natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"(a) the principle of customary international law that each State has complete and exclusive sovereignty over its airspace;"
"(a) načelo međunarodnog običajnog prava da svaka država ima potpuni i isključivi suverenitet nad svojim zračnim prostorom;"
"(b) the principle of customary international law that no State may validly purport to subject any part of the high seas to its sovereignty;"
"(b) načelo međunarodnog običajnog prava da nijedna država nema pravo zahtijevati da podvrgne bilo koji dio otvorenog mora svojoj suverenosti;"
"(c) the principle of customary international law of freedom to fly over the high seas;"
"(c) načelo međunarodnog običajnog prava o slobodi prelijetanja otvorenog mora;"
"(d) the principle of customary international law (the existence of which is not accepted by the Defendant) that aircraft overflying the high seas are subject to the exclusive jurisdiction of the country in which they are registered, save as expressly provided for by international treaty;"
"(d) načelo međunarodnog običajnog prava (postojanje kojega tuženik ne priznaje) da zrakoplov koji prelijeće otvoreno more podliježe isključivo jurisdikciji zemlje u kojoj je registriran, osim ako je drukčije predviđeno međunarodnim ugovorom;"
"(e) the Chicago Convention (in particular Articles 1, 11, 12, 15 and 24);"
"(e) Čikašku konvenciju (posebno članke 1., 11., 12., 15. i 24.);"
"(f) the Open Skies Agreement (in particular Articles 7, 11(2)(c) and 15(3));"
"(f) Sporazum o otvorenom nebu (posebno članak 7., članak 11. stavak 2. točku (c) i stavak 15. točku (3));"
(2) Is [Directive 2008/101] invalid, if and in so far as it applies the Emissions Trading Scheme to those parts of flights (either generally or by aircraft registered in third countries) which take place outside the airspace of EU Member States, as contravening one or more of the principles of customary international law asserted [in question 1]?
(2) Je li Direktiva [2008/101] nevaljana ako i u mjeri u kojoj se na temelju nje sustav trgovanja emisijama primjenjuje na dijelove letova (općenito ili na zrakoplove koji su registrirani u trećim zemljama) koji se odvijaju izvan zračnog prostora država članica EU-a, zbog kršenja jednog ili više načela međunarodnog običajnog prava [navedenih u pitanju 1.]?
(3) Is [Directive 2008/101] invalid, if and in so far as it applies the Emissions Trading Scheme to those parts of flights (either generally or by aircraft registered in third countries) which take place outside the airspace of EU Member States:
(3) Je li Direktiva [2008/101] nevaljana ako i u mjeri u kojoj se na temelju nje sustav trgovanja emisijama primjenjuje na dijelove letova (općenito ili na dijelove letova zrakoplova koji su registrirani u trećim zemljama) koji se odvijaju izvan zračnog prostora država članica EU-a:
"(a) as contravening Articles 1, 11 and/or 12 of the Chicago Convention;"
"(a) zbog kršenja članaka 1., 11. i/ili 12. Čikaške konvencije;"
(b) as contravening Article 7 of the Open Skies Agreement?
(b) zbog kršenja članka 7. Sporazuma o otvorenom nebu?
(4) Is [Directive 2008/101] invalid, in so far as it applies the Emissions Trading Scheme to aviation activities:
(4) Je li Direktiva [2008/101] nevaljana u mjeri u kojoj se na temelju nje sustav trgovanja emisijama primjenjuje na zrakoplovne djelatnosti:
"(a) as contravening Article 2(2) of the Kyoto Protocol and Article 15(3) of the Open Skies Agreement;"
"(a) zbog kršenja članka 2. stavka 2. Kyotskog protokola i članka 15. stavka 3. Sporazuma o otvorenom nebu;"
"(b) as contravening Article 15 of the Chicago Convention, on its own or in conjunction with Articles 3(4) and 15(3) of the Open Skies Agreement;"
"(b) zbog kršenja članka 15. Čikaške konvencije, samog ili zajedno s člankom 3. stavkom 4. i člankom 15. stavkom 3. Sporazuma o otvorenom nebu;"
(c) as contravening Article 24 of the Chicago Convention, on its own or in conjunction with Article 11(2)(c) of the Open Skies Agreement?’
(c) zbog kršenja članka 24. Čikaške konvencije, samog ili zajedno s člankom 11. stavkom 2. točkom (c) Sporazuma o otvorenom nebu?”
A – Question 1
A – Prvo pitanje
47 It is to be recalled at the outset that, in accordance with settled case-law, national courts do not have the power to declare acts of the European Union institutions invalid. The main purpose of the jurisdiction conferred on the Court by Article 267 TFEU is to ensure that European Union law is applied uniformly by national courts. That requirement of uniformity is particularly vital where the validity of an act of European Union law is in question. Differences between courts of the Member States as to the validity of acts of European Union law would be liable to jeopardise the very unity of the European Union legal order and to undermine the fundamental requirement of legal certainty (Case C-344/04 IATA and ELFAA [2006] ECR I-403, paragraph 27 and the case-law cited).
47 Na samom početku valja podsjetiti da prema ustaljenoj sudskoj praksi nacionalni sudovi nemaju ovlast utvrditi nevaljanim akte institucija Unije. Osnovni je smisao ovlasti koje su Sudu dodijeljene člankom 267. UFEU-a osigurati da nacionalni sudovi ujednačeno primjenjuju pravo Unije. Ovaj zahtjev ujednačenosti osobito je važan kad se ocjenjuje valjanost akta Unije. Razlike između sudova u državama članicama u vezi s valjanosti akata Unije mogu ugroziti s[â]mo jedinstvo pravnog poretka Unije te dovesti do odstupanja od temeljnog zahtjeva pravne sigurnosti (presuda od 10. siječnja 2006., IATA i ELFAA, C-344/04, Zb., str. I-403., točka 27. i navedena sudska praksa).
"48 The Court of Justice alone therefore has jurisdiction to determine that an act of the European Union, such as Directive 2008/101, is invalid (see Case 314/85 Foto-Frost [1987] ECR 4199, paragraph 17; Joined Cases C-143/88 and C-92/89 Zuckerfabrik Süderdithmarschen and Zuckerfabrik Soest [1991] ECR I-415, paragraph 17; Case C-6/99 Greenpeace France and Others [2000] ECR I-1651, paragraph 54; IATA and ELFAA, paragraph 27; and Joined Cases C-188/10 and C-189/10 Melki and Abdeli [2010] ECR I-5667, paragraph 54)."
"48 Stoga je Sud jedini nadležan za utvrđivanje nevaljanosti akta Unije, kao što je Direktiva 2008/101 (vidjeti presude od 22. listopada 1987., Foto-Frost, 314/85, Zb., str. 4199., t. 17.; od 21. veljače 1991., Zuckerfabrik Süderdithmarschen i Zuckerfabrik Soest, C-143/88 i C-92/89, Zb., str. I-415., t. 17.; od 21. ožujka 2000., Greenpeace France i dr., C-6/99, Zb., str. I-1651., t. 54.; gore navedenu presudu IATA i ELFAA, t. 27. i presudu od 22. lipnja 2010., Melki i Abdeli, C 188/10 i C-189/10, Zb., str. I-5667., t. 54.)."
49 First of all, in conformity with the principles of international law, European Union institutions which have power to negotiate and conclude an international agreement are free to agree with the third States concerned what effect the provisions of the agreement are to have in the internal legal order of the contracting parties. Only if that question has not been settled by the agreement does it fall to be decided by the courts having jurisdiction in the matter, and in particular by the Court of Justice, in the same manner as any question of interpretation relating to the application of the agreement in the European Union (see Case 104/81 Kupferberg [1982] ECR 3641, paragraph 17, and Case C-149/96 Portugal v Council [1999] ECR I-8395, paragraph 34).
49 Prije svega, u skladu s načelima međunarodnog prava, institucije Unije koje su nadležne za pregovaranje i sklapanje međunarodnih sporazuma mogu se dogovarati sa zainteresiranim trećim državama o učincima koje taj sporazum mora proizvoditi u unutarnjem pravnom poretku ugovornih stranaka. Samo ako to pitanje nije uređeno sporazumom, o njemu odlučuju nadležni sudovi, posebno Sud, na isti način kao i o svim drugim pitanjima tumačenja koja se odnose na primjenu sporazuma u Uniji (vidjeti presude od 26. listopada 1982., Kupferberg, 104/81, Zb., str. 3641., t. 17. i od 23. studenoga 1999., Portugal/Conseil, C-149/96, Zb., str. I-8395., t. 34.).
"50 It should also be pointed out that, by virtue of Article 216(2) TFEU, where international agreements are concluded by the European Union they are binding upon its institutions and, consequently, they prevail over acts of the European Union (see, to this effect, Case C-61/94 Commission v Germany [1996] ECR I-3989, paragraph 52; Case C-311/04 Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht [2006] ECR I-609, paragraph 25; Case C-308/06 Intertanko and Others [2008] ECR I-4057, paragraph 42; and Joined Cases C-402/05 P and C-415/05 P Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission [2008] ECR I-6351, paragraph 307)."
"50 Isto tako valja podsjetiti da su, na temelju članka 216. stavka 2. UFEU-a, u slučajevima kada Unija sklopi međunarodne sporazume, ti sporazumi obvezujući za njezine institucije te su stoga nadređeni aktima Unije (vidjeti u tom smislu presude od 10. rujna 1996., Komisija/Njemačka, C-61/94, Zb., str. I-3989., t. 52.; od 12. siječnja 2006., Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht, C-311/04, Zb., str. I-609., t. 25.; presudu od 3. lipnja 2008. Intertanko i dr., C-308/06, Zb., str. I-4057., t. 42., kao i od 3. rujna 2008., Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, C-402/05 P i C-415/05 P, Zb., str. I-6351., t. 307.)."
51 It follows that the validity of an act of the European Union may be affected by the fact that it is incompatible with such rules of international law. Where such invalidity is pleaded before a national court, the Court of Justice ascertains, as is requested of it by the referring court’s first question, whether certain conditions are satisfied in the case before it, in order to determine whether, pursuant to Article 267 TFEU, the validity of the act of European Union law concerned may be assessed in the light of the rules of international law relied upon (see, to this effect, Intertanko and Others, paragraph 43).
51 Iz toga proizlazi da neusklađenost akta Unije s takvim pravilima međunarodnog prava može utjecati na njegovu valjanost. Kada se na takvu nevaljanost poziva pred nacionalnim sudom, Sud provjerava, u skladu sa zahtjevom iz prvog pitanja suda koji je uputio zahtjev, jesu li ispunjeni određeni uvjeti u okviru predmeta koji se pred njim vodi kako bi odredio može li se primjenom članka 267. UFEU-a procijeniti valjanost predmetnog pravnog akta Unije u odnosu na pravila međunarodnog prava na koja se poziva (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Intertanko i dr., t. 43.).
"55 Such a condition if fulfilled where the provision relied upon contains a clear and precise obligation which is not subject, in its implementation or effects, to the adoption of any subsequent measure (see Case 12/86 Demirel [1987] ECR 3719, paragraph 14; Case C-213/03 Pêcheurs de l’étang de Berre [2004] ECR I-7357, paragraph 39; and Case C-240/09 Lesoochranárske zoskupenie [2011] ECR I-0000, paragraph 44 and the case-law cited)."
"55 Taj je uvjet ispunjen ako odredba na koju se poziva sadržava jasnu i preciznu obvezu koja ne podliježe, u smislu svoje provedbe ili učinaka, usvajanju nikakve naknadne mjere (vidjeti presude od 30. rujna 1987., Demirel, 12/86, Zb., str. 3719., t. 14.; od 15. srpnja 2004., Pêcheurs de lʼétang de Berre, C-213/03, Zb., str. I-7357., t. 39. i od 8. ožujka 2011., Lesoochranárske zoskupenie, C-240/09, Zb., str. I-1255., t. 44. i navedenu sudsku praksu)."
57 As is apparent from the third recital in its preamble, the Chicago Convention lays down ‘certain principles and arrangements in order that international civil aviation may be developed in a safe and orderly manner and that international air transport services may be established on the basis of equality of opportunity and operated soundly and economically’.
"57 Kako proizlazi iz njezine treće uvodne izjave, Čikaška konvencija utvrđuje „izvjesna načela i dogovore u svrhu sigurnog i pravilnog razvoja međunarodnog civilnog zrakoplovstva, uspostave međunarodnog zračnog prometa na temelju izjednačenih mogućnosti i njegove provedbe na zdravim i gospodarstvenim temeljima”;"
58 The Chicago Convention has a wide field of application in that it governs, inter alia, the rights of aircraft not engaged in scheduled services, including in relation to flying over the contracting States’ territory, the principles applicable to air cabotage, the circumstances in which an aircraft capable of being flown without a pilot may be so flown over the territory of a contracting State, the definition by the contracting States of areas which are prohibited from being flown over for reasons of military necessity or public safety, the landing of aircraft at a customs airport, the applicability of air regulations, the rules of the air, the imposition of airport and similar charges, the nationality of aircraft, and measures to facilitate air navigation, such as the facilitation of formalities, the establishment of customs and immigration procedures, air navigation facilities and standard systems.
58 Čikaška konvencija ima široko područje primjene u okviru kojeg uređuje, između ostalog, prava zrakoplova koji ne obavljaju linijski zračni promet, uključujući, u vezi s letovima iznad državnog područja država ugovornica, načela koja se primjenjuju na zračnu kabotažu, uvjete pod kojima zrakoplov koji je u stanju letjeti bez pilota smije bez pilota prelijetati teritorij države ugovornice, određivanje, od strane država ugovornica, područja koja je zabranjeno prelijetati zbog vojnih potreba ili javne sigurnosti, slijetanje u zračnu luku s carinskom službom, primjenu zrakoplovnih propisa i pravila zračnog prometa, primjenu pristojbi zračnih luka i sličnih naknada, državnu pripadnost zrakoplova i mjere koje olakšavaju zračnu plovidbu, kao što je pojednostavljenje formalnosti, uspostavu carinskih postupaka i postupaka prelaska granice te uspostavu sredstava i standardnih sustava zračne plovidbe.
59 The Chicago Convention also lays down the conditions to be fulfilled with respect to aircraft, including conditions relating to the documents that must be carried, to aircraft radio equipment, to certificates of airworthiness, to the recognition of certificates and licences, and to cargo restrictions. Furthermore, the convention provides for the adoption by the ICAO of international standards and recommended practices.
59 Čikaška konvencija isto tako utvrđuje uvjete kojima trebaju udovoljavati zrakoplovi, uključujući uvjete koji se odnose na dokumente koji se moraju nalaziti u zrakoplovu, na radio-opremu zrakoplova, na svjedodžbe o plovidbenosti, na priznavanje potvrda i dozvola te na ograničenja tereta. Nadalje, ta konvencija predviđa i da ICAO usvaja međunarodne standarde i preporučene prakse.
"62 Consequently, in the main proceedings, it is only if and in so far as, pursuant to the EU and FEU Treaties, the European Union has assumed the powers previously exercised by its Member States in the field, as set out in paragraphs 57 to 59 of the present judgment, to which that international convention applies that the convention’s provisions would have the effect of binding the European Union (see, to this effect, International Fruit Company and Others, paragraph 18; Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraph 16; and Case C-301/08 Bogiatzi [2009] ECR I-10185, paragraph 25)."
"62 Prema tome, samo ako je i u mjeri u kojoj je Unija na temelju UEU-a i UFEU-a preuzela ovlasti koje su prije izvršavale njezine države članice u području kako je navedeno u točkama od 57. do 59. ove presude, na koje se primjenjuje navedena međunarodna konvencija, odredbe te konvencije bile bi obvezujuće za Uniju (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Fruit Company i dr., t. 18.; presude od 14. srpnja 1994., Peralta, C- 379/92, Zb., str. I-3453., t. 16., i od 22. listopada 2009., Bogiatzi, C-301/08, Zb., str. I-10185., t. 25.)."
63 Indeed, in order for the European Union to be capable of being bound, it must have assumed, and thus had transferred to it, all the powers previously exercised by the Member States that fall within the convention in question (see, to this effect, Intertanko and Others, paragraph 49, and Bogiatzi, paragraph 33). Therefore, the fact that one or more acts of European Union law may have the object or effect of incorporating into European Union law certain provisions that are set out in an international agreement which the European Union has not itself approved is not sufficient for it to be incumbent upon the Court to review the legality of the act or acts of European Union law in the light of that agreement (see, to this effect, Intertanko and Others, paragraph 50).
63 I zaista, da bi one mogle biti obvezujuće za Uniju, nije li ona u potpunosti trebala preuzeti, odnosno nisu li joj trebale biti prenesene, sve ovlasti koje proizlaze iz dotične konvencije koje su prije izvršavale države članice (vidjeti u tom smislu gore navedene presudu Intertanko i dr., t. 49. i presudu Bogiatzi, t. 33.). Stoga činjenica da cilj ili učinak jednog ili više akata prava Unije može biti uključivanje u pravo Unije određenih odredaba iz nekog međunarodnog sporazuma koji sama Unija nije odobrila nije dovoljna da bi Sud bio dužan preispitati zakonitost tog akta ili tih akata prava Unije s obzirom na taj sporazum (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Intertanko i dr., t. 50.).
65 Certain matters falling within the Chicago Convention have been covered by legislation adopted at European Union level, in particular on the basis of Article 80(2) EC. As regards air transport, as the Court has already had occasion to point out in Case C-382/08 Neukirchinger [2011] ECR I-0000, paragraph 23, that is true, for example, of Regulation (EC) No 1592/2002 of the European Parliament and of the Council of 15 July 2002 on common rules in the field of civil aviation and establishing a European Aviation Safety Agency (OJ 2002 L 240, p. 1) and of Council Regulation (EEC) No 3922/91 of 16 December 1991 on the harmonisation of technical requirements and administrative procedures in the field of civil aviation (OJ 1991 L 373, p. 4), as amended by Regulation (EC) No 1900/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 (OJ 2006 L 377, p. 176).
65 Određena pitanja na koja se odnosi Čikaška konvencija obuhvaćena su propisom usvojenim na razini Unije, posebno na temelju članka 80. stavka 2. UEU-a. Što se tiče zračnog prometa, kako je Sud već imao priliku istaknuti u točki 23. presude od 25. siječnja 2011., Neukirchinger, C-382/08, Zb., str. I-139., to vrijedi, na primjer, za Uredbu (EZ) br. 1592/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2002. o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i osnivanju Europske agencije za sigurnost zračnog prometa (SL L 240., str. 1.) [neslužbeni prijevod] i za Uredbu Vijeća (EEZ) br. 3922/91 od 16. prosinca 1991. o usklađivanju tehničkih zahtjeva i upravnih postupaka u području civilnog zrakoplovstva (SL L 373, str. 4.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 25., str. 3.), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1900/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. (SL L 377, str. 176.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 25., str. 35.).
67 As regards the issue of taxation of the fuel load, the Council has also adopted Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity (OJ 2003 L 283, p. 51) which, in Article 14(1)(b), lays down a tax exemption for energy products supplied for use as fuel for the purpose of air navigation other than in private pleasure-flying, in order that, as is apparent from recital 23 in the preamble to that directive, the European Union complies in particular with certain international obligations, including those connected with the tax exemptions on energy products intended for civil aviation which are granted to airlines on the basis of the Chicago Convention and of international bilateral air service agreements concluded by the European Union and/or the Member States with certain third States (see Case C-79/10 Systeme Helmholz [2011] ECR I-0000, paragraphs 24 and 25).
67 Što se tiče pitanja oporezivanja natočenog goriva, Vijeće je donijelo i Direktivu Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL L 283, str. 51.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 2., str. 75.) koja u članku 14. stavku 1. točki (b) predviđa izuzimanje od poreza za energente koji se nabavljaju kako bi se koristili kao gorivo u zračnom prometu, osim za privatne rekreativne letove, posebno da bi, kako proizlazi iz uvodne izjave 23. te direktive, Unija ispunila određene međunarodne obveze, uključujući one koje se odnose na izuzimanje od poreza energenata namijenjenih za civilno zrakoplovstvo, koje se odobrava zračnim prijevoznicima na temelju Čikaške konvencije i međunarodnih dvostranih sporazuma o zračnom prometu koje su sklopile Unija i/ili države članice s nekim trećim državama (vidjeti presudu od 1. prosinca 2011., Systeme Helmholz, C-79/10, Zb., str. I-12511., t. 24. i 25.).
68 It should, moreover, be pointed out that, by the adoption of Council Decision 2011/530/EU of 31 March 2011 on the signing, on behalf of the Union, and provisional application of a Memorandum of Cooperation between the European Union and the International Civil Aviation Organisation providing a framework for enhanced cooperation (OJ 2011 L 232, p. 1), the European Union has sought to develop a framework for cooperation as regards security audits and inspections in the light of the standards set out in Annex 17 to the Chicago Convention.
68 Štoviše, treba naglasiti da je donošenjem Odluke Vijeća 2011/530/EU od 31. ožujka 2011. o potpisivanju, u ime Unije, i privremenoj primjeni Memoranduma o suradnji između Europske unije i Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva koji osigurava okvir za jačanje suradnje (SL L 232, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 21., str. 229.) Unija nastojala razviti okvir za suradnju u pogledu nadzornih i inspekcijskih pregleda vezanih uz sigurnost, s obzirom na standarde iz Priloga 17. Čikaškoj konvenciji.
73 It is apparent from Decisions 94/69 and 2002/358 that the European Union has approved the Kyoto Protocol. Consequently, its provisions form an integral part of the legal order of the European Union as from its entry into force (see Case 181/73 Haegeman [1974] ECR 449, paragraph 5).
73 Iz odluka 94/69 i 2002/358 proizlazi da je Unija odobrila Kyotski protokol. Stoga odredbe tog Protokola od njegovog stupanja na snagu čine sastavni dio pravnog poretka Unije (vidjeti presudu od 30. travnja 1974., Haegeman, 181/73, Zb., str. 449., t. 5.).
75 In that regard, by adopting the Kyoto Protocol the parties thereto sought to set objectives for reducing greenhouse gas emissions and undertook to adopt the measures necessary in order to attain those objectives. The protocol allows certain parties thereto, which are undergoing the process of transition to a market economy, a certain degree of flexibility in the implementation of their commitments. Furthermore, first, the protocol allows certain parties to meet their reduction commitments collectively. Second, the Conference of the Parties, established by the Framework Convention, is responsible for approving appropriate and effective procedures and mechanisms to determine and to address cases of non-compliance with the provisions of the protocol.
75 U tom smislu, usvajanjem Kyotskog protokola njegove su stranke nastojale postaviti ciljeve u pogledu smanjivanja emisija stakleničkih plinova i obvezale se donijeti mjere potrebne za postizanje tih ciljeva. Nekim strankama tog Protokola, koje prolaze kroz proces prijelaza na tržišno gospodarstvo, Protokol dopušta određeni stupanj fleksibilnosti u ispunjavanju njihovih obveza. Nadalje, s jedne strane, Protokol nekim strankama omogućuje da zajednički ispunjavaju svoje obveze u pogledu smanjivanja emisija. S druge strane, Konferencija stranaka, ustanovljena Okvirnom konvencijom, odgovorna je za odobravanje odgovarajućih i učinkovitih postupaka i mehanizama za utvrđivanje i rješavanje slučajeva nepoštovanja odredaba Protokola.