natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and C. ten Dam, acting as Agents,
– za nizozemsku vladu, H.G. Sevenster i C. ten Dam, u svojstvu agenata,
– the Austrian Government, by H. Dossi, acting as Agent,
– za austrijsku vladu, , H. Dossi, u svojstvu agenta,
– the Portuguese Government, by L. Fernandes and J. de Oliveira, acting as Agents,
– za portugalsku vladu, L. Fernandes i J. de Oliveira, u svojstvu agenata,
– the Finnish Government, by E. Bygglin, acting as Agent,
– za finsku vladu, E. Bygglin, u svojstvu agenta,
– the United Kingdom Government, by C. White and, subsequently, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agents, and T. Ward, Barrister,
– za vladu Ujedinjene Kraljevine, C. White i, zatim, Z. Bryanston-Cross, u svojstvu agenata, uz asistenciju T. Warda, barrister,
– the Commission of the European Communities, by E. Traversa and K. Simonsson, acting as Agents,
– za Komisiju Europskih zajednica, E. Traversa i K. Simonsson, u svojstvu agenata,
1 The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the principle of effective judicial protection of an individual’s rights under Community law.
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje načela djelotvorne sudske zaštite prava pojedinaca na temelju prava Zajednice.
2 This reference was made in proceedings between Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd (taken together, ‘Unibet’) and the Justitiekanslern (Office of the Chancellor of Justice) concerning the application of the Swedish Law on Lotteries and games of chance (Lotterilagen SFS 1994 No 1000) (‘the Law on Lotteries’).
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između društava Unibet (London) Ltd, Unibet (International) Ltd (u daljnjem tekstu, zajedno: Unibet) i Justitiekanslern (Ured Kancelara za pravosuđe) u odnosu na primjenu švedskog Zakona o lutriji i igrama na sreću (Lotterilagen, SFS 1994., br. 1000, u daljnjem tekstu: Zakon o lutriji).
3 It is apparent from the order for reference that judicial review of the conformity of national legislative or regulatory provisions with higher-ranking legal rules is governed by Chapter 11, Section 14, of the Swedish Constitution (Regeringsformen). Under that section, where a court considers that a national provision conflicts with a rule of constitutional law or other higher-ranking rule, that provision may not be applied. However, if that provision was adopted by the Swedish Parliament or Government, it is to be disapplied only if the non-conformity is manifest. That condition does not apply, however, where the question of conformity arises in relation to a rule of Community law.
3 Iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da je sudski nadzor usklađenosti nacionalnih zakonskih ili podzakonskih odredaba s pravnim pravilima više razine uređen člankom 14. poglavlja 11. švedskog Ustava (Regeringsformen). Navedenim je člankom predviđeno da, ako sud smatra da neka nacionalna odredba nije usklađena s pravilom ustavnog prava ili nekim drugim pravilom više razine, se ta odredba izuzima od primjene. Međutim, ako je odredbu donio švedski parlament ili vlada, ona se izuzima od primjene samo ako je neusklađenost očita. Navedeni se uvjet, međutim, ne zahtijeva u slučaju pitanja usklađenosti u odnosu na pravilo prava Zajednice.
5 Under Chapter 13, Section 1, of the Swedish Code of Judicial Procedure (Rättegångsbalken, ‘the Code of Judicial Procedure’), which governs proceedings before the ordinary courts, an action may be brought for damages. Such an action may result in an enforceable judgment ordering the defendant to pay damages to the applicant.
5 Na temelju članka 1. poglavlja 13. švedskog Kodeksa o sudskom postupku (Rättegångsbalken, u daljnjem tekstu: Kodeks o sudskom postupku), koji uređuje postupak pred redovnim sudovima, radi isplate odštete moguće je podići tužbu za naknadu štete. Posljedica takve tužbe može biti izvršna odluka kojom se tuženiku nalaže da isplati naknadu štete podnositelju zahtjeva.
6 Under the first subparagraph of Section 2 of Chapter 13 of the Code of Judicial Procedure, an action may be brought to determine whether a legal relationship exists between the defendant and the applicant where such a relationship exposes the latter to detriment. Under the second subparagraph of that section, the application may be considered if it relates to whether such a relationship exists. The result of such an action can only be a declaratory judgment stating, where appropriate, that there is a legal relationship between the parties, such as an obligation to pay damages to the applicant.
6 Prvim podstavkom članka 2. poglavlja 13. Kodeksa o sudskom postupku omogućeno je pokretanje postupka u kojem se utvrđuje postoji li pravni odnos između tuženika i podnositelja zahtjeva kada je odnos na štetu potonjeg. Na temelju drugog podstavka navedenoga članka, zahtjev se razmatra kada se odnosi na to postoji li takav odnos. Ishod spomenutog postupka može biti samo deklaratorna presuda u kojoj se navodi, ovisno o slučaju, da između stranaka postoji pravni odnos, poput obveze isplate naknade štete podnositelju zahtjeva.
7 In that situation, the court seised may have cause to determine as a preliminary issue the compatibility of a relevant legislative provision with a higher-ranking rule and, where appropriate, that provision must be disapplied.
7 U takvoj situaciji sud pred kojim se vodi posupak može imati osnove utvrditi da je usklađenost relevantne zakonske odredbe s pravilom više razine prethodno pitanje i da se, ovisno o slučaju, dotična odredba izuzima od primjene.
8 Chapter 15 of the Code of Judicial Procedure governs the grant of interim relief in civil actions. Section 3 of that chapter provides that it is possible to order interim relief in favour of the applicant in order to safeguard that party’s rights. Under that provision, if the applicant demonstrates that he has probable cause to believe that he has a claim against another that is or can be made the basis of an action, and that other party may, by performing or failing to perform an action, adversely affect the applicant’s rights, the competent court may order measures, such as a prohibition or an order, coupled, where appropriate, with financial penalties, against that other party.
8 Poglavljem 15. Kodeksa o sudskom postupku uređena je dodjela privremene zaštite u građanskom postupku. Člankom 3. navedenog poglavlja predviđeno je da je moguće odrediti privremenu zaštitu u korist podnositelja zahtjeva u cilju zaštite njegovih prava. Na temelju navedene odredbe, ako podnositelj dokaže osnovanost svojeg zahtjeva prema trećoj osobi koji jest ili može biti predmet tužbe te da treća osoba može kroz činidbu ili nečinidbu nepovoljno utjecati na prava podnositelja, nadležni sud može odrediti mjere, kao što su zabrana ili privremena mjera, ovisno o slučaju, zajedno s novčanom kaznom, protiv spomenute treće osobe.
11 A decision rejecting an application for authorisation to organise such activities may be challenged before the lower administrative courts or, where such a decision is made by the Government, before the Regeringsrätten (Supreme Administrative Court) (Sweden). In that situation, those courts may have cause to determine as a preliminary issue whether the relevant legislative provision is compatible with Community law, and, where appropriate, that provision must be disapplied.
11 Odluka kojom se odbija zahtjev za izdavanje dozvole za organizaciju takvih aktivnosti može se osporavati pred upravnim sudovima prvog stupnja ili, kada odluku donosi vlada, pred Regeringsrätten (Vrhovni upravni sud) (Švedska). U takvoj situaciji ti sudovi mogu imati osnove utvrditi da je pitanje je li relevantna zakonska odredba usklađena s pravom Zajednice prethodno pitanje i da se, ovisno o slučaju, dotična odredba izuzima od primjene.
13 Under Section 52 of that law, that prohibition may be enforced by the issue of an order, the breach of which may be subject to an administrative fine. Administrative measures taken on that basis by the competent authorities may be challenged before the administrative courts, which may order suspension of the operation of those measures and have cause to determine as a preliminary issue whether a relevant legislative provision is compatible with Community law and, where appropriate, that provision must be disapplied.
13 Na temelju članka 52. navedenog Zakona, ta zabrana može rezultirati privremenom mjerom čije kršenje podliježe administrativnoj novčanoj kazni. Administrativne mjere koje na temelju navedenoga poduzimaju nadležna tijela mogu se osporavati pred upravnim sudovima koji mogu odrediti obustavu provedbe tih mjera i mogu imati osnove utvrditi da je pitanje je li relevantna zakonska odredba usklađena s pravom Zajednice prethodno pitanje i da se, ovisno o slučaju, dotična odredba izuzima od primjene.
14 An application may be made to the Government or the designated authority for an exception to the prohibition on promotion in Section 38 of the Law on Lotteries. Under the Lagen om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut (Law on judicial review of certain administrative decisions, SFS 1988, No 205), a decision rejecting such an application may be subject to judicial review by the Regeringsrätten, which may have cause to determine, as a preliminary issue, whether a relevant legislative provision is compatible with Community law and, where appropriate, that provision must be disapplied.
14 Vladi ili tijelu koje je za to određeno moguće je podnijeti zahtjev za izuzeće od zabrane promicanja iz članka 38. Zakona o lutriji. Na temelju Lagen om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut (Zakon o sudskom nadzoru određenih upravnih odluka, SFS 1988., br. 205), odluka kojom se odbija takav zahtjev može podlijegati sudskom nadzoru od strane Regeringsrätten koji može imati osnove utvrditi da je pitanje je li relevantna zakonska odredba usklađena s pravom Zajednice prethodno pitanje i da se, ovisno o slučaju, dotična odredba izuzima od primjene.
15 Under Section 54 of the Law on Lotteries, promotion of participation in a lottery organised abroad is liable to the imposition of a fine and six months’ imprisonment if the promotion specifically targets those resident in Sweden.
15 Na temelju članka 54. Zakona o lutriji, promicanje sudjelovanja u lutriji koja se organizira u inozemstvu podliježe novčanoj kazni i kazni šestomjesečnog zatvora ako su ciljna skupina promicanja osobe s boravištem u Švedskoj.
16 In criminal proceedings instigated on that basis by the competent authorities, the Tingsrätt (District Court) (Sweden) may have cause, as a preliminary issue, to determine whether a relevant legislative provision is compatible with Community law and, where appropriate, that provision must be disapplied.
16 U kaznenom postupku koji na temelju toga pokreću nadležna tijela, Tingsrätt (okružni sud) (Švedska) može imati osnove odrediti da je pitanje je li relevantna zakonska odredba usklađena s pravom Zajednice prethodno pitanje i da se, ovisno o slučaju, dotična odredba izuzima od primjene.
17 According to the documents in the case-file, in November 2003, Unibet purchased advertising space in a number of different Swedish media with a view to promoting its gaming services on the internet. In accordance with the Law on Lotteries, the Swedish State took a number of measures, including obtaining injunctions and commencing criminal proceedings, against those media which had agreed to provide Unibet with advertising space.
17 Iz sadržaja spisa proizlazi da je u studenome 2003. Unibet kupio oglasni prostor u više različitih švedskih medija s ciljem promicanja svojih usluga igara na sreću na internetu. U skladu sa Zakonom o lutriji švedska država poduzela je niz mjera, uključujući donošenje privremenih mjera i pokretanje kaznenog postupka, protiv medija koji su pristali osigurati oglasni prostor za Unibet.
18 No administrative action or criminal proceedings were brought against Unibet, which, on 1 December 2003, brought an action against the Swedish State in the Tingsrätt seeking, firstly, a declaration that it has the right, pursuant to Article 49 EC, to promote its gaming and betting services in Sweden and is not prevented from doing so by the prohibition under Section 38 of the Law on Lotteries (‘the application for a declaration’), secondly, compensation for the damage suffered as a result of that prohibition on promotion (‘the claim for damages’) and, thirdly, a declaration that the prohibition and the measures and sanctions for breach thereof did not apply to it (‘the first application for interim relief’).
18 Unibet, protiv kojega nije pokrenut ni upravni postupak ni kazneni postupak, 1. prosinca 2003. pokrenuo je postupak protiv švedske države pred Tingsrättom tražeći, kao prvo, da se utvrdi njegovo pravo na temelju članka 49. UEZ-a da promiče svoje usluge igara na sreću i klađenja u Švedskoj i da ga u tome ne sprječava zabrana predviđena u članku 38. Zakona o lutriji (u daljnjem tekstu: zahtjev za utvrđenje), kao drugo, naknadu štete koju je pretrpio zbog zabrane promicanja (u daljnjem tekstu: zahtjev za naknadu štete) te kao treće, da se ta zabrana, zajedno s pratećim mjerama i sankcijama, proglasi neprimjenjivom na njega (u daljnjem tekstu: prvi zahtjev za privremenu zaštitu).
19 The application for a declaration was dismissed by decision of 2 July 2004 of the Tingsrätt. That court considered that it did not follow from the arguments put forward in support of that application that there was a specific legal relationship between Unibet and the Swedish State and that that application sought an abstract review of a legislative provision, whereas such an action is inadmissible under Swedish law. The Tingsrätt did not give a ruling on the claim for damages or on the first application for interim relief.
19 Zahtjev za utvrđenje odbačen je odlukom Tingsrätta od 2. srpnja 2004. Taj je sud smatrao da iz argumenata na koje se poziva u potporu tom zahtjevu ne proizlazi da postoji posebni pravni odnos između Unibeta i švedske države i da se zahtjevom traži apstraktni nadzor zakonske odredbe, s tim da je takva tužba nedopuštena na temelju švedskog prava. Tingsrätt nije presudio o zahtjevu za naknadu štete ni o prvom zahtjevu za privremenu zaštitu.
20 In response to an appeal lodged by Unibet, the application for a declaration and the first application for interim relief were also dismissed by judgment of the Hovrätt (Court of Appeal) (Sweden) on 8 October 2004. That court considered that the application constituted an action for a declaration, which is inadmissible under Swedish law, and that it does not follow from the case-law of the Court of Justice that the principle of judicial protection requires that an abstract review of a legislative provision should be possible where there is no provision for such an action under national law. That court also considered that the question whether the prohibition on promotion under Section 38 of the Law on Lotteries is consistent with Community law would be determined when the claim for damages was considered by the Tingsrätt.
20 Kao odgovor na žalbu koju je podnio Unibet, presudom od 8. listopada 2004. Hovrätta (Žalbeni sud) (Švedska) također odbacuje zahtjev za utvrđenje i prvi zahtjev za privremenu zaštitu. Taj je sud u biti smatrao da zahtjev za utvrđenje predstavlja deklaratornu tužbu koja je nedopuštena prema švedskom pravu, te da iz prakse Suda ne proizlazi da se načelom sudske zaštite zahtijeva da bude moguć apstraktni nadzor zakonske odredbe ako nacionalno pravo ne predviđa takvu tužbu. Osim toga navedeni sud smatrao je da će pitanje je li zabrana promicanja na temelju članka 38. Zakona o lutriji usklađena s pravom Zajednice biti ocijenjeno kada Tingsrätt bude razmatrao zahtjev za naknadu štete.
21 The Hovrätt also considered that if Unibet were to exercise the rights it claims and promote its services in Sweden, the compatibility of that prohibition with Community law could be examined by the court seised in the context of a direct action against administrative measures or in criminal proceedings.
21 Hovrätt je također polazio od toga da bi, ako bi Unibet realizirao svoja prava na koja se poziva i promicao svoje usluge u Švedskoj, usklađenost zabrane s pravom Zajednice mogao ispitati nadležni sud u okviru izravnog postupka protiv administrativnih mjera ili kaznenog postupka.
22 The Hovrätt thus found that Unibet’s application for a declaration could not be regarded as admissible under Community law and that it was unnecessary to address the first application for interim relief.
22 Hovrätt je dakle presudio da se Unibetov zahtjev za utvrđenje ne može smatrati dopuštenim na temelju prava Zajednice i da je bespredmetno rješavati prvi zahtjev za privremenu zaštitu.
23 In its first appeal to the Högsta domstolen against the judgment of the Hovrätt of 8 October 2004, Unibet asserted that its application for a declaration and its first application for interim relief were admissible under both Swedish law and Community law.
23 U svojoj prvoj žalbi podnesenoj Högsta domstolen (vrhovni sud) protiv presude Hovrätta od 8. listopada 2004., Unibet tvrdi da su njegov zahtjev za utvrđenje i njegov prvi zahtjev za privremenu zaštitu dopušteni prema švedskom pravu i prema pravu Zajednice.
24 Shortly after the judgment delivered by the Hovrätt on 8 October 2004 dismissing its application for a declaration and its first application for interim relief, Unibet made a fresh application for interim relief to the Tingsrätt seeking to be permitted immediately, notwithstanding the prohibition on promotion under Section 38 of the Law on Lotteries, to promote its services pending the outcome of the substantive proceedings concerning its claim for damages and to mitigate the loss arising from that prohibition (‘the second application for interim relief’). Unibet stated that that application was directly linked to the infringement of its rights under Community law and to its claim for damages in that it sought to bring to an end the loss arising as a result of that infringement.
24 Nedugo nakon što je Hovrätt donio presudu od 8. listopada 2004. kojom odbacuje njegov zahtjev za utvrđenje i njegov prvi zahtjev za privremenu zaštitu, Unibet je podnio novi zahtjev za privremenu zaštitu Tingsrättu tražeći dopuštenje da odmah, unatoč zabrani promicanja na temelju članka 38. Zakona o lutriji, promiče svoje usluge do okončanja materijalnog postupka o njegovom zahtjevu za naknadu štete i ublaži štetu povezanu s tom zabranom (u daljnjem tekstu: drugi zahtjev za privremenu zaštitu). Unibet je naveo da je dotični zahtjev izravno povezan s kršenjem njegovih prava na temelju prava Zajednice kao i s njegovim zahtjevom za naknadu štete, s obzirom da ima za cilj okončanje štete koja proizlazi iz toga kršenja.
25 By decision of 12 November 2004, the Tingsrätt dismissed that application, considering that its examination of the case had not demonstrated that Section 38 of the Law on Lotteries conflicts with Community law and that Unibet had also failed to establish that there were serious doubts as to whether the prohibition under that provision is compatible with Community law. The appeal lodged by Unibet against that decision was also dismissed by judgment of the Hovrätt on 26 January 2005.
25 Odlukom od 12. studenoga 2004. Tingsrätt je odbacio taj zahtjev smatrajući da tijekom pregleda predmeta nije dokazano da članak 38. Zakona o lutriji nije u skladu s pravom Zajednice te da Unibet također nije dokazao da postoje ozbiljne sumnje u usklađenost zabrane iz navedene odredbe s pravom Zajednice. Žalba koju je Unibet uložio protiv odluke također je odbačena presudom Hovrätta 26. siječnja 2005.
26 In a second appeal to the Högsta domstolen, Unibet sought to have that judgment of the Hovrätt set aside and an order made for interim relief in accordance with its application at first instance.
26 Svojom drugom žalbom koju je uložio kod Högsta domstolen Unibet je zatražio ukidanje presude Hovrätta i donošenje naloga o privremenoj zaštiti u skladu s njegovim zahtjevom iz prvog stupnja.
27 With regard to the first appeal, the Högsta domstolen states that, under Swedish law, a self-standing application cannot be brought primarily for a declaration that a national provision conflicts with a higher-ranking legal rule. The Högsta domstolen entertains doubts in this regard concerning the requirements under Community law relating to the principle of judicial protection, whilst at the same time stating that Unibet could have the question whether the Law on Lotteries is compatible with Community law examined if it breached the provisions of that law and was subject to criminal proceedings or in an action for damages or, in the event of judicial review of an administrative decision rejecting, as the case may be, an application for a licence or for an exception brought under that law.
27 U odnosu na prvu žalbu, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku navodi da prema švedskom pravu nije predviđena mogućnost podnošenja samostalne tužbe čiji je glavni cilj utvrditi neusklađenost nacionalne odredbe s pravnim pravilom više razine. Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku pita se u ovom smislu koji su zahtjevi koji proizlaze iz prava Zajednice u vezi s načelom sudske zaštite, ali istovremeno navodi da bi Unibet mogao ishoditi preispitivanje usklađenosti Zakona o lutriji s pravom Zajednice u slučaju da prekrši odredbe tog zakona ili da je protiv njega pokrenut kazneni postupak ili u okviru postupka za naknadu štete ili u slučaju sudskog nadzora upravne odluke kojom se odbija, ovisno o slučaju, zahtjev za izdavanje dozvole ili izuzeće na temelju navedenog zakona.
29 With regard to the second appeal concerning the second application for interim relief, the Högsta domstolen considers that questions of Community law arise since Unibet maintains that that application is linked to its rights under Community law. Those questions essentially concern the criteria to be applied in granting such measures in the context of the action in the main proceedings.
29 U odnosu na drugu žalbu u vezi s drugim zahtjevom za privremenu zaštitu, sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku smatra da se tu radi o pitanjima prava Zajednice jer Unibet drži da je taj zahtjev povezan s pravima koje ima na temelju prava Zajednice. Ta se pitanja u biti odnose na kriterije koji se primjenjuju kod određivanja takvih mjera u okviru glavnog postupka.
30 In those circumstances, taking the view that an interpretation of Community law was necessary in order for it to reach a decision in the main action, the Högsta domstolen decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
30 U tim okolnostima, zauzimajući stajalište da je tumačenje prava Zajednice potrebno da bi donio odluku u glavnom postupku, Högsta domstolen odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
‘(1) Is the requirement of Community law that national procedural rules must provide effective protection of an individual’s rights under Community law to be interpreted as meaning that an action for a declaration that certain national substantive provisions conflict with Article 49 EC must be permitted to be brought in a case where the compatibility of the substantive provisions with that article may otherwise be examined only as a preliminary issue in, for example, an action for damages, proceedings concerning infringement of the national substantive provisions or judicial review proceedings?
„(1) Treba li zahtjev prava Zajednice prema kojem nacionalna postupovna pravila moraju osiguravati djelotvornu zaštitu prava pojedinaca na temelju prava Zajednice tumačiti na način da treba dopustiti podnošenje zahtjeva za utvrđenje predstavljaju li određene nacionalne materijalne odredbe nepoštovanje članka 49. UEZ-a u slučaju kada je usklađenost materijalnih odredaba s tim člankom moguće ispitati samo kao prethodno pitanje u, na primjer, postupku za naknadu štete, postupku o kršenju nacionalnih materijalnih odredaba ili postupku sudskog nadzora?