see, inter alia, Case C-154/89 Commission v France [1991] ECR I-659, paragraph 12; Case C-180/89 Commission v Italy ECR I-709, paragraph 15; Case C-198/89 Commission v Greece ECR I-727, paragraph 16, and Commission v Germany [2007] paragraph 83).
114 Iz ustaljene sudske prakse proizlazi da sloboda pružanja usluga osobito podrazumijeva ukidanje svake diskriminacije protiv pružatelja usluga na temelju državljanstva ili činjenice da ima poslovni nastan u državi članici koja nije država u kojoj pruža uslugu (vidjeti, osobito, presude od 26. veljače 1991., Komisija/Francuska, C-154/89, Zb., str. I-659., t. 12.; Komisija/Italija, C-180/89, Zb., str. I-709., t. 15.; Komisija/Grčka, C-198/89, Zb., str. I-727., t. 16. i od 18. srpnja 2007., ranije navedenu presudu Komisija/Njemačka, t. 83.).
115 It is also settled case-law that discrimination can arise only through the application of different rules to comparable situations or the application of the same rule to different situations (See, inter alia, Case C-279/93 Schumacker [1995] ECR I-225, paragraph 30; Case C-383/05 Talotta [2007] ECR I-0000, paragraph 18, and Case C-182/06 Lakebrink and Peters-Lakebrink [2007] ECR I-0000, paragraph 27).
115 Isto tako iz ustaljene sudske prakse proizlazi da do diskriminacije može doći samo primjenom različitih pravila na usporedive situacije ili primjenom istog pravila na različite situacije (vidjeti, osobito, presudu od 14. veljače 1995., Schumacker, C-279/93, Zb., str. I-225., t. 30.; od 22. ožujka 2007., Talotta, C-383/05, Zb., str. I-2555., t. 18. kao i od 18. srpnja 2007., Lakebrink i Peters-Lakebrink, C-182/06, Zb., str. I-6705., t. 27.).
116 In that regard, it must be pointed out that national rules, such as those at issue in the case in the main proceedings, which fail to take into account, irrespective of their content, collective agreements to which undertakings that post workers to Sweden are already bound in the Member State in which they are established, give rise to discrimination against such undertakings, in so far as under those national rules they are treated in the same way as national undertakings which have not concluded a collective agreement.
116 S tim u vezi valja naglasiti da nacionalni propisi, poput onih u predmetu u glavnom postupku, koji bez obzira na njihov sadržaj ne uzimaju u obzir kolektivne ugovore kojima su poduzeća koja upućuju radnike u Švedsku već vezana u državi članici u kojoj imaju poslovni nastan, stvaraju diskriminaciju protiv tih poduzeća, u mjeri u kojoj se s njima postupa na isti način kao i s nacionalnim poduzećima koja nisu sklopila kolektivni ugovor.
117 It follows from Article 46 EC, which must be interpreted strictly, that discriminatory rules may be justified only on grounds of public policy, public security or public health (see Commission v Germany [2007] paragraph 86).
117 Iz članka 46. UEZ-a, koji treba usko tumačiti, proizlazi da se diskriminirajuća pravila mogu opravdati jedino razlozima javnog poretka, javne sigurnosti i javnog zdravlja (vidjeti ranije navedenu presudu od 18. srpnja 2007., Komisija/Njemačka, t. 86.).
118 It is clear from the order for reference that the application of those rules to foreign undertakings which are bound by collective agreements to which Swedish law does not directly apply is intended, first, to allow trade unions to take action to ensure that all employers active on the Swedish labour market pay wages and apply other terms and conditions of employment in line with those usual in Sweden, and secondly, to create a climate of fair competition, on an equal basis, between Swedish employers and entrepreneurs from other Member States.
118 Iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da je namjena primjene tih propisa na poduzeća s poslovnim nastanom u drugim državama članicama koja su vezana kolektivnim ugovorima na koje se švedsko pravo izravno ne primjenjuje, s jedne strane, omogućiti sindikatima poduzimanje mjera kako bi osigurali da svi poslodavci prisutni na švedskom tržištu rada isplaćuju plaće i primjenjuju ostale uvjete rada i zapošljavanja u skladu s onima uobičajenima u Švedskoj i, s druge strane, stvoriti ozračje poštenog tržišnog natjecanja pod istim uvjetima između švedskih poslodavaca i poduzetnika koji dolaze iz drugih država članica.
119 Since none of the considerations referred to in the previous paragraph constitute grounds of public policy, public security or public health within the meaning of Article 46 EC, applied in conjunction with Article 55 EC, it must be held that discrimination such as that in the case in the main proceedings cannot be justified.
119 S obzirom na to da nijedan od razloga navedenih u prethodnoj točki ne ulazi u razloge javnog poretka, javne sigurnosti i javnog zdravlja, u smislu članka 46. UEZ-a primijenjenog zajedno s člankom 55. UEZ-a, valja utvrditi da se diskriminacija poput one u predmetu u glavnom postupku ne može opravdati.
120 In the light of the foregoing, the answer to the second question must be that, where there is a prohibition in a Member State against trade unions undertaking collective action with the aim of having a collective agreement between other parties set aside or amended, Articles 49 EC and 50 EC preclude that prohibition from being subject to the condition that such action must relate to terms and conditions of employment to which the national law applies directly.
120 S obzirom na prethodno navedeno, na drugo pitanje valja odgovoriti da je člancima 49. UEZ-a i 50. UEZ-a protivno, kada u državi članici postoji zabrana sindikatima da poduzimaju kolektivnu mjeru s ciljem ukidanja ili izmjene kolektivnog ugovora sklopljenog između trećih stranaka, da takva zabrana podliježe uvjetu da se takva mjera mora odnositi na uvjete rada i zapošljavanja na koje se nacionalno pravo izravno primjenjuje.
1. Article 49 EC and Article 3 of Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services are to be interpreted as precluding a trade union, in a Member State in which the terms and conditions of employment covering the matters referred to in Article 3(1), first subparagraph, (a) to (g) of that directive are contained in legislative provisions, save for minimum rates of pay, from attempting, by means of collective action in the form of a blockade (`blockad') of sites such as that at issue in the main proceedings, to force a provider of services established in another Member State to enter into negotiations with it on the rates of pay for posted workers and to sign a collective agreement the terms of which lay down, as regards some of those matters, more favourable conditions than those resulting from the relevant legislative provisions, while other terms relate to matters not referred to in Article 3 of the directive.
1. Članak 49. UEZ-a i članak 3. Direktive 96/71 treba tumačiti na način da im je protivan pokušaj sindikata da u državi članici u kojoj su uvjeti rada i zapošljavanja u vezi s pitanjima predviđenima u članku 3. stavku 1. prvom podstavku točkama (a) do (g) te direktive sadržani u zakonodavnim odredbama, osim minimalne plaće, putem kolektivne mjere u obliku blokade gradilišta kao što je ona u predmetu u glavnom postupku, prisili pružatelja usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici da započne s njim pregovore o plaćama za upućene radnike i da pristupi kolektivnom ugovoru čijim se odredbama za određena navedena pitanja utvrđuju povoljniji uvjeti od onih koji proizlaze iz relevantnih zakonodavnih odredaba, dok se ostale odredbe odnose na pitanja koja nisu predviđena člankom 3. navedene direktive.
2. Where there is a prohibition in a Member State against trade unions undertaking collective action with the aim of having a collective agreement between other parties set aside or amended, Articles 49 EC and 50 EC preclude that prohibition from being subject to the condition that such action must relate to terms and conditions of employment to which the national law applies directly.
2. Člancima 49. UEZ-a i 50. UEZ-a protivno je, kada u državi članici postoji zabrana sindikatima da poduzimaju kolektivne mjere s ciljem ukidanja ili izmjene kolektivnog ugovora sklopljenog između trećih stranaka, da takva zabrana podliježe uvjetu da se takva mjera mora odnositi na uvjete rada i zapošljavanja na koje se nacionalno pravo izravno primjenjuje.
(Principle of judicial protection - National legislation not providing for a self-standing action to challenge the compatibility of a national provision with Community law - Procedural autonomy - Principles of equivalence and effectiveness - Interim protection)
„Načelo sudske zaštite - Nacionalno zakonodavstvo ne predviđa samostalnu tužbu radi osporavanja usklađenosti nacionalne odredbe s pravom Zajednice - Postupovna autonomija - Načela ekvivalentnosti i djelotvornosti - Privremena zaštita"
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Högsta domstolen (Sweden), made by decision of 24 November 2005, received at the Court on 5 December 2005, in the proceedings
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Högsta domstolen (Vrhovni sud, Švedska), odlukom od 24. studenoga 2005., koju je Sud zaprimio 5. prosinca 2005., u postupku
Unibet (London) Ltd,
Unibet (London) Ltd,
Unibet (International) Ltd
Unibet (International) Ltd
v Justitiekanslern,
protiv Justitiekanslern,
composed of V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (Rapporteur), R. Schintgen, P. Kūris and E. Juhász, Presidents of Chambers, J. Makarczyk, G. Arestis, U. Lõhmus, E. Levits, A. Ó Caoimh and L. Bay Larsen, Judges,
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts (izvjestitelj), R. Schintgen, P. Kūris and E. Juhász, predsjednici vijeća, J. Makarczyk, G. Arestis, U. Lõhmus, E. Levits, A. Ó Caoimh i L. Bay Larsen, suci,
Advocate General: E. Sharpston,
nezavisna odvjetnica: E. Sharpston,
Unibet (London) Ltd and Unibet (International) Ltd, by H. Bergman and O. Wiklund, advokater,
za Unibet (London) Ltd i Unibet (International) Ltd, H. Bergman i O. Wiklund, advokater,
the Swedish Government, by K. Wistrand, acting as Agent,
za švedsku vladu, K. Wistrand, u svojstvu agenta,
the Belgian Government, by A. Hubert, S. Verhulst and P. Vlaemminck, advocaten,
za belgijsku vladu, A. Hubert, uz asistenciju S. Verhulsta i P. Vlaemmincka, advocaten,
the German Government, by M. Lumma and A. Dittrich, acting as Agents,
za njemačku vladu, M. Lumma i A. Dittrich, u svojstvu agenata,
the Greek Government, by A. Samoni-Rantou and K. Boskovits, acting as Agents,
za grčku vladu, A. Samoni-Rantou i K. Boskovits, u svojstvu agenata,
the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and F. Sclafani, avvocato dello Stato,
za talijansku vladu, I.M. Braguglia, u svojstvu agenta, i F. Sclafani, avvocato dello Stato,
the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and C. ten Dam, acting as Agents,
za nizozemsku vladu, H.G. Sevenster i C. ten Dam, u svojstvu agenata,
the Austrian Government, by H. Dossi, acting as Agent,
za austrijsku vladu, , H. Dossi, u svojstvu agenta,
the Portuguese Government, by L. Fernandes and J. de Oliveira, acting as Agents,
za portugalsku vladu, L. Fernandes i J. de Oliveira, u svojstvu agenata,
the United Kingdom Government, by C. White and, subsequently, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agents, and T. Ward, Barrister,
za vladu Ujedinjene Kraljevine, C. White i, zatim, Z. Bryanston-Cross, u svojstvu agenata, uz asistenciju T. Warda, barrister,
the Commission of the European Communities, by E. Traversa and K. Simonsson, acting as Agents,
za Komisiju Europskih zajednica, E. Traversa i K. Simonsson, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 30 November 2006,
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 30. studenoga 2006.,
1 The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the principle of effective judicial protection of an individual's rights under Community law.
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje načela djelotvorne sudske zaštite prava pojedinaca na temelju prava Zajednice.
2 This reference was made in proceedings between Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd (taken together, `Unibet') and the Justitiekanslern (Office of the Chancellor of Justice) concerning the application of the Swedish Law on Lotteries and games of chance (Lotterilagen SFS 1994 No 1000) (`the Law on Lotteries').
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između društava Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd (u daljnjem tekstu, zajedno: Unibet) i Justitiekanslern (Ured Kancelara za pravosuđe) u odnosu na primjenu švedskog Zakona o lutriji i igrama na sreću (Lotterilagen, SFS 1994., br. 1000, u daljnjem tekstu: Zakon o lutriji).
National legal background
Nacionalni pravni okvir
3 It is apparent from the order for reference that judicial review of the conformity of national legislative or regulatory provisions with higher-ranking legal rules is governed by Chapter 11, Section 14, of the Swedish Constitution (Regeringsformen).
3 Iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da je sudski nadzor usklađenosti nacionalnih zakonskih ili podzakonskih odredaba s pravnim pravilima više razine uređen člankom 14. poglavlja 11. švedskog Ustava (Regeringsformen).
Under that section, where a court considers that a national provision conflicts with a rule of constitutional law or other higher-ranking rule, that provision may not be applied.
Navedenim je člankom predviđeno da, ako sud smatra da neka nacionalna odredba nije usklađena s pravilom ustavnog prava ili nekim drugim pravilom više razine, se ta odredba izuzima od primjene.
However, if that provision was adopted by the Swedish Parliament or Government, it is to be disapplied only if the non-conformity is manifest.
Međutim, ako je odredbu donio švedski parlament ili vlada, ona se izuzima od primjene samo ako je neusklađenost očita.
That condition does not apply, however, where the question of conformity arises in relation to a rule of Community law.
Navedeni se uvjet, međutim, ne zahtijeva u slučaju pitanja usklađenosti u odnosu na pravilo prava Zajednice.
4 According to the Högsta domstolen (Supreme Court) (Sweden), Swedish law does not provide for a self-standing application for a declaration that a measure adopted by the Parliament or the Government conflicts with a higher-ranking legal rule, such a review being possible only by way of a preliminary issue in proceedings brought before the ordinary courts or the administrative courts.
4 Prema mišljenju suda koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku, švedskim pravom nije predviđena samostalna deklaratorna tužba za proglašenje neusklađenosti neke mjere koju su donijeli parlament ili vlada s pravnim pravilom više razine te je takav nadzor moguć samo u obliku prethodnog pitanja u postupku pred redovnim sudovima ili upravnim sudovima.
5 Under Chapter 13, Section 1, of the Swedish Code of Judicial Procedure (Rättegångsbalken, `the Code of Judicial Procedure'), which governs proceedings before the ordinary courts, an action may be brought for damages.
5 Na temelju članka 1. poglavlja 13. švedskog Kodeksa o sudskom postupku (Rättegångsbalken, u daljnjem tekstu: Kodeks o sudskom postupku), koji uređuje postupak pred redovnim sudovima, radi isplate odštete moguće je podići tužbu za naknadu štete.
Such an action may result in an enforceable judgment ordering the defendant to pay damages to the applicant.
Posljedica takve tužbe može biti izvršna odluka kojom se tuženiku nalaže da isplati naknadu štete podnositelju zahtjeva.
6 Under the first subparagraph of Section 2 of Chapter 13 of the Code of Judicial Procedure, an action may be brought to determine whether a legal relationship exists between the defendant and the applicant where such a relationship exposes the latter to detriment.
6 Prvim podstavkom članka 2. poglavlja 13. Kodeksa o sudskom postupku omogućeno je pokretanje postupka u kojem se utvrđuje postoji li pravni odnos između tuženika i podnositelja zahtjeva kada je odnos na štetu potonjeg.
Under the second subparagraph of that section, the application may be considered if it relates to whether such a relationship exists.
Na temelju drugog podstavka navedenoga članka, zahtjev se razmatra kada se odnosi na to postoji li takav odnos.
The result of such an action can only be a declaratory judgment stating, where appropriate, that there is a legal relationship between the parties, such as an obligation to pay damages to the applicant.
Ishod spomenutog postupka može biti samo deklaratorna presuda u kojoj se navodi, ovisno o slučaju, da između stranaka postoji pravni odnos, poput obveze isplate naknade štete podnositelju zahtjeva.
7 In that situation, the court seised may have cause to determine as a preliminary issue the compatibility of a relevant legislative provision with a higher-ranking rule and, where appropriate, that provision must be disapplied.
7 U takvoj situaciji sud pred kojim se vodi postupak može imati osnove utvrditi da je usklađenost relevantne zakonske odredbe s pravilom više razine prethodno pitanje i da se, ovisno o slučaju, dotična odredba izuzima od primjene.
8 Chapter 15 of the Code of Judicial Procedure governs the grant of interim relief in civil actions.
8 Poglavljem 15. Kodeksa o sudskom postupku uređena je dodjela privremene zaštite u građanskom postupku.
Section 3 of that chapter provides that it is possible to order interim relief in favour of the applicant in order to safeguard that party's rights.
Člankom 3. navedenog poglavlja predviđeno je da je moguće odrediti privremenu zaštitu u korist podnositelja zahtjeva u cilju zaštite njegovih prava.
Under that provision, if the applicant demonstrates that he has probable cause to believe that he has a claim against another that is or can be made the basis of an action, and that other party may, by performing or failing to perform an action, adversely affect the applicant's rights, the competent court may order measures, such as a prohibition or an order, coupled, where appropriate, with financial penalties, against that other party.
Na temelju navedene odredbe, ako podnositelj dokaže osnovanost svojeg zahtjeva prema trećoj osobi koji jest ili može biti predmet tužbe te da treća osoba može kroz činidbu ili nečinidbu nepovoljno utjecati na prava podnositelja, nadležni sud može odrediti mjere, kao što su zabrana ili privremena mjera, ovisno o slučaju, zajedno s novčanom kaznom, protiv spomenute treće osobe.
9 Section 7 of Chapter 15 requires the applicant in favour of whom interim relief has been ordered, inter alia under Section 3 of that chapter, to bring a substantive action before the competent court in the month following the grant of that relief so that, according to the referring court, those measures may provide only interim protection of the rights which the applicant claims by ensuring that those rights are respected pending delivery of the judgment in the substantive action.
9 Člankom 7. poglavlja 15. predviđeno je da podnositelj zahtjeva u čiju je korist određena privremena zaštita osobito na temelju članka 3. navedenog poglavlja podnese tužbu pred nadležnim sudom unutar mjesec dana od dodjele zaštite tako da, prema mišljenju suda koji je uputio zahtjev, navedene mjere pružaju samo privremenu zaštitu prava koja podnositelj traži, na način da se pomoću navedene zaštite osigurava poštovanje tih prava do donošenja presude u glavnom postupku.
The Law on Lotteries
Zakon o lutriji