natgillin/translations-raw huggingface dataset:
49 However, no element of the situation of Mrs McCarthy, as described by the national court, indicates that the national measure at issue in the main proceedings has the effect of depriving her of the genuine enjoyment of the substance of the rights associated with her status as a Union citizen, or of impeding the exercise of her right to move and reside freely within the territory of the Member States, in accordance with Article 21 TFEU. Indeed, the failure by the authorities of the United Kingdom to take into account the Irish nationality of Mrs McCarthy for the purposes of granting her a right of residence in the United Kingdom in no way affects her in her right to move and reside freely within the territory of the Member States, or any other right conferred on her by virtue of her status as a Union citizen.
49 Međutim, nijedan element situacije S. McCarthy, kako ju je opisao sud koji je uputio zahtjev, ne ukazuje na to da nacionalna mjera o kojoj je riječ u glavnom postupku ima takav učinak da joj uskraćuje mogućnost stvarnog uživanja bitnog sadržaja prava koja ima na temelju statusa građanina Unije ili da je sprečavaju u ostvarivanju njezinog prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica u skladu s člankom 21. UFEU-a. Naime, to što tijela Ujedinjene Kraljevine nisu uzela u obzir irsko državljanstvo S. McCarthy kako bi joj priznala pravo na boravak u Ujedinjenoj Kraljevini ni na koji način ne utječe na njezino pravo na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica ili bilo koje drugo pravo koje joj je dodijeljeno na temelju statusa građanina Unije.
50 In that regard, by contrast with the case of Ruiz Zambrano, the national measure at issue in the main proceedings in the present case does not have the effect of obliging Mrs McCarthy to leave the territory of the European Union. Indeed, as is clear from paragraph 29 of the present judgment, Mrs McCarthy enjoys, under a principle of international law, an unconditional right of residence in the United Kingdom since she is a national of the United Kingdom.
50 U tom pogledu valja istaknuti da, za razliku od predmeta u kojem je donesena gore navedena presuda Ruiz Zambrano, nacionalna mjera o kojoj je riječ u glavnom postupku u ovom predmetu nema takav učinak da obvezuje S. McCarthy da napusti područje Europske unije. Naime, kako proizlazi i iz točke 29. ove presude, S. McCarthy ima, na temelju načela međunarodnog prava, bezuvjetno pravo boravka u Ujedinjenoj Kraljevini jer je državljanka Ujedinjene Kraljevine.
51 The case in the main proceedings also differs from Case C-148/02 García Avello [2003] ECR I-11613. In that judgment, the Court held that the application of the law of one Member State to nationals of that Member State who were also nationals of another Member State had the effect that those Union citizens had different surnames under the two legal systems concerned, and that that situation was liable to cause serious inconvenience for them at both professional and private levels resulting from, inter alia, difficulties in benefiting, in one Member State of which they are nationals, from the legal effects of diplomas or documents drawn up in the surname recognised in the other Member State of which they are also nationals.
51 Predmet u glavnom postupku razlikuje se i od predmeta u kojem je donesena presuda od 2. listopada 2003., Garcia Avello (C-148/02, Zb., str. I-11613.). Naime, u toj je presudi Sud presudio da je primjena propisa jedne države članice na državljane te države članice koji su bili i državljani druge države članice imala za posljedicu to da su ti građani Unije imali različita prezimena s obzirom na dva dotična pravna sustava te da im je takva situacija mogla izazvati ozbiljne neprilike u profesionalnom i privatnom životu, prije svega zbog poteškoća da se u jednoj državi članici čiji su državljani koriste pravnim učincima akata ili dokumenata izdanih na prezime priznato u drugoj državi članici čiji su također državljani.
52 As the Court noted in Case C-353/06 Grunkin and Paul [2008] ECR I-7639, in circumstances such as those examined in Garcia Avello, what mattered was not whether the discrepancy in surnames was the result of the dual nationality of the persons concerned, but the fact that that discrepancy was liable to cause serious inconvenience for the Union citizens concerned that constituted an obstacle to freedom of movement that could be justified only if it was based on objective considerations and was proportionate to the legitimate aim pursued (see, to that effect, Grunkin et Paul, paragraphs 23, 24 and 29).
52 Kao što je Sud ustvrdio u presudi od 14. listopada 2008., Grunkin i Paul (C-353/06, Zb., str. I-7639.), u kontekstu poput onog koji je proučio u okviru gore navedene presude Garcia Avello, nije bilo toliko važno je li razlika u prezimenima posljedica dvostrukog državljanstva dotičnih osoba, nego činjenica da je razlika mogla izazvati ozbiljne neprilike dotičnim građanima Unije koje su bile prepreka slobodnom kretanju, koja se mogla opravdati jedino ako se temeljila na objektivnim razmatranjima i ako je bila proporcionalna zakonito postavljenom cilju (u tom smislu vidjeti gore navedenu presudu Grunkin i Paul, t. 23., 24. i 29.).
53 Thus, in Ruiz Zambrano and García Avello, the national measure at issue had the effect of depriving Union citizens of the genuine enjoyment of the substance of the rights conferred by virtue of that status or of impeding the exercise of their right of free movement and residence within the territory of the Member States.
53 Dakle, u predmetima u kojima su donesene gore navedene presude Ruiz Zambrano i García Avello predmetna nacionalna mjera imala je takav učinak da je građanima Unije uskraćivala mogućnost stvarnog uživanja bitnog sadržaja prava koja su im dodijeljena na temelju statusa građanina Unije ili ih je sprečavala u ostvarivanju prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica.
54 As stated in paragraph 49 of the present judgment, in the context of the main proceedings in this case, the fact that Mrs McCarthy, in addition to being a national of the United Kingdom, is also a national of Ireland does not mean that a Member State has applied measures that have the effect of depriving her of the genuine enjoyment of the substance of the rights conferred by virtue of her status as a Union citizen or of impeding the exercise of her right of free movement and residence within the territory of the Member States. Accordingly, in such a context, such a factor is not sufficient, in itself, for a finding that the situation of the person concerned is covered by Article 21 TFEU.
54 Kao što je navedeno u točki 49. ove presude, u kontekstu glavnog postupka, činjenica da osim državljanstva Ujedinjene Kraljevine S. McCarthy ima i irsko državljanstvo ne znači da je država članica primijenila mjere koja imaju takav učinak da S. McCarthy uskraćuje mogućnost stvarnog uživanja bitnog sadržaja prava koja su joj dodijeljena na temelju statusa građanina Unije ili da je sprečava u ostvarivanju prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica. Stoga, u takvom kontekstu, takva okolnost nije sama po sebi dovoljna da bi se smatralo da je situacija predmetne osobe obuhvaćena člankom 21. UFEU-a.
55 In those circumstances, the situation of a person such as Mrs McCarthy has no factor linking it with any of the situations governed by European Union law and the situation is confined in all relevant respects within a single Member State.
55 U tim okolnostima valja ustvrditi da situacija poput one u kojoj se nalazi S. McCarthy nema nikakvih poveznica s bilo kojom situacijom predviđenom pravom Unije te da je u svim bitnim aspektima ograničena na unutarnja pitanja jedne države članice.
56 It follows that Article 21 TFEU is not applicable to a Union citizen who has never exercised his right of free movement, who has always resided in a Member State of which he is a national and who is also a national of another Member State, provided that the situation of that citizen does not include the application of measures by a Member State that would have the effect of depriving him of the genuine enjoyment of the substance of the rights conferred by virtue of his status as a Union citizen or of impeding the exercise of his right of free movement and residence within the territory of the Member States.
56 Iz navedenog slijedi da se članak 21. UFEU-a ne primjenjuje na građanina Unije koji nije nikada koristio svoje pravo na slobodno kretanje, uvijek je boravio u državi članici čiji je državljanin i usto je i državljanin druge države članice, pod uvjetom da situacija u kojoj se nalazi taj građanin ne uključuje primjenu mjera države članice kojima mu se uskraćuje mogućnost stvarnog uživanja bitnog sadržaja prava koja ima na temelju statusa građanina Unije ili koje ga sprečavaju u ostvarivanju prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica.
57 In the light of the foregoing, the answer to the first question is as follows:
57 Uzevši u obzir navedeno, na prvo postavljeno pitanje valja odgovoriti kako slijedi:
– Article 3(1) of Directive 2004/38 must be interpreted as meaning that that directive is not applicable to a Union citizen who has never exercised his right of free movement, who has always resided in a Member State of which he is a national and who is also a national of another Member State.
– Članak 3. stavak 1. Direktive 2004/38 treba tumačiti u smislu da se ta direktiva ne primjenjuje na građanina Unije koji nikada nije koristio svoje pravo na slobodno kretanje, uvijek je boravio u državi članici čiji je državljanin i usto još ima i državljanstvo druge države članice.
– Article 21 TFEU is not applicable to a Union citizen who has never exercised his right of free movement, who has always resided in a Member State of which he is a national and who is also a national of another Member State, provided that the situation of that citizen does not include the application of measures by a Member State that would have the effect of depriving him of the genuine enjoyment of the substance of the rights conferred by virtue of his status as a Union citizen or of impeding the exercise of his right of free movement and residence within the territory of the Member States.
– Članak 21. UFEU-a ne primjenjuje se na građanina Unije koji nije nikada koristio svoje pravo na slobodno kretanje, uvijek je boravio u državi članici čiji je državljanin i usto je i državljanin druge države članice, pod uvjetom da situacija u kojoj se nalazi taj građanin ne uključuje primjenu mjera države članice kojima mu se uskraćuje mogućnost stvarnog uživanja bitnog sadržaja prava koja ima na temelju statusa građanina Unije ili koje ga sprečavaju u ostvarivanju prava na slobodno kretanjr i boravak na državnom području država članica.
58 In view of the answer to the first question referred by the national court, there is no need to answer the second question.
58 Uzevši u obzir odgovor na prvo pitanje koje je postavio sud koji je uputio zahtjev, nije potrebno odgovoriti na drugo pitanje.
1. Article 3(1) of Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC, must be interpreted as meaning that that directive is not applicable to a Union citizen who has never exercised his right of free movement, who has always resided in a Member State of which he is a national and who is also a national of another Member State.
1. Članak 3. stavak 1. Direktive 2004/38 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da se ta Direktiva ne primjenjuje na građanina Unije koji nije nikada koristio svoje pravo na slobodno kretanje, stalno je boravio u državi članici čiji je državljanin i usto je i državljanin druge države članice.
2. Article 21 TFEU is not applicable to a Union citizen who has never exercised his right of free movement, who has always resided in a Member State of which he is a national and who is also a national of another Member State, provided that the situation of that citizen does not include the application of measures by a Member State that would have the effect of depriving him of the genuine enjoyment of the substance of the rights conferred by virtue of his status as a Union citizen or of impeding the exercise of his right of free movement and residence within the territory of the Member States.
2. Članak 21. UFEU-a ne primjenjuje se na građanina Unije koji nije nikada koristio pravo na slobodno kretanje, uvijek je boravio u državi članici čiji je državljanin i usto je i državljanin druge države članice, pod uvjetom da situacija u kojoj se nalazi taj građanin ne uključuje primjenu mjera države članice kojima mu se uskraćuje mogućnost stvarnog uživanja bitnog sadržaja prava koja ima na temelju statusa građanina Unije ili koje ga sprečavaju u ostvarivanju njegovog prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica.
Bank Melli Iran
BANK MELLI IRAN
16 November 2011 (*)
16. studenoga 2011. (*)
(Appeals – Common foreign and security policy – Restrictive measures against the Islamic Republic of Iran to prevent nuclear proliferation – Freezing of the funds of a bank – Failure to notify the decision – Legal basis – Rights of the defence)
„Žalbe – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja protiv Islamske Republike Iran s ciljem sprečavanja širenja nuklearnog oružja – Zamrzavanje financijskih sredstava banke – Izostanak obavijesti o odluci – Pravna osnova – Pravo na obranu”
In Case C-548/09 P,
U predmetu C-548/09 P,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by S. Hathaway, acting as Agent, and D. Beard, Barrister,
Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, koju zastupaju S. Hathaway, u svojstvu agenta, i D. Beard, barrister ,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 29 March 2011,
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 29. ožujka 2011.,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 June 2011,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 28. lipnja 2011.,
1 By its appeal, Bank Melli Iran, an Iranian bank owned by the Iranian State, requests the Court of Justice to set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities (now the General Court) in Case T-390/08 Bank Melli Iran v Council [2009] ECR II-3967 (‘the judgment under appeal’), by which that court dismissed its action seeking the annulment of paragraph 4 of Table B in the annex to Council Decision 2008/475/EC of 23 June 2008 implementing Article 7(2) of Regulation (EC) No 423/2007 concerning restrictive measures against Iran (OJ 2008 L 163, p. 29) (‘the contested decision’) in so far as it relates to Bank Melli Iran and its branches.
1 Svojom žalbom Bank Melli Iran, iranska banka u vlasništvu iranske države, od Suda traži ukidanje presude Prvostupanjskog suda Europskih zajednica (Općeg suda) od 14. listopada 2009., Bank Melli Iran/Vijeće (T-390/08, Zb., str. II-3967., u daljnjem tekstu: pobijana presuda), kojom je odbio njezinu tužbu za poništenje točke 4. tablice B Priloga Odluci Vijeća 2008/475/EZ od 23. lipnja 2008. o provedbi članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 423/2007 o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 163, str. 29., u daljnjem tekstu: sporna odluka) [neslužbeni prijevod] u dijelu u kojem se odnosi na Bank Melli Iran i njezine podružnice.
2 In order to apply pressure on the Islamic Republic of Iran to end proliferation-sensitive nuclear activities and the development of nuclear weapon delivery systems (‘nuclear proliferation’), on 23 December 2006 the United Nations Security Council (‘the Security Council’) adopted Resolution 1737 (2006), the annex to which lists a series of persons and entities involved in nuclear proliferation whose funds and economic resources (‘funds’) were to be frozen. The list contained in the annex to Resolution 1737 (2006) has subsequently been updated by several resolutions, in particular by Security Council Resolution 1747 (2007) of 24 March 2007, by which the funds of Bank Sepah, an Iranian bank, and its subsidiary in the United Kingdom, Bank Sepah International plc, were frozen. The appellant has not been the subject of any fund-freezing measures adopted by the Security Council.
2 Zbog pritiska na Islamsku Republiku Iran da prekine sa svojim nuklearnim aktivnostima koje predstavljaju rizik širenja nuklearnog oružja i razvojem sustava ispaljivanja nuklearnog oružja (u daljnjem tekstu: širenje nuklearnog oružja) Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda (u daljnjem tekstu: Vijeće sigurnosti) donijelo je 23. prosinca 2006. Rezoluciju 1737 (2006), čiji prilog sadržava popis osoba i subjekata uključenih u širenje nuklearnog oružja čija financijska sredstva i gospodarske izvore (u daljnjem tekstu: financijska sredstva) treba zamrznuti. Popis iz Priloga Rezoluciji 1737 (2006) naknado je ažuriran nekolicinom rezolucija, posebno Rezolucijom Vijeća sigurnosti 1747 (2007) od 24. ožujka 2007., kojom su zamrznuta financijska sredstva Bank Sepah, iranske banke, i njezinog društva kćeri u Ujedinjenoj Kraljevini, Bank Sepah International plc. Vijeće sigurnosti nije primijenilo mjere zamrzavanja financijskih sredstava na žalitelja.
Common Position 2007/140/CFSP
Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP
3 Resolution 1737 (2006) was given effect, so far as the European Union is concerned, by Council Common Position 2007/140/CFSP of 27 February 2007 concerning restrictive measures against Iran (OJ 2007 L 61, p. 49).
3 Što se tiče Europske unije, Rezolucija 1737 (2006) provedena je Zajedničkim stajalištem Vijeća 2007/140/ZVSP od 27. veljače 2007. o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 61, str. 49.) [neslužbeni prijevod].
‘All funds … which belong to, are owned, held or controlled, directly or indirectly, by:
„Zamrzavaju se sva financijska sredstva [...] koj[a] izravno ili neizravno pripadaju, koj[a] su u vlasništvu, kojima raspolažu ili koj[a] kontroliraju:
(a) persons and entities designated in the Annex to [Resolution] 1737 (2006) as well as those of additional persons and entities designated by the Security Council or by the Committee in accordance with Paragraph 12 of UNSCR 1737 (2006), such persons or entities being listed in Annex I,
"(a) osobe i subjekti određeni u Prilogu Rezoluciji 1737 (2006) kao i sva financijska sredstva i drugih osoba i subjekata koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor u skladu sa stavkom 12. Rezolucije 1737 (2006); te osobe i subjekti navedeni su u Prilogu I.;"
(b) persons and entities not covered by Annex I that are engaged in, directly associated with, or providing support for, Iran’s proliferation sensitive nuclear activities or for the development of nuclear weapon delivery systems, or persons or entities acting on their behalf or at their direction, or entities owned or controlled by them, including through illicit means, as listed in Annex II,
(b) osobe i subjekti koji nisu obuhvaćeni Prilogom I., a sudjeluju u iranskim nuklearnim aktivnostima koje predstavljaju rizik širenja nuklearnog oružja ili u razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, izravno su s njima povezani ili im pružaju potporu, ili osobe ili subjekti koji djeluju u njihovo ime ili prema njihovim uputama, ili subjekti koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima, kako su navedeni u Prilogu II.” [neslužbeni prijevod]
shall be frozen.’ 5 The appellant is not mentioned in the annexes to Common Position 2007/140.
5 Žalitelj nije naveden u prilozima Zajedničkom stajalištu 2007/140.
Regulation (EC) No 423/2007
Uredba (EZ) br. 423/2007
6 In so far as concerned the powers of the European Community, Resolution 1737 (2006) was given effect by Regulation (EC) No 423/2007 of 19 April 2007 concerning restrictive measures against Iran (OJ 2007 L 103, p. 1), adopted on the basis of Articles 60 EC and 301 EC in relation to Common Position 2007/140, and the content of which is substantially the same as that of Common Position 2007/140 in that the same names of entities and physical persons are listed in the annex to that regulation.
6 U vezi s ovlastima Europske zajednice, Rezolucija 1737 (2006) provedena je Uredbom (EZ) br. 423/2007 od 19. travnja 2007. o mjerama ograničavanja protiv Irana (SL L 103, str. 1.) [neslužbeni prijevod], donesenom na temelju članaka 60. i 301. UEZ-a, koja se odnosi na Zajedničko stajalište 2007/140 i čiji je sadržaj u bitnome jednak sadržaju Zajedničkog stajališta 2007/140 s obzirom na to da su u Prilogu toj Uredbi navedeni isti nazivi subjekata i imena fizičkih osoba.
7 Article 5 of Regulation No 423/2007 prohibits certain transactions with persons or entities in Iran or for use in that country.
7 Člankom 5. Uredbe 423/2007 zabranjuju se određene transakcije s osobama ili subjektima u Iranu ili za uporabu u toj zemlji.
8 Article 7 of Regulation No 423/2007 provides:
8 Člankom 7. Uredbe br. 423/2007 predviđeno je:
‘1. All funds … belonging to, owned, held or controlled by the persons, entities and bodies listed in Annex IV shall be frozen. Annex IV shall include the persons, entities and bodies designated by the … Security Council or by the Sanctions Committee in accordance with paragraph 12 of [Security Council Resolution] 1737 (2006).
„1. Zamrzavaju se sva financijska sredstva [...] koj[a] pripadaju, koj[a] su u vlasništvu, kojima raspolažu ili koj[a] kontroliraju osobe, subjekti i tijela navedeni u Prilogu IV. Prilog IV. obuhvaća osobe, subjekte i tijela koje je odredilo Vijeće sigurnosti [...] ili Odbor za sankcije u skladu sa stavkom 12. Rezolucije Vijeća sigurnosti 1737 (2006).
2. All funds … belonging to, owned, held or controlled by the persons, entities and bodies listed in Annex V shall be frozen. Annex V shall include natural and legal persons, entities and bodies, not covered by Annex IV, who, in accordance with Article 5(1)(b) of Common Position 2007/140 …, have been identified as:
2. Zamrzavaju se sva financijska sredstva [...] koj[a] pripadaju, koj[a] su u vlasništvu, kojima raspolažu ili koj[a] kontroliraju osobe, subjekti i tijela navedeni u Prilogu V. Prilog V. obuhvaća fizičke i pravne osobe, subjekte i tijela koji nisu obuhvaćeni Prilogom IV. i koji su, u skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Zajedničkog stajališta 2007/140 [...], utvrđeni kao:
(a) being engaged in, directly associated with, or providing support for, Iran’s proliferation-sensitive nuclear activities, or
(a) osobe, subjekti i tijela koji sudjeluju u iranskim nuklearnim aktivnostima koje predstavljaju rizik širenja nuklearnog oružja, izravno su s njima povezani ili im pružaju potporu ili
(b) being engaged in, directly associated with, or providing support for, Iran’s development of nuclear weapon delivery systems, or
(b) osobe, subjekti i tijela koji su izravno povezani s razvojem iranskih sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili im mu pružaju potporu ili
4. The participation, knowingly and intentionally, in activities the object or effect of which is, directly or indirectly, to circumvent the measures referred to in paragraphs 1, 2 and 3 shall be prohibited.’
4. Zabranjeno je svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili učinak izravno ili neizravno izbjegavanje mjera iz stavaka 1., 2. i 3.” [neslužbeni prijevod]
9 The appellant is not mentioned in the annexes to Regulation No 423/2007.
9 Žalitelj nije naveden u prilozima Uredbi br. 423/2007.