natgillin/translations-raw huggingface dataset:
21 On 30 March 2011 the United Nations Security Council adopted Resolution 1975 (2011), Annex I to which lists a number of persons who had obstructed peace and reconciliation in Côte d'Ivoire, had obstructed the work of the United Nations Operation in Côte d'Ivoire (UNOCI) and other international actors in Côte d'Ivoire and had committed serious violations of human rights and international humanitarian law.
21 Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda usvojilo je 30. ožujka 2011. Rezoluciju 1975 (2011), u čijem se Prilogu I. navodi niz osoba koje su ometale proces uspostave mira i pomirenja u Côte d'Ivoireu, rad Operacije Ujedinjenih naroda u Côte d'Ivoireu (UNOCI) i drugih međunarodnih činilaca u Côte d'Ivoireu te počinile teška kršenja ljudskih prava i međunarodnog humanitarnog prava.
Mr Gbagbo, Mr Djédjé and Mr N'Guessan are named in Annex I.
Imena L. Gbagba, A. Djédjéa i A. P. N'Guessana navedena su u Prilogu I.
22 On 6 April 2011 the Council adopted Decision 2011/221 and Regulation No 330/2011 whereby it, inter alia, imposed additional restrictive measures and amended the lists of persons and entities in Annexes I and II to Decision 2010/656, as amended by Decision 2011/18, and in Annexes I and IA to Regulation No 560/2005, as amended by Regulation No 25/2011.
22 Vijeće je 6. travnja 2011. donijelo Odluku 2011/221 i Uredbu br. 330/2011 kojima je, između ostaloga, uvelo dodatne mjere ograničavanja i izmijenilo popis osoba i subjekata u Prilozima I. i II. Odluci 2010/656, kako je izmijenjena Odlukom 2011/18, te u Prilozima I. i I.A Uredbi br. 560/2005, kako je izmijenjena Uredbom br. 25/2011.
23 Decision 2011/221 in particular removed the names of Mr Gbagbo and Mr N'Guessan from the list in Annex II to Decision 2010/656, as amended by Decision 2011/18, and added their names to the list in Annex I to Decision 2010/656, as amended.
23 Odlukom 2011/221, između ostalog, imena L. Gbagba i A. P. N'Guessana, uklonjena su s popisa u Prilogu II. Odluci 2010/656, kako je izmijenjena Odlukom 2011/18, te su njihova imena uključena u popis iz Priloga I. Odluci 2010/656, kako je izmijenjena.
24 Further, Decision 2011/221 added the name of Mr Djédjé to the list in Annex I to Decision 2010/656, as amended by Decision 2011/18.
24 Osim toga, Odlukom 2011/221 ime A. Djédjéa uključeno je u popis iz Priloga I. Odluci 2010/656, kako je izmijenjena Odlukom 2011/18.
25 Regulation No 330/2011, for its part, removed the names of Mr Gbagbo and Mr N'Guessan from the list in Annex IA to Regulation No 560/2005, as amended by Regulation No 25/2011, and added their names to the list in Annex I to Regulation No 560/2005, as amended.
25 Uredbom br. 330/2011 imena L. Gbagba i A. P. N'Guessana uklonjena su s popisa iz Priloga I.A Uredbi br. 560/2005, kako je izmijenjena Uredbom br. 25/2011 i uvrštena u popis iz Priloga I. Uredbi br. 560/2005, kako je izmijenjena.
26 Regulation No 330/2011 also added the name of Mr Djédjé to the list in Annex I to Regulation No 560/2005, as amended by Regulation No 25/2011.
26 Uredbom br. 330/2011 ime A. Djédjéa uvršteno je i u popis iz Priloga I. Uredbi br. 560/2005, kako je izmijenjena Uredbom br. 25/2011.
27 Article 7 of Decision 2010/656, as amended by Decision 2010/801, provides:
27 Članak 7. Odluke 2010/656, kako je izmijenjena Odlukom 2010/801, propisuje:
`1 Where the Security Council or the Sanctions Committee designates a person or entity, the Council shall include such person or entity in the list in Annex I.
„1. Kad Vijeće sigurnosti ili Odbor za sankcije odredi osobu ili subjekt, Vijeće takvu osobu ili subjekt uključuje u Prilog I.
2. Where the Council decides to apply to a person or entity the measures referred to in Article 4(1)(b), it shall amend Annex II accordingly.
2. Kad Vijeće odluči da za osobu ili subjekt vrijede mjere iz članka 4. stavka 1. točke (b), ono u skladu s tim mijenja Prilog II.
3. The Council shall communicate its Decision, including the grounds for listing, to the person or entity concerned, either directly, if the address is known, or through the publication of a notice, providing such person or entity with an opportunity to present observations.
3. Vijeće svoju odluku, uključujući razloge za uvrštenje [uvrštavanje u popis], priopćuje osobi ili subjektu neposredno, ako je adresa poznata, ili objavom službene obavijesti, i na taj način toj osobi ili subjektu daje mogućnost da se očituje.
4. Where observations are submitted, or where substantial new evidence is presented, the Council shall review its Decision and inform the person or entity accordingly.'
4. Kad se podnese očitovanje ili podnesu novi važni dokazi, Vijeće preispituje svoju odluku i o tome obavješćuje osobu ili subjekt."
28 Article 11a(3) of Regulation No 560/2005, as amended by Regulation No 25/2011, provides:
28 Članak 11.a stavak 3. Uredbe br. 560/2005, kako je izmijenjena Uredbom br. 25/2011, propisuje:
`The Council shall communicate its decision, including the grounds for listing, to the natural or legal person, entity or body referred to in paragraphs 1 and 2, either directly, if the address is known, or through the publication of a notice, providing such natural or legal person, entity or body with an opportunity to present observations.'
„Vijeće svoju odluku, uključujući razloge za uvrštenje, priopćuje fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili organizaciji iz stavaka 1. i 2. izravno, ako je poznata adresa, ili objavom službene obavijesti, i tako toj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili organizaciji daje mogućnost da se očituje."
29 The Council published in the Official Journal of the European Union of 18 January 2011 and 7 April 2011 notices for the attention of the persons to whom the restrictive measures laid down in the contested measures applied (OJ 2011 C 14, p. 8, and OJ 2011 C 108, pp. 2 and 4).
29 Vijeće je u Službenom listu Europske unije od 18. siječnja 2011. i 7. travnja 2011. objavilo obavijesti na pažnju osobama na koje se primjenjuju mjere ograničavanja utvrđene u spornim mjerama (SL C 14, str. 8., i SL C 108, str. 2. i 4.) [neslužbeni prijevod].
In those notices the Council intimates the existence of those restrictive measures, refers to the relevant texts in relation to the reasons for each listing and draws attention to the possibility of making an application to the competent authorities of the relevant Member State in order to obtain authorisation to use frozen funds for basic needs or to make specific payments.
U navedenim službenim obavijestima Vijeće podsjeća na postojanje tih mjera ograničavanja, u odnosu na razloge za svako uvrštenje u popis upućuje na odgovarajuće akte i skreće pozornost na mogućnost podnošenja zahtjeva nadležnim tijelima odnosne države članice u svrhu odobrenja pristupa zamrznutim financijskim sredstvima za podmirivanje osnovnih potreba ili radi izvršenja određenih plaćanja.
The Council further adds that the persons and entities concerned may submit to it a request for reconsideration.
Vijeće osim toga dodaje da predmetne osobe i subjekti mogu Vijeću podnijeti zahtjev za ponovno razmatranje.
Finally the Council gives notice of the possibility of challenging its decision before the General Court, in accordance with the conditions laid down in the second paragraph of Article 275 TFEU and the fourth and sixth paragraphs of Article 263 TFEU.
Konačno, Vijeće obavješćuje o mogućnosti osporavanja njegove odluke pred Općim sudom, u skladu s uvjetima propisanim u članku 275. stavku 2. UFEU-a, i članku 263. stavcima 4. i 6. UFEU-a.
The procedure before the General Court and the orders under appeal
Postupak pred Općim sudom i pobijana rješenja
30 By applications lodged at the Registry of the General Court on 7 July 2011, the appellants sought the annulment of the contested measures in so far as those measures concerned them.
30 Tužbama podnesenim tajništvu Općeg suda 7. srpnja 2011., žalitelji su zatražili poništenje osporavanih mjera u mjeri u kojoj se one odnose na njih.
In support of their action, they relied on, first, an infringement of the rights of the defence and of the right to an effective remedy and, secondly, an infringement of their rights of property and free movement.
Žalitelji su u prilog tužbi naveli, na prvom mjestu, povredu prava na obranu i prava na učinkovito pravno sredstvo, i na drugom mjestu, povredu prava vlasništva i slobode kretanja.
31 The appellants further claimed that their actions should be declared to be admissible by the General Court, since the time-limit of two months laid down in Article 263 TFEU for the bringing of an action could not apply to them given the failure to notify them of the contested measures.
31 Žalitelji su nadalje istaknuli da Opći sud treba proglasiti njihove tužbe dopuštenima, budući da se rok od dva mjeseca utvrđen u članku 263. UFEU-a za podnošenje tužbe ne može primijeniti na njih budući da nisu bili obaviješteni o spornim mjerama.
32 By the orders under appeal, the General Court dismissed the actions as being manifestly inadmissible.
32 Opći sud je pobijanim rješenjima odbio tužbe kao očito nedopuštene.
33 The General Court first recalled the settled case-law that the time-limit for bringing an action laid down in the sixth paragraph of Article 263 TFEU is a matter of public policy, since it was laid down with a view to ensuring clarity and legal certainty and avoiding discrimination or arbitrary treatment in the administration of justice, and that the courts of the European Union must ascertain of their own motion whether that time-limit has been observed.
33 Opći sud je na prvom mjestu ukazao na ustaljenu sudsku praksu da je rok za podnošenje tužbe predviđen u članku 263. stavku 6. UFEU-a kogentne naravi, budući da je utvrđen s ciljem osiguranja jasnoće i pravne sigurnosti te izbjegavanja diskriminacije ili proizvoljnog ponašanja u sudovanju, te da sud Europske unije mora po službenoj dužnosti provjeriti je li poštovan navedeni rok.
34 The General Court then found that the contested measures had been published in the Official Journal of the European Union: --
34 Opći sud zatim je utvrdio da su sporne mjere bile objavljene u Službenom listu Europske unije:
on 15 January 2011, as regards Decisions 2011/17 and 2011/18, and Regulation No 25/2011, and
* 15. siječnja 2011., što se tiče Odluka 2011/17 i 2011/18 te Uredbe br. 25/2011, i
35 Consequently, the time-limit of two months for bringing proceedings started to run, in accordance with Article 102(1) of the Rules of Procedure of the General Court, fourteen days after those dates of publication and expired, pursuant to Article 102(2) of those Rules:
35 Slijedom toga, rok od dva mjeseca za podnošenje tužbe počeo je teći, u skladu s člankom 102. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda, četrnaest dana nakon navedenih datuma objave te je istekao, u skladu s člankom 102. stavkom 2. istog Poslovnika:
at midnight on 8 April 2011, as regards Decisions 2011/17 and 2011/18 and Regulation No 25/2011, and
+ u ponoć 8. travnja 2011., što se tiče Odluka 2011/17 i 2011/18 i Uredbe br. 25/2011, i
at midnight on 1 July 2011, as regards Decision 2011/221 and Regulation No 330/2011.
+ u ponoć 1. srpnja 2011., što se tiče Odluke 2011/221 i Uredbe br. 330/2011.
36 Given that the applications had been lodged at the Registry of the General Court on 7 July 2011, the General Court concluded that the actions had been brought out of time.
36 S obzirom na to da su tužbe podnesene tajništvu Općeg suda 7. srpnja 2011., Opći sud zaključio je da su tužbe bile podnesene nakon proteka roka.
37 The General Court rejected the appellants' arguments that the time-limit of two months for bringing proceedings could apply to them on the grounds that the contested measures had not been notified to them. On that subject the General Court stated the following:
37 Opći sud odbacio je argumentaciju žalitelja da se rok od dva mjeseca za podnošenje tužbe ne može primijeniti na njih na temelju činjenice da nisu bili obaviješteni o spornim mjerama. O tome je Opći sud naveo sljedeće:
`Given the fact that time-limits for bringing proceedings are intended to ensure legal certainty by preventing European Union measures which produce legal effects from being called into question indefinitely, the date of publication, if there is one, is the decisive criterion for determining the starting point of the period prescribed for initiating proceedings (orders of 25 November 2008 in Case C-500/07 TEA v Commission, ..., paragraph 23, and in Case C-501/07 P S.A.BA.R. v Commission, ... paragraph 22; order of 9 July 2009 in Case C-498/08 P Fornaci Laterizi Danesi v Commission, ... paragraph 22; judgment of 11 November 2010 in Case C-36/09 P Transportes Evaristo Molina v Commission, ..., paragraph 37).
„S obzirom na činjenicu da rokovi za podnošenje tužbe imaju za cilj osiguranje pravne sigurnosti time što sprječavaju da se mjere Europske unije koje proizvode pravne učinke dovode u pitanje neograničeno vrijeme, datum objave, ako postoji, odlučujući je kriterij za određivanje početka roka propisanog za podnošenje tužbe (rješenja Suda od 25. studenoga 2008., TEA/Komisija, C-500/07 P, [...] t. 23., i S.A.BA.R./Komisija, C-501/07 P, [...] t. 22.; rješenje Suda od 9. srpnja 2009., Fornaci Laterizi Danesi/Komisija, C-498/08 P, [...] t. 22.; presuda Suda od 11. studenoga 2010., Transportes Evaristo Molina/Komisija, C-36/09 P, [...] t. 37.).
An applicant cannot plead that he became aware of the contested measure after the date of its publication in order to defer that starting point (orders in TEA v Commission, paragraph 23; S.A.BA.R. v Commission, paragraph 22, and Fornaci Laterizi Danesi v Commission, paragraph 22).
Podnositelj zahtjeva ne može tvrditi da je postao svjestan sporne mjere nakon dana objave u svrhu odgode navedenog početka roka (rješenja TEA/Commission, gore navedeno, t. 23.; S.A.BA.R./Komisija, gore navedeno, t. 22., i Fornaci Laterizi Danesi/Komisija, gore navedeno, t. 22.).
It follows that, since the [contested] measures were published, the time-limit for bringing proceedings must be calculated from the date of their publication (see, as regards the calculation of the time-limit for bringing an action against a decision imposing restrictive measures from the publication of that decision, the order of 18 November 2005 in Case T-299/04 Selmani v Council and Commission, ..., paragraph 61), even if the measures have not been notified [to the appellants].
Iz toga slijedi da se, budući da su [sporne] mjere bile objavljene, rok za podnošenje tužbe mora računati od datuma objave (vidjeti, u vezi s računanjem roka za podnošenje tužbe protiv odluke o uvođenju mjera ograničavanja od datuma objave predmetne odluke, rješenje od 18. studenog 2005. Selmani/Vijeće i Komisija, T-299/04, [...] , t. 61.), čak i ako [žalitelji] nisu bili obaviješteni o mjerama.
In that regard, it must also be observed that the Council published ... notices for the attention of persons to whom the restrictive measures provided for in [the contested measures] apply, in which notices the Council, in particular, drew the attention of the persons concerned to the possibility of challenging its decision before the General Court, in accordance with the conditions laid down in the second paragraph of Article 275 TFEU and the fourth and sixth paragraphs of Article 263 TFEU.'
U tom smislu, valja istaknuti da je Vijeće objavilo [...] obavijesti na pažnju osobama na koje se primjenjuju predviđene [sporne mjere], u kojima je posebno skrenulo pozornost dotičnih osoba na mogućnost osporavanja odluke Vijeća pred Općim sudom, u skladu s uvjetima predviđenim u članku 275. stavku 2. UFEU-a i članku 263. stavcima 4. i 6. UFEU-a."
38 Lastly, the General Court observed that the appellants had not established or even argued the existence of unforeseeable circumstances or of force majeure which would allow the Court to waive the time-limit in question on the basis of the second paragraph of Article 45 of the Statute of the Court of Justice of the European Union.
38 Konačno, Opći sud primijetio je da žalitelji nisu utvrdili niti su se čak pozvali na postojanje nepredvidivih okolnosti ili više sile koji bi omogućili Sudu da odustane od dotičnog roka na temelju članka 45. stavka 2. Statuta Suda Europske unije.
Forms of order of the parties and procedure before the Court
Žalbeni zahtjevi stranaka i postupak pred Sudom
39 The appellants claim that the Court should:
39 Žalitelji zahtijevaju od Suda da:
set aside the orders under appeal and declare their actions at first instance to be admissible;
ukine pobijana rješenja i proglasi njihove tužbe u prvostupanjskom postupku dopuštenima;
refer the cases back the General Court for it to give a ruling on the substance, and
vrati predmet Općem sudu radi donošenja odluke o meritumu spora, i
40 The Council contends that the Court should:
40 Vijeće zahtijeva od Suda da:
dismiss the appeals, and
odbije žalbe i
41 By order of the President of the Court of 14 December 2011, Cases C-478/11 P to C-482/11 P were joined for the purposes of the written and oral procedure and the judgment.
41 Rješenjem predsjednika Suda od 14. prosinca 2011. predmeti C-478/11 do C-482/11 spojeni su u svrhu pisanog i usmenog postupka te donošenja presude.
42 By letter dated 11 May 2012, sent by fax and registered mail, the Registrar of the Court informed the parties that a hearing would be held on 26 June 2012 and asked them to reply in writing no later than by 15 June 2012 to the questions of the Court annexed to the notification of the hearing.
42 Dopisom od 11. svibnja 2012., poslanim faksom i preporučenom pošiljkom, tajništvo Suda obavijestilo je stranke da će se rasprava održati 26. lipnja 2012. i zatražilo od njih da na pitanja Suda koja se nalaze u prilogu obavijesti o održavanju rasprave odgovore u pisanom obliku najkasnije do 15. lipnja 2012.
43 The Council's reply to the question put to it was received at the Registry of the Court on 14 June 2012.
43 Tajništvo Suda primilo je odgovor Vijeća na postavljeno pitanje 14. lipnja 2012.
However, the time-limit of 15 June 2012 passed without any reply being received by the Court from the appellants to the question put to them or any reply as regards whether they would attend the hearing.
Međutim, rok za dostavu odgovora u pisanom obliku istekao je 15. lipnja 2012., a Sud nije primio odgovore žalitelja na postavljeno pitanje niti bilo kakav odgovor o tome hoće li prisustvovati raspravi.
44 A final time-limit was set for the appellants to indicate whether they would attend the hearing.
44 Žaliteljima je bio postavljen konačni rok u kojem su trebali navesti hoće li prisustvovati raspravi.
That time-limit of 21 June 2012 having passed without reply from them, the hearing was cancelled.
Budući da je dotični rok od 21. lipnja 2012. prošao bez primitka njihovog odgovora, rasprava je otkazana.
The appeals
O žalbama
45 In support of their appeals, the appellants rely on two grounds.
45 U prilog svojim žalbama žalitelji ističu dva razloga.
By the first ground of appeal, they claim that the General Court erred in law by not accepting the existence of force majeure.
U prvom žalbenom razlogu oni tvrde da je Opći sud pogrešno primijenio pravilo ne prihvativši postojanje više sile.
By the second ground of appeal, the appellants claim that the General Court was wrong to hold that the time-limit for bringing proceedings and the principle of legal certainty underlying that time-limit barred their action where the distinguishing features of this case were, first, that there was no notification of the contested measures and, secondly, the inapplicability of the extension of the time-limit on account of distance as set out in the Rules of Procedure of the General Court.
U drugom žalbenom razlogu, žalitelji tvrde da je Opći sud pogrešno smatrao da su rok za podnošenje tužbe i načelo pravne sigurnosti na kojima počiva dotični rok isključili njihovu tužbu kad su značajke ovog slučaja, kao prvo, da nije bilo obavijesti o spornim mjerama i, kao drugo, neprimjenjivost produljenja roka zbog udaljenosti kako je navedeno u Poslovniku Općeg suda.
46 The second ground of appeal should be examined first.
46 Potrebno je prvo ispitati drugi žalbeni razlog.
The second ground of appeal
Drugi žalbeni razlog
47 The appellants claim, first, that the General Court disregarded the principle of effective judicial protection and thus erred in law by holding that, since the contested measures had been published, the time-limit for bringing proceedings should be calculated from the date of their publication.
47 Žalitelji ističu, s jedne strane, da je Opći sud zanemario načelo učinkovite sudske zaštite te time i pogrešno primijenio pravilo držeći da se rok za podnošenje tužbe, budući da su sporne mjere bile objavljene, treba računati od dana njihove objave.
According to the appellants, the General Court ought to have taken account of the fact that the contested measures had not, contrary to the provisions of, in particular, Article 7(3) of Decision 2010/656, as amended by Decision 2010/801, been notified, as there had been no individual communication to put the persons affected by the measures in a position to take cognisance of them.
Prema mišljenju žalitelja, Opći sud trebao je uzeti u obzir činjenicu da, protivno odredbama posebno članka 7. stavka 3. Odluke 2010/656, kako je izmijenjena Odlukom 2010/801, nisu bili obaviješteni o spornim mjerama budući da nije bilo pojedinačne komunikacije kojom bi osobe pogođene mjerama mogle biti upoznate s njima.
48 The appellants consider, secondly, that the General Court should not have applied the provisions of Article 102(2) of its Rules of Procedure on the extension of the time-limit on account of distance to the appellants, residing in a State in Africa, particularly when that State was in a situation of armed conflict.
48 Žalitelji, kao drugo, smatraju da Opći sud nije smio odredbe o produljenju roka zbog udaljenosti iz članka 102. stavka 2. Poslovnika Suda primijeniti na žalitelje s prebivalištem u afričkoj državi, posebno jer je dotična država bila u stanju oružanog sukoba.
49 The Council contends that the procedural context of the present cases is not the same as that examined by the Court in its judgment of 16 November 2011 in Case C-548/09 P Bank Melli Iran v Council [2011] ECR I-11381.
49 Vijeće tvrdi da postupovni okvir ovog slučaja nije isti kao okvir koji je Sud ispitao u svojoj presudi od 16. studenoga 2011., Bank Melli Iran/Vijeće (C-548/09 P, Zb., str. I-11381.).
In that judgment, the Court based the obligation to communicate individually the reasons for the adoption of restrictive measures on Article 15(3) of Council Regulation (EC) No 423/2007 of 19 April 2007 concerning restrictive measures against Iran (OJ 2007 L 103, p. 1)
U dotičnoj presudi Sud temelji obvezu pojedinačnog obavještavanja o razlozima uvođenja mjera ograničavanja na članku 15. stavku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 423/2007 od 19. travnja 2007. o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 103 , str. 1.) [neslužbeni prijevod].
Unlike Regulation No 423/2007, Article 7(3) of Decision 2010/656, as amended by Decision 2010/801, provides for the possibility of communication through the publication of a notice in cases where the address of the person concerned is not known to the Council.
Za razliku od Uredbe br. 423/2007, člankom 7. stavkom 3. Odluke 210/656, kako je izmijenjena Odlukom 2010/801, predviđa se mogućnost priopćenja putem objave službene obavijesti ako Vijeću nije poznata adresa dotične osobe.
50 In this case, the Council contends that it communicated the contested measures to the appellants by means of a published notice, in accordance with Article 7(3) of Decision 2010/656, as amended by Decision 2010/801.
50 U ovom slučaju Vijeće tvrdi da je žaliteljima sporne mjere priopćilo objavom službene obavijesti u skladu s člankom 7. stavkom 3. Odluke 2010/656, kako je izmijenjena Odlukom 2010/801.
The Council argues that it could not have communicated the measures otherwise, since the private addresses of the appellants were not known.
Vijeće tvrdi da nije moglo priopćiti mjere na drugi način budući da privatne adrese žalitelja nisu bile poznate.