natgillin/translations-raw huggingface dataset:
67 It is for the referring court to ascertain in particular whether, in circumstances such as those set out in the preceding paragraph, those with legal standing to bring proceedings might be so reluctant to assert their rights under the national rules transposing Directive 2000/78 that the rules on sanctions adopted in order to transpose that directive are not genuinely dissuasive (see, by analogy, Draehmpaehl, paragraph 40). Regarding the dissuasive effect of the sanction, the referring court may also take account, where appropriate, of any repeat offences of the defendant concerned.
67 Na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi osobito je li u okolnostima kao što su one iz prethodne točke moguće da su dotične osobe koje imaju aktivnu procesnu legitimaciju za pokretanje postupka toliko neodlučne isticati svoja prava koja uživaju na temelju nacionalnog propisa kojim se prenosi Direktiva 2000/78 da se sustav sankcija uspostavljen radi prenošenja te direktive ne može smatrati stvarno odvraćajućim (vidjeti po analogiji presudu Draehmpaehl, gore navedena, t. 40.). Što se tiče odvraćajućeg učinka sankcija, sud koji je uputio zahtjev može također uzeti u obzir svako recidivno ponašanje dotičnog tuženika.
68 It is true that the mere fact that a specific sanction is not pecuniary in nature does not necessarily mean that it is purely symbolic (see, to that effect, Feryn, paragraph 39), particularly if it is accompanied by a sufficient degree of publicity and if it assists in establishing discrimination within the meaning of that directive in a possible action for damages.
68 Istina je da sama činjenica da određena sankcija nije novčana ne znači nužno da se radi o samo simboličnoj kazni (vidjeti u tom smislu presudu Feryn, gore navedena, t. 39.), osobito ako je ona popraćena dovoljnim publicitetom i ako bi u slučaju građanske tužbe za naknadu štete pridonijela utvrđivanju diskriminacije u smislu te direktive.
69 However, in the present case it is for the referring court to ascertain whether a sanction such as a simple warning is appropriate for a situation such as that at issue in the main proceedings (see, by analogy Case C-271/91 Marshall [1993] ECR I-4367, paragraph 25). In that connection, the mere existence of an action for damages under Article 27 of GD No 137/2000, for which the limitation period for bringing proceedings is three years, cannot, as such, make good any shortcomings, in terms of effectiveness, proportionality or dissuasiveness of the sanction, that might be identified by that court with regard to the situation set out in paragraph 66 of the present judgment. As Accept maintained at the hearing before the Court, where an association of the type referred to in Article 9(2) of Directive 2000/78 does not act on behalf of specific victims of discrimination, it could be difficult to prove the existence of harm suffered by such an association for the purpose of the relevant rules of national law.
69 Međutim, u ovome predmetu na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi može li sankcija u obliku obične opomene biti prikladna u situaciji poput one iz glavnog postupka (vidjeti analogijom presudu od 2. kolovoza 1993., Marshall, C-271/91, Zb., str. I-4367., t. 25.). U tom pogledu postojanje građanske tužbe za naknadu štete prema članku 27. OG-a br. 137/2000, za čije je pokretanje utvrđen rok od tri godine, ne može samo po sebi ublažiti moguće nedostatke u smislu učinkovitosti, proporcionalnosti ili odvraćajućeg učinka sankcija, koje spomenuti sud može utvrditi u odnosu na situaciju iz točke 66. ove presude. Kao što je Accept naveo u raspravi pred Sudom, ako udruženje iz članka 9. stavka 2. Direktive 2000/78 ne postupa u ime određenih žrtava diskriminacije, postojanje štete za takvo udruženje može biti teško dokazivo u smislu odgovarajućih pravila nacionalnog prava.
70 Furthermore, if it were the case that, as Accept argues, the sanction consisting in a warning is generally only imposed in Romanian law for very minor offences, that fact would tend to suggest that such a sanction is not commensurate to the seriousness of a breach of the principle of equal treatment within the meaning of that directive.
70 Osim toga, ako se pokaže da se, kao što ističe Accept, sankcije u obliku opomene u rumunjskom pravu općenito određuju samo za manje prekršaje, ta bi okolnost ukazivala da spomenuta sankcija nije odgovarajuća za ozbiljni prekršaj načela jednakog postupanja u smislu te direktive.
"71 In any event, it should be recalled that, according to settled case-law, where a situation falls within the scope of a directive, national courts are obliged, when applying national law, to interpret the latter as far as possible in light of the wording and the purpose of the directive concerned in order to achieve the result envisaged by it (see, to that effect, Case 14/83 von Colson and Kamann [1984] ECR 1891, paragraphs 26 and 28; Case C-106/89 Marleasing [1990] ECR I-4135, paragraph 8; Case C-196/02 Nikoloudi [2005] ECR I-1789, paragraph 73; and Case C-406/08 Uniplex (UK) [2010] ECR I-817, paragraphs 45 and 46)."
"71 U svakom slučaju valja podsjetiti da su u skladu s ustaljenom sudskom praksom, ako situacija ulazi u područje primjene neke direktive, nacionalni sudovi obvezni, kada primjenjuju unutarnje pravo, u najvećoj mogućoj mjeri tumačiti to pravo u svjetlu teksta i svrhe predmetne direktive, kako bi se postigao njome predviđen rezultat (vidjeti u tom smislu osobito presudu od 10. travnja 1984., von Colson i Kamann, 14/83, Zb., str. 1891., t. 26. i 28.; presudu od 13. studenog 1990., Marleasing, C-106/89, Zb., str. I-4135., t. 8.; presudu od 10. ožujka 2005., Nikoloudi, C-196/02, Zb., str. I-1789., t. 73. i presudu od 28. siječnja 2010., Uniplex (UK), C-406/08, Zb., str. I-817., t. 45. i 46.]."
72 Thus, if the issue arose, it would be for the national court to determine in the dispute in the main proceedings in particular whether, as Accept suggests, Article 26(1) of GD No 137/2000 may be interpreted as meaning that the six-month limitation period laid down in Article 13(1) of GD No 2/2001 does not apply to the sanctions laid down in Article 26(1) thereof.
72 Stoga je, ako je potrebno, na sudu koji je uputio zahtjev da u glavnom postupku utvrdi može li se, kao što predlaže Accept, članak 26. stavak 1. OG-a br. 137/2000 tumačiti u smislu da se rok od šest mjeseci iz članka 13. stavka 1. OG-a br. 2/2001 ne primjenjuje na sankcije iz njegovog članka 26. stavka 1.
73 Having regard to the foregoing considerations, the answer to the fourth question is that Article 17 of Directive 2000/78 must be interpreted as meaning that it precludes national rules by virtue of which, where there is a finding of discrimination on grounds of sexual orientation within the meaning of that directive, it is possible only to impose a warning such as that at issue in the main proceedings where such a finding is made after the expiry of a limitation period of six months from the date on which the facts occurred where, under those rules, such discrimination is not sanctioned under substantive and procedural conditions that render the sanction effective, proportionate and dissuasive. It is for the national court to ascertain whether such is the case regarding the rules at issue in the main proceedings and, if necessary, to interpret national law as far as possible in light of the wording and the purpose of that directive in order to achieve the result envisaged by it.
73 Uzimajući u obzir gore navedeno, na četvrto pitanje valja odgovoriti da članak 17. Direktive 2000/78 treba tumačiti tako da mu je protivan nacionalni propis prema kojem se, u slučaju utvrđivanja diskriminacije na temelju spolnog opredjeljenja u smislu te direktive može izreći jedino opomena, kao što je ona iz glavnog postupka, kada do tog utvrđenja dođe nakon isteka roka od šest mjeseci od datuma kada su se činjenice dogodile, spomenuta diskriminacija ne sankcionira u materijalnopravnim i procesnopravnim uvjetima koji sankciju čine učinkovitom, razmjernom i odvraćajućom. Na sudu koji je uputio zahtjev je da ocijeni je li to slučaj s propisom iz glavnog postupka i da, prema potrebi, nacionalno pravo u najvećoj mogućoj mjeri tumači u svjetlu teksta i svrhe predmetne direktive, kako bi se postigao njome predviđen rezultat.
74 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
74 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
1. Articles 2(2) and 10(1) of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation must be interpreted as meaning that facts such as those from which the dispute in the main proceedings are capable of amounting to ‘facts from which it may be presumed that there has been … discrimination’ as regards a professional football club, even though the statements concerned come from a person presenting himself and being perceived in the media and among the general public as playing a leading role in that club without, however, necessarily having legal capacity to bind it or to represent it in recruitment matters.
1. Članak 2. stavak 2. i članak 10. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenog 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti u smislu da se činjenice kao što su one iz kojih proizlazi glavni postupak, što se tiče profesionalnog nogometnog kluba, mogu kvalificirati kao „činjenice iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do diskriminacije”, iako dotične izjave dolaze od osobe koja se predstavlja kao osoba koja ima glavnu upravljačku funkciju u tom klubu te se kao takva doživljava u javnosti, s tim da nije nužno da ona ima pravnu sposobnost da obvezuje klub ili da ga zastupa u pitanjima zapošljavanja.
2. Article 10(1) of Directive 2000/78 must be interpreted as meaning that, if facts such as those from which the dispute in the main proceedings arises were considered to be ‘facts from which it may be presumed that there has been direct or indirect discrimination’ based on sexual orientation during the recruitment of players by a professional football club, the modified burden of proof laid down in Article 10(1) of Directive 2000/78 would not require evidence impossible to adduce without interfering with the right to privacy.
2. Članak 10. stavak 1. Direktive 2000/78 treba tumačiti u smislu da, u slučaju da se činjenice kao što su one iz kojih proizlazi glavni postupak mogu smatrati „činjenicama iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do izravne ili neizravne diskriminacije” na temelju spolnog opredjeljenja prilikom zapošljavanja igrača u profesionalnom nogometnom klubu, izmijenjeni teret dokazivanja iz članka 10. stavka 1. Direktive 2000/78 ne zahtijeva dokaze koje je nemoguće iznijeti bez kršenja prava na privatnost.
3. Article 17 of Directive 2000/78 must be interpreted as meaning that it precludes national rules by virtue of which, where there is a finding of discrimination on grounds of sexual orientation within the meaning of that directive, it is possible only to impose a warning such as that at issue in the main proceedings where such a finding is made after the expiry of a limitation period of six months from the date on which the facts occurred where, under those rules, such discrimination is not sanctioned under substantive and procedural conditions that render the sanction effective, proportionate and dissuasive. It is for the national court to ascertain whether such is the case regarding the rules at issue in the main proceedings and, if necessary, to interpret the national law as far as possible in light of the wording and the purpose of that directive in order to achieve the result envisaged by it.
3. Članak 17. Direktive 2000/78 treba tumačiti tako da mu je protivan nacionalni propis prema kojem se, u slučaju utvrđivanja diskriminacije na temelju spolnog opredjeljenja u smislu te direktive može izreći jedino opomena, kao što je ona iz glavnog postupka, kada do tog utvrđenja dođe nakon isteka roka od šest mjeseci od datuma kada su se činjenice dogodile, spomenuta diskriminacija ne sankcionira u materijalnopravnim i procesnopravnim uvjetima koji sankciju čine učinkovitom, razmjernom i odvraćajućom. Na sudu koji je uputio zahtjev je da ocijeni je li to slučaj s propisom iz glavnog postupka i da, prema potrebi, nacionalno pravo u najvećoj mogućoj mjeri tumači u svjetlu teksta i svrhe predmetne direktive, kako bi se postigao njome predviđen rezultat.
* Language of the case: Romanian.
* Jezik postupka: rumunjski
THE CROATIAN PARLIAMENT
HRVATSKI SABOR
3125 Pursuant to Article 88 of the Constitution of the Republic of Croatia, I hereby issue the
3125 Na temelju članka 88. Ustava Republike Hrvatske, donosim
PROMULGATING THE MISDEMEANOUR ACT
O PROGLAŠENJU PREKRŠAJNOG ZAKONA
I hereby promulgate the Misdemeanour Act passed by the Croatian Parliament at its session on 3 October 2007.
Prograšavam Prekršajni zakon, kojega je Hrvatski sabor donio na sjednici 3. listopada 2007. godine.
Class: 011-01/07-01/127
Klasa: 011-01/07-01/127
Reg. No.: 71-05-03/1-07-2
Urbroj: 71-05-03/1-07-2
Zagreb, 10 October 2007
Zagreb, 10. listopada 2007.
President of
Predsjednik
the Republic of Croatia
Republike Hrvatske
Stjepan Mesić
Stjepan Mesić
MISDEMEANOUR ACT
PREKRŠAJNI ZAKON
SUBSTANTIVE PROVISIONS
MATERIJALNOPRAVNE ODREDBE
First Title (I)
Glava prva (I.)
Definition of misdemeanour
Određenje prekršaja
A misdemeanour violates the public order, social discipline or other social values not protected under the Criminal Act and other statutes laying down criminal offences.
Prekršajem se povređuje javni poredak, društvena disciplina ili druge društvene vrijednosti koje nisu zaštićene Kaznenim zakonom i drugim zakonima u kojima su propisana kaznena djela.
Principle of legality
Načelo zakonitosti
(1) Misdemeanours and misdemeanour sanctions may be laid down by statute and decisions of units of local and regional self-government.
(1) Prekršaji i prekršajnopravne sankcije mogu se propisivati zakonom i odlukama jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave.
(2) Units of local and regional self-government may lay down misdemeanours and misdemeanour sanctions only for violations of such regulations as under the Constitution and the law they have the competence to adopt, which competence they cannot transfer to anyone else.
(2) Jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave mogu propisivati prekršaje i prekršajnopravne sankcije samo za povrede propisa koje ona donose na temelju svoje nadležnosti utvrđene Ustavom i zakonom i tu ovlast ne mogu prenijeti na drugoga.
(3) No one shall be punished nor shall any other misdemeanour sanction be imposed upon them for an act that prior to its commission was not defined by statute or international law or a decision of a unit of local or regional self-government as a misdemeanour and for which the type and measure of misdemeanour sanction that may be imposed upon or applied to the perpetrator was not prescribed by statute or decision of a unit of local or regional self-government.
(3) Nitko ne može biti kažnjen niti se prema njemu može primijeniti druga prekršajnopravna sankcija za djelo koje prije nego je bilo počinjeno nije bilo zakonom ili međunarodnim pravom ili odlukom jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave određeno kao prekršaj i za koji zakonom ili odlukom jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave nije bilo propisano koja se vrsta i mjera prekršajnopravne sankcije počinitelju može izreći, odnosno primijeniti.
Mandatory application of the more lenient law
Obvezna primjena blažeg propisa
(1) The law in force at the time of commission of a misdemeanour shall be applicable to the perpetrator of a misdemeanour.
(1) Prema počinitelju prekršaja primjenjuje se propis koji je bio na snazi u vrijeme kad je prekršaj počinjen.
(2) If after the commission of a misdemeanour the relevant law is amended once or a number of times, the law that is more lenient to the perpetrator shall apply.
(2) Ako se nakon počinjenja prekršaja propis jedanput ili više puta izmijeni, obvezno će se primijeniti propis koji je blaži za počinitelja.
Principle of guilt
Načelo krivnje
No one shall be punished nor shall any other misdemeanour sanction be imposed upon them if they are not guilty of the committed misdemeanour.
Nitko ne može biti kažnjen niti se prema njemu može primijeniti druga prekršajnopravna sankcija ako nije kriv za počinjeni prekršaj.
Types of misdemeanour sanctions
Vrste prekršajnopravnih sankcija
(1) The following are misdemeanour sanctions that may be prescribed by a particular misdemeanour law and be imposed upon or applied to a perpetrator of this misdemeanour:
(1) Prekršajnopravne sankcije koje se mogu propisati zakonom kojim se propisuje prekršaj i koje se mogu izreći odnosno primijeniti prema počinitelju prekršaja su:
1. penalty (pecuniary and imprisonment);
1. kazna (novčana i zatvor),
2. protective measure, in accordance with Article 50, paragraph 2, of this Act.
2. zaštitne mjere, sukladno članku 50. stavku 2. ovoga Zakona.
(2) This Act provides for the following misdemeanour sanctions:
(2) Prekršajnopravne sankcije koje se propisuju ovim Zakonom su:
1. cautionary measures (admonition and suspended sentence);
1. mjere upozorenja (opomena i uvjetna osuda),
2. protective measures (Article 50, paragraph 1);
2. zaštitne mjere (članak 50. stavak 1.),
3. educational measures.
3. odgojne mjere.
(3) A fine is a misdemeanour sanction that may be prescribed by a decision of a unit of local or regional self-government laying down a misdemeanour and imposed upon a perpetrator of this misdemeanour.
(3) Prekršajnopravna sankcija koja se može propisati odlukom jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave kojom se propisuje prekršaj i izreći počinitelju prekršaja jest novčana kazna.
(4) Unless this Act provides otherwise, the amount or duration of each misdemeanour sanction shall be provided by regulation and no misdemeanour sanction may be prescribed, or imposed, or applied in an indefinite amount or for an indefinite period of time.
(4) Za svaku vrstu prekršajnopravnih sankcija propisom se određuje njihova visina, odnosno trajanje i nijedna se prekršajnopravna sankcija ne može propisati ni izreći, odnosno primijeniti u neodređenoj visini ili na neodređeno vrijeme, osim ako ovim Zakonom nije određeno drukčije.
General intendment of misdemeanour sanctions
Opća svrha prekršajnopravnih sankcija
The general intendment of prescribing and imposing or applying all the misdemeanour sanctions is that all citizens respect the legal system and no one commits any misdemeanours, and that whoever has committed a misdemeanour conducts themselves in this way in the future.
Opća svrha propisivanja i izricanja ili primjene svih prekršajnopravnih sankcija jest da svi građani poštuju pravni sustav i da nitko ne počini prekršaj, te da se počinitelji prekršaja ubuduće tako ponašaju.
Limitations in prescribing and applying misdemeanour sanctions
Ograničenja u propisivanju i primjeni prekršajnopravnih sankcija
By determining the content of misdemeanour sanctions and the manner of their application, a perpetrator of a misdemeanour may have their freedoms and rights limited only to the extent that corresponds to the type of misdemeanour sanction and its intendment as established by law, without being caused physical or mental suffering, or subjected to inhuman or degrading treatment, and respecting human dignity and personality.
Određujući sadržaj prekršajnopravnih sankcija i način njihove primjene, počinitelju prekršaja mogu biti ograničene njegove slobode i prava samo u mjeri koja odgovara vrsti prekršajnopravne sankcije i njezinoj svrsi određenoj zakonom, bez prouzročenja tjelesnih ili duševnih patnji, nečovječnog postupanja ili ponižavajućeg odnosa, uz poštovanje ljudskog dostojanstva i osobnosti.
Right to Rehabilitation
Pravo na rehabilitaciju
A perpetrator of a misdemeanour found guilty by a final judgment and imposed a misdemeanour sanction or granted a discharge has the right, after a certain period of time and under the conditions set forth in this Act, to consider that they did not commit the misdemeanour and their rights and freedoms cannot differ from the rights and freedoms of those who did not commit a misdemeanour.
Počinitelj prekršaja koji je pravomoćno proglašen krivim i prema kojem je primjenjena prekršajnopravna sankcija ili je oslobođen kazne ima pravo, nakon proteka određenog vremena i pod uvjetima koji su određeni ovim Zakonom, smatrati da nije počinio prekršaj a njegova prava i slobode ne mogu se razlikovati od prava i sloboda onih koji nisu počinili prekršaj.
Second Title (II)
Glava druga (II.)
APPLICATION OF MISDEMEANOUR LAW OF THE REPUBLIC OF CROATIA
PRIMJENA PREKRŠAJNOG PRAVA REPUBLIKE HRVATSKE
No misdemeanour liability of children
Prekršajna neodgovornost djeteta
(1) A person who at the time of commission of a misdemeanour is under the age of fourteen years shall not be liable for the misdemeanour.
(1) Osoba koja u vrijeme počinjenja prekršaja nije navršila četrnaest godina života ne odgovara za prekršaj.
(2) Where the person referred to in paragraph 1 of this Act frequently conducts themselves in a way that realises the elements of serious misdemeanours, the state body having competence to take action following the commission of a misdemeanour shall inform of this person's conduct their parents or guardian and the Welfare Centre of their domicile or the residence of their parents or guardian.
(2) Kada se osoba iz stavka 1. ovoga Zakona učestalo ponaša na način kojim ostvaruje obilježja težih prekršaja, nadležno državno tijelo za postupanje povodom počinjenih prekršaja obavijestit će o ponašanju te osobe roditelje ili skrbnike i Centar za socijalnu skrb prema njezinu prebivalištu ili boravištu njezinih roditelja ili skrbnika.
(3) For the misdemeanour committed by the person referred to in paragraph 1 of this Article this person's parent or another person supervising them shall be punished provided the misdemeanour is directly related to the failure of this person's parent or another person supervising them to supervise.
(3) Za počinjeni prekršaj osobe iz stavka 1. ovoga članka kaznit će se roditelj ili drugi tko je nadzire ako je taj prekršaj u izravnoj vezi s propuštenim nadzorom roditelja ili drugog tko je nadzirao tu osobu.
Impossibility to apply misdemeanour law in special cases
Nemogućnost primjene prekršajnog prava u posebnim slučajevima
Against a perpetrator of a misdemeanour already found guilty by a final judgment in a criminal case for a criminal offence that also encompasses the elements of the committed misdemeanour it shall not be possible to institute a misdemeanour proceeding for the said misdemeanour and if such proceeding is instituted or pending, it cannot resume and be completed.
Protiv počinitelja prekršaja koji je već u kaznenom postupku pravomoćno proglašen krivim za kazneno djelo koje obuhvaća i obilježja počinjenog prekršaja ne može se pokrenuti prekršajni postupak za taj prekršaj, a ako je postupak pokrenut ili je u tijeku, ne može se nastaviti i dovršiti.
Application of the substantive provisions of the Misdemeanour Act
Primjena materijalnopravnih odredbi Prekršajnog zakona
(1) The substantive provisions of this Act shall apply to all misdemeanours laid down by statute and other regulations laying down misdemeanours.
(1) Materijalnopravne odredbe ovoga Zakona odnose se na sve prekršaje propisane zakonima i drugim propisima kojima se propisuju prekršaji.
(2) Unless the law provides otherwise, misdemeanour regulations applicable to natural persons shall also apply to responsible persons in legal entities, craftspersons and other sole traders.
(2) Ako zakonom nije određeno drukčije, propisi o prekršajima koji se odnose na fizičke osobe primijenjuju se i na odgovorne osobe u pravnoj osobi, obrtnike i osobe koje obavljaju samostalnu djelatnost.