natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"104 The Court of Justice has similarly repeatedly held that account must be taken of the wording and purpose of a Security Council resolution when interpreting the regulation which seeks to implement that resolution (Case C-84/95 Bosphorus [1996] ECR I-3953, paragraph 14; Case C-177/95 Ebony Maritime and Loten Navigation [1997] ECR I-1111, paragraph 20; Case C-117/06 Möllendorf and Mölendorf-Niehuus [2007] ECR I-8361, paragraph 54; Kadi and Al Barakaat International foundation v Council and Commission, paragraph 297; Case C-340/08 M and Others [2010] ECR I-3913, paragraph 45; and the judgment in Case C-550/09 E and F [2010] ECR I-0000, paragraph 72)."
"104 Slično tome, Sud je u više navrata presudio da treba uzeti u obzir tekst i cilj rezolucije Vijeća sigurnosti pri tumačenju uredbe kojom se provodi ta rezolucija (presude od 30. srpnja 1996., Bosphorus, C-84/95, Zb., str. I-3953., t. 14.; od 27. veljače 1997., Ebony Maritime i Loten Navigation, C-177/95, Zb., str. I-1111., t. 20.; od 11. listopada 2007., Möllendorf i Möllendorf-Niehuus, C-117/06, Zb., str. I-8361., t. 54.; gore navedena presuda Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, t. 297.; od 29. travnja 2010., M i dr., C-340/08, Zb., str. I-3913., t. 45., kao i od 29. lipnja 2010., E i F, C-550/09, Zb., str. I-6213., t. 72.)."
105 The Court of Justice has also held, however, that, without the primacy of a Security Council resolution at the international level thereby being called into question, the requirement that the Community institutions should pay due regard to the institutions of the United Nations could not result in their abstaining from reviewing the lawfulness of Community measures in the light of the fundamental rights forming an integral part of the general principles of Community law (see, to that effect, Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission, paragraphs 288 and 326).
105 Međutim, Sud je isto tako presudio, ne dovodeći u pitanje nadređenost rezolucije Vijeća sigurnosti na međunarodnoj razini, da poštovanje koje se nameće institucijama Zajednice u odnosu na institucije Ujedinjenih naroda ne može imati za posljedicu nedostatak nadzora zakonitosti akata Zajednice u odnosu na temeljna prava koja čine sastavni dio općih načela prava Zajednice (u tom smislu vidjeti gore navedenu presudu Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, t. 288. i 326.).
106 The above provides sufficient support for the General Court’s conclusion, in paragraph 64 of the judgment under appeal, that the power granted to the Council under Article 7(2) of Regulation No 423/2007 is an autonomous power. In that regard, an obligation to ‘take due account’ of the wording and purpose of the resolution concerned in no way runs counter to the finding that the Council legislates autonomously within the limits of its own legal order. Therefore, contrary to what the appellant claims, the General Court did not contradict itself in referring, in paragraph 52 of the judgment under appeal, to the relevance of Security Council resolutions, while describing the Council’s power as being autonomous, in paragraphs 64 and 65 of that judgment.
106 Tim se elementima u dovoljnoj mjeri potkrjepljuje zaključak Općeg suda u točki 64. pobijane presude da je ovlast dodijeljena Vijeću člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 423/2007 autonomna ovlast. U tom pogledu obveza „uzimanja u obzir” teksta i cilja predmetne rezolucije nikako nije protivna tvrdnji da Vijeće odlučuje autonomno u skladu s pravilima vlastitog pravnog poretka. Stoga, suprotno onome što tvrdi žalitelj, Opći si sud nije proturječio time što je u točki 52. pobijane presude istaknuo relevantnost rezolucija Vijeća sigurnosti i istovremeno u točkama 64. i 65. te presude opisao ovlast Vijeća kao autonomnu.
107 The General Court considered, in paragraph 65 of the judgment under appeal, that the content and objectives of Resolution 1803 (2008) were not a yardstick against which the compatibility of the contested decision with the principle of proportionality must be assessed. That statement must be understood in the light of the wording of Resolution 1803 (2008), which does not impose precise measures on the States, but requests them to exercise vigilance over the activities of financial institutions in their territories, in particular Bank Melli Iran, in order to avoid such activities contributing to proliferation-sensitive nuclear activities.
107 Opći je sud u točki 65. pobijane presude utvrdio da sadržaj i ciljevi Rezolucije 1803 (2008) nisu kriterij na temelju kojeg treba ocijeniti usklađenost sporne odluke s načelom proporcionalnosti. Navedenu izjavu valja razumjeti u svjetlu teksta Rezolucije 1803 (2008), kojom se državama ne određuju precizne mjere, već se od njih zahtijeva oprez u pogledu aktivnosti financijskih institucija na njihovim državnim područjima, posebno Bank Melli Iran, kako se tim aktivnostima ne bi pridonosilo nuklearnim aktivnostima koje predstavljaju rizik širenja nuklearnog oružja.
The second ground of appeal in the alternative, alleging an error of assessment of the appellant’s right to property
Drugi podredni žalbeni razlog: pogreška u ocjeni u pogledu prava vlasništva žalitelja
‘70 Fourthly, so far as concerns the disadvantages caused to the applicant and the restriction of its fundamental rights, including the right to property and the right to carry on economic activity, it may be observed that, according to settled case-law, those rights form an integral part of the general principles of law whose observance is ensured by the Community judicature. Respect for fundamental rights is thus a condition of the lawfulness of Community acts (see Kadi [and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission], paragraph 284, and the case-law cited). Nevertheless, the case-law also makes it clear that fundamental rights are not absolute, and that their exercise may be subject to restrictions justified by objectives of public interest pursued by the Community. Any economic or financial restrictive measure has, ex hypothesi, consequences which affect the right to property and the freedom to pursue a trade or business, thereby causing harm, in particular to the entities carrying on the activities that the restrictive measures in question are designed to stop. The importance of the aims pursued by the legislation at issue is such as to justify negative consequences, even of a substantial nature, for some operators (see, to that effect, [Bosphorus, paragraphs 21 to 23, and Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission], paragraphs 355 and 361).
„70 Kao četvrto, što se tiče poteškoća prouzročenih tužitelju i ograničavanja njegovih temeljnih prava, uključujući pravo vlasništva i pravo obavljanja gospodarske djelatnosti, valja utvrditi da u skladu s ustaljenom sudskom praksom ta prava čine sastavni dio općih načela prava čije je poštovanje osigurano sudovima Zajednice. Dakle, poštovanje temeljnih prava uvjet je zakonitosti akata Zajednice (vidjeti gore navedenu presudu Kadi [i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija] t. 284., i navedenu sudsku praksu). Međutim, iz sudske prakse isto tako proizlazi da temeljna prava nisu apsolutna prava i da njihovo ostvarenje može biti predmet ograničenja koja se mogu opravdati ciljevima od općeg interesa koje Zajednica slijedi. Sve gospodarske ili financijske mjere ograničavanja po definiciji imaju posljedice koje utječu na pravo vlasništva i slobodu obavljanja poslovne djelatnosti i time nanose štetu, posebno subjektima koji obavljaju djelatnosti koje se nastoje spriječiti predmetnim mjerama ograničavanja. Važnost ciljeva spornih propisa sama po sebi je takva da se njome opravdavaju negativne, čak i znatne posljedice za određene subjekte (u tom smislu vidjeti gore navedene presude [Suda Bosphorus, t. 21. do 23., i Kadi [i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija], t. 355. i 361.).
71 In the instant case, the applicant’s freedom to carry on economic activity and its right to property are restricted to a considerable degree, on account of the adoption of the contested decision, for it may not, in particular, dispose of its funds situated within the territory of the Community or held by Community nationals, except by virtue of special authorisation, and its branches, domiciled in that territory, may not conclude new transactions with their customers. However, given the primary importance of maintaining international peace and security, the disadvantages caused are not inordinate in relation to the ends sought, especially because, first, those restrictions concern only part of the applicant’s assets and, secondly, Articles 9 and 10 of Regulation No 423/2007 provide for certain exceptions allowing the entities affected by fund-freezing measures to meet essential expenditure.’
71 U ovom su slučaju sloboda obavljanja gospodarske djelatnosti tužitelja i njegovo pravo vlasništva znatno ograničeni donošenjem sporne odluke posebno zato što ne može raspolagati svojim sredstvima koja se nalaze na području Zajednice ili su u vlasništvu državljana Zajednice, osim na temelju posebnog odobrenja, a njegove podružnice sa sjedištem na tom području ne mogu sklapati nove poslove sa svojim klijentima. Međutim, s obzirom na primarnu važnost održavanja međunarodnog mira i sigurnosti, prouzročene poteškoće nisu pretjerane u odnosu na zadane ciljeve, posebno jer se s jedne strane ta ograničenja odnose samo na dio sredstava tužitelja i jer su s druge strane člancima 9. i 10. Uredbe br. 423/2007 predviđene određene iznimke na temelju kojih se subjektima na koje se primjenjuju mjere zamrzavanja financijskih sredstava omogućuje pokrivanje bitnih izdataka.” [neslužbeni prijevod]
111 The appellant submits that, in accordance with the case-law of the European Court of Human Rights, in particular Saadi v Italy (§ 138 and § 139) and A and Others v United Kingdom (§ 126), the protection of the fundamental rights guaranteed by the EDHR may not be weighed against the fight against terrorism and protection from terrorism. The same reasoning applies, on the same grounds, to measures to be taken for the maintenance of international peace and security. The justification given for the restrictive measures taken, namely, the maintenance of international peace and security, is not valid reasoning for the protection of human rights which the Court of Justice ensures in the Community legal order.
111 Žalitelj ističe da se u skladu sa sudskom praksom Europskog suda za ljudska prava, posebno gore navedenim presudama Saadi protiv Italije (§ 138. i 139.) kao i A. i dr. protiv Ujedinjene Kraljevine (§ 126.), zaštita temeljnih prava zajamčenih EKLJP-om ne može odmjeravati u odnosu na borbu protiv terorizma i zaštitu od terorizma. Isto se obrazloženje zbog istih razloga može primijeniti i na mjere poduzete s ciljem održavanja međunarodnog mira i sigurnosti. Opravdanje navedeno za poduzete mjere ograničavanja, a to je održavanje međunarodnog mira i sigurnosti, nije valjano obrazloženje u pogledu zaštite ljudskih prava, čije poštovanje u pravnom poretku Zajednice osigurava Sud.
112 The Council, the French Republic, the United Kingdom and the Commission submit that the right to property is not an absolute right. They point out that the judgment under appeal is in line with the case-law of the Court of Justice (Bosphorus, and Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission) and the case-law of the European Court of Human Rights (Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) v Ireland, 30 June 2005, Reports of Judgments and Decisions, 2005-VI, § 155). They also state that the case-law of the European Court of Human Rights cited by the appellant is not relevant since it does not concern the right to property.
112 Vijeće, Francuska Republika, Ujedinjena Kraljevina i Komisija podsjećaju da pravo vlasništva nije apsolutno pravo. Ističu da je pobijana presuda u skladu sa sudskom praksom Suda (gore navedene presude Bosphorus kao i Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija) i sudskom praksom Europskog suda za ljudska prava [presuda Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) protiv Irske od 30. lipnja 2005., Recueil des arrêts et décisions 2005-VI, t. 155.]. Isto tako navode da sudska praska Europskog suda za ljudska prava koju navodi žalitelj nije relevantna jer se ne odnosi na pravo vlasništva.
"114 Such is the case for the right to property and the freedom to pursue a trade or profession (see, inter alia, Case 4/73 Nold v Commission [1974] ECR 491, paragraph 14; Joined Cases C-20/00 and C-64/00 Booker Aquaculture and Hydro Seafood [2003] ECR I-7411, paragraphs 67 and 68; Swedish Match, paragraph 72; and Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission, paragraph 355). Consequently, restrictions may be imposed on the exercise of the freedom to pursue a trade or profession, as on the exercise of the right to property, provided that the restrictions in fact correspond to objectives of general interest and do not constitute, in relation to the aim pursued, a disproportionate and intolerable interference, impairing the very substance of the rights guaranteed (Swedish Match, paragraph 72)."
"114 To je slučaj s pravom vlasništva i slobodom obavljanja gospodarske djelatnosti (osobito vidjeti presude od 14. svibnja 1974., Nold/Komisija, 4/73, Zb., str. 491., t. 14.; od 10. srpnja 2003., Booker Aquaculture i Hydro Seafood, C-20/00 i C-64/00, Zb., str. I-7411., t. 67. i 68.; gore navedene presude Swedish Match, t. 72., kao i Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija, t. 355.). Posljedično, pravo obavljanja gospodarske djelatnosti kao i ostvarivanje prava vlasništva mogu se ograničiti, pod uvjetom da ta ograničenja doista odgovaraju zadanim ciljevima od općeg interesa i da u odnosu na zadani cilj ne predstavljaju neproporcionalan i nedopustiv zahvat koji bi mogao ugroziti samu bit tako zajamčenih prava (gore navedena presuda Swedish Match, t. 72.)."
115 In that regard, the ground relied on by the General Court in paragraph 71 of the judgment under appeal, in relation to the primary importance of maintaining international peace and security, is sufficient to identify the objective of general interest pursued. That argument must be read in the light of the various measures adopted alongside the contested decision.
115 U tom pogledu razlog na koji se Opći sud poziva u točki 71. pobijane presude u vezi s primarnom važnošću održavanja međunarodnog mira i sigurnosti dostatan je za određivanje postavljenog cilja od općeg interesa. Taj argument valja tumačiti u svjetlu različitih akata u okviru kojih je donesena i sporna odluka.
117 Moreover, the General Court stated, first, that the restrictions concern only part of the appellant’s assets and, second, that Articles 9 and 10 of Regulation No 423/2007 provide for certain exceptions enabling the entities concerned by the fund-freezing measures to meet essential expenditure. Such a consideration provides an implicit, yet sufficient, verification of the proportionate nature of those measures.
117 Nadalje, Opći sud naveo je s jedne strane da se predmetna ograničenja odnose samo na dio sredstava žalitelja i s druge strane da su člancima 9. i 10. Uredbe br. 423/2007 predviđene određene iznimke na temelju kojih se subjektima na koje se primjenjuju mjere zamrzavanja financijskih sredstava omogućuje pokrivanje bitnih izdataka. Takvo razmatranje predstavlja implicitnu, ali dostatnu potvrdu proporcionalnosti tih mjera.
The third ground of appeal raised in the alternative, alleging a manifest error of assessment resulting from the inclusion and maintenance of the appellant’s name in the list in Annex V to Regulation No 423/2007
Treći podredni žalbeni razlog: očita pogreška u ocjeni koja je posljedica uključivanja naziva žalitelja u popis iz Priloga V. Uredbi br. 423/2007 i njegovog zadržavanja na tom popisu
119 The appellant refers to Council Regulation (EC) No 1100/2009 of 17 November 2009 implementing Article 7(2) of Regulation No 423/2007 and repealing Decision 2008/475 (OJ 2009 L 303, p. 31). That regulation constitutes a new element enabling the appellant to submit new grounds of appeal. It is clear from a letter of the Council of 18 November 2009 that that regulation is based both on the reasons that initially caused it to include the appellant in the list in Annex V to Regulation No 423/2007 and on new factors described in a letter of the Council of 1 October 2009. If the Court of Justice were to consider that, in spite of its filing of an application for annulment of the contested decision, the appellant had not already challenged, even implicitly, the correctness of the Council’s allegation that it was engaged in nuclear proliferation, it would now be entitled to do so.
119 Žalitelj se poziva na Uredbu Vijeća (EZ) br. 1100/2009 od 17. studenoga 2009. o provedbi članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 423/2007 o mjerama ograničavanja protiv Irana i o stavljanju izvan snage Odluke 2008/475/EZ (SL L 303, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 140.). Ta uredba predstavlja novi element na temelju kojeg je žalitelju omogućeno podnošenje novog žalbenog razloga. Iz dopisa Vijeća od 18. studenoga 2009. proizlazi da se navedena uredba temelji na razlozima zbog kojih je žalitelj prvotno bio uključen u popis iz Priloga V. Uredbi br. 423/2007 i na novim elementima opisanima u dopisu Vijeća od 1. listopada 2009. Ako Sud smatra da unatoč podnošenju tužbe za poništenje sporne odluke žalitelj još nije osporio, čak ni implicitno, točnost tvrdnje Vijeća da sudjeluje u širenju nuklearnog oružja, sada na to ima pravo.
122 Although Regulation No 1100/2009 would constitute a new element enabling the appellant to formulate a new ground of appeal, it is sufficient to note that such a ground of appeal would relate to the merits of the case and not to the appeal proceedings. In these proceedings, the jurisdiction of the Court of Justice is confined to review of the findings of law on the pleas argued before the General Court or which the General Court would have been required to raise of its own motion.
122 Iako bi Uredba br. 1100/2009 predstavljala novi element na temelju kojeg bi se žalitelju omogućilo formuliranje novog žalbenog razloga, dovoljno je utvrditi da bi se takav žalbeni razlog odnosio na meritum spora, a ne na žalbeni postupak. U ovom je postupku nadležnost Suda ograničena na ocjenu pravnog rješenja za tužbene razloge o kojima se raspravljalo pred Općim sudom ili koje bi Opći sud morao ispitati po službenoj dužnosti.
125 Under Article 122 of the Rules of Procedure of the Court of Justice, where the appeal is unfounded and the Court itself gives final judgment in the case, the Court is to make a decision as to costs. Under Article 69(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice, which applies to appeal proceedings pursuant to Article 118 of those rules, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings. Since the appellant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs, in accordance with the form of order sought by the Council, the French Republic, the United Kingdom and the Commission.
125 Na temelju članka 122. Poslovnika Suda, kad žalba nije osnovana, Sud odlučuje o troškovima. U skladu s člankom 69. stavkom 2. istog poslovnika, koji se na temelju članka 118. tog poslovnika primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da žalitelj nije uspio u postupku te s obzirom na to da su Vijeće, Francuska Republika, Ujedinjena Kraljevina i Komisija zatražile da Bank Melli Iran snosi troškove, treba joj naložiti snošenje troškova.
2. Orders Bank Melli Iran to pay the costs.
2. Bank Melli Iran snosi troškove.
29 June 2010 (*)
29. lipnja 2010.*
(Common foreign and security policy – Specific restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism – Common Position 2001/931/CFSP – Regulation (EC) No 2580/2001 – Articles 2 and 3 – Inclusion of an organisation on the list of persons, groups and entities implicated in acts of terrorism – Transfer to an organisation, by members of that organisation, of funds originating from the collection of donations and the sale of publications)
(Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Posebne mjere ograničavanja protiv određenih osoba i drugih subjekata s ciljem borbe protiv terorizma – Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP – Uredba (EZ) br. 2580/2001 – članci 2. i 3. – Uključivanje organizacije u popis osoba, skupina i subjekata umiješanih u teroristička djela – Prijenos organizaciji, od strane članova te organizacije, financijskih sredstava prikupljenih iz donacija i prodajom publikacija)
In Case C-550/09,
U predmetu C-550/09,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 267 TFEU from the Oberlandesgericht Düsseldorf (Germany), made by decision of 21 December 2009, received at the Court on 29 December 2009, in the criminal proceedings against
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio Oberlandsgericht Düsseldorf (Njemačka), odlukom od 21. prosinca 2009., koju je Sud zaprimio 29. prosinca 2009., u kaznenom postupku protiv
having regard to the written procedure and further to the hearing on 12 May 2010,
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 12. svibnja 2010.,
– the Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof, by V. Homann and K. Lohse, acting as Agents,
– za Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof, V. Homann i K. Lohse, u svojstvu agenata,
– E, by F. Hess and A. Nagler, Rechtsanwälte,
– za E, F. Hess i A. Nagler, Rechtsanwälte,
– F, by B. Eder and A. Pues, Rechtsanwältinnen,
– za F, B. Eder i A. Pues, Rechtsanwältinnen,
– the French Government, by E. Belliard, G. de Bergues and L. Butel, acting as Agents,
– za francusku vladu, E. Belliard, G. de Bergues i L. Butel, u svojstvu agenata,
– the Council of the European Union, by Z. Kupcová, E. Finnegan and R. Szostak, acting as Agents,
– za Vijeće Europske unije, Z. Kupcová, E. Finnegan i R. Szostak, u svojstvu agenata,
– the European Commission, by T. Scharf and M. Konstantinidis, acting as Agents,
– za Europsku komisiju, T. Scharf i M. Konstantinidis, u svojstvu agenata,
2 The reference was made in criminal proceedings brought against E and F (‘the defendants’), currently being held in pre-trial detention in Germany, for membership of a foreign terrorist organisation and infringement of Articles 2 and 3 of Regulation No 2580/2001.
2 Zahtjev je upućen u okviru kaznenog postupka protiv E i F (dalje u tekstu zajedno nazvani: tuženici), koji se trenutačno nalaze u istražnom zatvoru u Njemačkoj, radi članstva u stranoj terorističkoj organizaciji i povrede članaka 2. i 3. Uredbe br. 2580/2001.
4 The preamble to that resolution reaffirms ‘the need to combat by all means, in accordance with the Charter of the United Nations, threats to international peace and security caused by terrorist acts’. It also recognises the need for States ‘to complement international cooperation by taking additional measures to prevent and suppress, in their territories through all lawful means, the financing and preparation of any acts of terrorism’.
4 U preambuli te rezolucije potvrđuje se „potreba borbe svim sredstvima, u skladu s Poveljom Ujedinjenih naroda, protiv ugrožavanja međunarodnog mira i sigurnosti terorističkim djelima“. Njome se također priznaje potreba država „da dopune međunarodnu suradnju poduzimanjem dodatnih mjera za sprječavanje i onemogućavanje financiranja i pripreme terorističkih djela na svojem državnom području svim zakonskim sredstvima“ [neslužbeni prijevod].
‘Decides that all States shall:
„Odlučuje da će sve države:
"(a) Prevent and suppress the financing of terrorist acts;"
(a) sprečavati i onemogućavati financiranje terorističkih djela,