natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this regard, Marpol 73/78 can therefore be distinguished from GATT 1947 within the framework of which the Community progressively assumed powers previously exercised by the Member States, with the consequence that it became bound by the obligations flowing from that agreement (see to this effect, in particular, International Fruit Company and Others, paragraphs 10 to 18).
S obzirom na to, Konvencija Marpol 73/78 razlikuje se od GATT-a 1947 u okviru kojega je Zajednica postupno preuzimala ovlasti koje su prije izvršavale države članice, pa su obveze koje proizlaze iz tog sporazuma za nju postale obvezujuće (u tom smislu osobito vidjeti gore navedenu presudu International Fruit Company i dr., t. od 10. do 18.).
Accordingly, this case-law relating to GATT 1947 cannot be applied to MARPOL 73/78.
Prema tome, ta sudska praksa koja je povezana s GATT-om 1947 ne može se primijeniti na Konvenciju MARPOL 73/78.
49 It is true that all the Member States of the Community are parties to Marpol 73/78.
49 Točno je da su sve države članice Zajednice ugovorne stranke Konvencije Marpol 73/78.
Nevertheless, in the absence of a full transfer of the powers previously exercised by the Member States to the Community, the latter cannot, simply because all those States are parties to Marpol 73/78, be bound by the rules set out therein, which it has not itself approved.
Međutim, s obzirom na to da sve ovlasti koje su prije izvršavale države članice nisu u potpunosti prenesene na Zajednicu, pravila koja su utvrđena tom konvencijom i koja sama Zajednica nije odobrila, ne mogu biti obvezujuća za Zajednicu samo zato što su sve te države stranke Konvencije Marpol 73/78.
50 Since the Community is not bound by Marpol 73/78, the mere fact that Directive 2005/35 has the objective of incorporating certain rules set out in that Convention into Community law is likewise not sufficient for it to be incumbent upon the Court to review the directive's legality in the light of the Convention.
50 Budući da Konvencija Marpol 73/78 nije obvezujuća za Zajednicu, sama činjenica da je cilj Direktive 2005/35 uključivanje u pravo Zajednice određenih pravila iz te konvencije također nije dovoljna da bi Sud bio dužan preispitati zakonitost te direktive s obzirom na tu konvenciju.
51 Admittedly, as is clear from settled case-law, the powers of the Community must be exercised in observance of international law, including provisions of international agreements in so far as they codify customary rules of general international law (see, to this effect, Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019, paragraphs 9 and 10; Case C-405/92 Mondiet [1993] ECR I-6133, paragraphs 13 to 15; and Case C-162/96 Racke [1998] ECR I-3655, paragraph 45).
51 Doista, kako proizlazi iz ustaljene sudske prakse, Zajednica svoje ovlasti treba izvršavati poštujući međunarodno pravo, uključujući odredbe međunarodnih konvencija ako one kodificiraju običajna pravila općeg međunarodnog prava (u tom smislu vidjeti presude od 24. studenoga 1992., Poulsen i Diva Navigation, C-286/90, Zb., str. I-6019., t. 9. i 10.; od 24. studenoga 1993., Mondiet, C-405/92, Zb., str. I-6133., t. od 13. do 15. i od 16. lipnja 1998., Racke, C-162/96, Zb., str. I-3655., t. 45.).
None the less, it does not appear that Regulations 9 and 11(b) of Annex I to Marpol 73/78 and Regulations 5 and 6(b) of Annex II to that Convention are the expression of customary rules of general international law.
Međutim nije očito da pravilo 9. i pravilo 11. stavak (b) Priloga I. Konvenciji Marpol 73/78 te pravilo 5. i pravilo 6. stavak (b) Priloga II. toj konvenciji izražavaju običajna pravila općeg međunarodnog prava.
52 In those circumstances, it is clear that the validity of Directive 2005/35 cannot be assessed in the light of Marpol 73/78, even though it binds the Member States.
52 U tim okolnostima valja utvrditi da se valjanost Direktive 2005/35 ne može ocjenjivati s obzirom na Konvenciju Marpol 73/78 iako je ona obvezujuća za države članice.
The latter fact is, however, liable to have consequences for the interpretation of, first, UNCLOS and, second, the provisions of secondary law which fall within the field of application of Marpol 73/78.
Međutim, ta činjenica može utjecati na tumačenje, prvo, Konvencije iz Montego Baya i, drugo, odredaba sekundarnog prava koje pripadaju u područje primjene Konvencije Marpol 73/78.
In view of the customary principle of good faith, which forms part of general international law, and of Article 10 EC, it is incumbent upon the Court to interpret those provisions taking account of Marpol 73/78.
S obzirom na običajno načelo dobre vjere, koje čini dio općeg međunarodnog prava, i na članak 10. Ugovora o EZ-u, na Sudu je da tumači te odredbe imajući u vidu Konvenciju Marpol 73/78.
53 Second, UNCLOS was signed by the Community and approved by Decision 98/392, thereby binding the Community, and the provisions of that Convention accordingly form an integral part of the Community legal order (see Case C-459/03 Commission v Ireland [2006] ECR I-4635, paragraph 82).
53 Drugo, Konvenciju iz Montego Baya Zajednica je potpisala i potvrdila Odlukom 98/392, čime je Konvencija za Zajednicu postala obvezujuća i sukladno tome odredbe te konvencije čine sastavni dio pravnog poretka Zajednice (vidjeti presudu od 30. svibnja 2006., Komisija/Irska, C-459/03, Zb., str. I-4635., t. 82.).
54 It must therefore be determined whether the nature and the broad logic of UNCLOS, as disclosed in particular by its aim, preamble and terms, preclude examination of the validity of Community measures in the light of its provisions.
54 Stoga valja utvrditi nije li ispitivanje valjanosti akata Zajednice s obzirom na odredbe te konvencije protivno naravi i strukturi Konvencije iz Montego Baya, kako proizlaze posebno iz njezinih ciljeva, preambule i odredaba.
55 UNCLOS's main objective is to codify, clarify and develop the rules of general international law relating to the peaceful cooperation of the international community when exploring, using and exploiting marine areas.
55 Glavni je cilj Konvencije iz Montego Baya kodifikacija, pojašnjenje i razvoj pravila općeg međunarodnog prava o mirnoj suradnji međunarodne zajednice u istraživanju, uporabi i iskorištavanju morskog prostora.
56 According to the preamble to UNCLOS, the Contracting Parties agreed to that end to establish through UNCLOS a legal order for the seas and oceans which would facilitate international navigation, which would take into account the interests and needs of mankind as a whole and, in particular, the special interests and needs of developing countries, and which would strengthen peace, security, cooperation and friendly relations among all nations.
56 Prema preambuli Konvencije iz Montego Baya, ugovorne su se stranke dogovorile da će tom konvencijom uspostaviti pravni poredak za mora i oceane, koji će olakšati međunarodnu plovidbu, uzimati u obzir interese i potrebe čovječanstva kao cjeline i, osobito, posebne interese i potrebe zemalja u razvoju i koji će jačati mir, sigurnost, suradnju i prijateljske odnose među svim narodima.
57 From this viewpoint, UNCLOS lays down legal regimes governing the territorial sea (Articles 2 to 33), waters forming straits used for international navigation (Articles 34 to 45), archipelagic waters (Articles 46 to 54), the exclusive economic zone (Articles 55 to 75), the continental shelf (Articles 76 to 85) and the high seas (Articles 86 to 120).
57 U tom smislu Konvencija iz Montego Baya uspostavlja pravne režime koji se primjenjuju na teritorijalno more (članci od 2. do 33.), vode u tjesnacima koji služe međunarodnoj plovidbi (članci od 34. do 45.), arhipelaške vode (članci od 46. do 54.), isključiva gospodarska područja (članci od 55. do 75.) epikontinentalni pojas (članci od 76. do 85.) i otvoreno more (članci od 86. do 120.).
58 For all those marine areas, UNCLOS seeks to strike a fair balance between the interests of States as coastal States and the interests of States as flag States, which may conflict.
58 Konvencijom iz Montego Baya u svim tim morskim područjima nastoji se uspostaviti pravedna ravnoteža između interesa država kao obalnih država i interesa država kao država zastave, koji mogu biti jedni s drugima u suprotnosti.
In this connection, as is apparent from numerous provisions of the Convention, such as Articles 2, 33, 34(2), 56 and 89, the Contracting Parties provide for the establishment of the substantive and territorial limits to their respective sovereign rights.
S tim u vezi iz brojnih odredaba Konvencije, na primjer iz članaka 2. i 33., članka 34. stavka 2. te članaka 56. i 89., proizlazi da ugovorne stranke žele utvrditi materijalne i teritorijalne granice svojih suverenih prava.
59 On the other hand, individuals are in principle not granted independent rights and freedoms by virtue of UNCLOS.
59 S druge strane, autonomna prava i slobode na temelju Konvencije iz Montego Baya u načelu se ne odobravaju pojedincima.
In particular, they can enjoy the freedom of navigation only if they establish a close connection between their ship and a State which grants its nationality to the ship and becomes the ship's flag State.
Konkretno, oni mogu uživati slobodu plovidbe samo ako uspostave tijesnu vezu između svog broda i države koja brodu dodijeli svoju državnu pripadnost i postane njegova država zastave.
This connection must be formed under that State's domestic law.
Ta se veza uspostavlja u skladu s nacionalnim pravom dotične države.
Article 91 of UNCLOS states in this regard that every State is to fix the conditions for the grant of its nationality to ships, for the registration of ships in its territory and for the right to fly its flag, and that there must exist a genuine link between the State and the ship.
Članak 91. Konvencije iz Montego Baya u vezi s tim utvrđuje da svaka država određuje uvjete pod kojima brodovima dodjeljuje svoju državnu pripadnost, uvjete upisa u upisnik brodova na svojem području i pravo na vijorenje svoje zastave, te da mora postojati stvarna veza između države i broda. U skladu s člankom 92. stavkom 1.
Under Article 92(1) of UNCLOS, ships are to sail under the flag of one State only and may not change their flag during a voyage or while in a port of call, save in the case of a real transfer of ownership or change of registry.
Konvencije iz Montego Baya, brodovi smiju ploviti pod zastavom samo jedne države i svoju zastavu ne smiju mijenjati za vrijeme putovanja ili pristajanja u nekoj luci, osim u slučaju stvarnog prijenosa vlasništva ili izmjene upisa u upisniku.
60 If a ship is not attached to a State, neither the ship nor the persons on board enjoy the freedom of navigation.
60 Ako brod nema državnu pripadnost, ni brod ni osobe na tom brodu ne uživaju slobodu plovidbe.
In this connection, UNCLOS provides inter alia, in Article 110(1), that a warship which encounters a foreign ship on the high seas is justified in boarding it if there is reasonable ground for suspecting that the ship is without nationality.
S tim u vezi, Konvencija iz Montego Baya u članku 110. stavku 1. predviđa da vojni brod koji na otvorenom moru sretne strani brod ima pravo taj brod pregledati ako postoji opravdani razlog za sumnju da dotični brod nema državnu pripadnost.
61 It is true that the wording of certain provisions of UNCLOS, such as Articles 17, 110(3) and 111(8), appears to attach rights to ships.
61 Točno je da iz pojedinih odredaba Konvencije iz Montego Baya, kao npr. članka 17., članka 110. stavka 3. i članka 111. stavka 8. proizlazi da su brodovi ti koji uživaju prava.
It does not, however, follow that those rights are thereby conferred on the individuals linked to those ships, such as their owners, because a ship's international legal status is dependent on the flag State and not on the fact that it belongs to certain natural or legal persons.
Međutim, iz toga ne proizlazi da se ta prava prenose na pojedince povezane s tim brodovima, npr. na njihove vlasnike, jer međunarodni pravni položaj broda ovisi o državi zastave, a ne o činjenici da on pripada određenim fizičkim ili pravnim osobama.
62 Likewise, it is the flag State which, under the Convention, must take such measures as are necessary to ensure safety at sea and, therefore, to protect the interests of other States.
62 Isto tako, država zastave je ta koja na temelju navedene Konvencije treba poduzeti sve potrebne mjere u svrhu ostvarivanja sigurnosti na moru i, prema tome, zaštite interesa drugih država.
The flag State may thus also be held liable, vis-à-vis other States, for harm caused by a ship flying its flag to marine areas placed under those States' sovereignty, where that harm results from a failure of the flag State to fulfil its obligations.
Država zastave isto se tako može smatrati odgovornom prema drugim državama za štetu koju brod koji vijori njezinu zastavu uzrokuje u morskim područjima pod suverenitetom tih država ako šteta nastane kao posljedica neispunjavanja obveza države zastave.
63 Doubt is not cast on the foregoing analysis by the fact that Part XI of UNCLOS involves natural and legal persons in the exploration, use and exploitation of the sea-bed and ocean floor, and subsoil thereof, beyond the limits of national jurisdiction, since the present case does not in any way concern the provisions of Part XI.
63 Prethodna analiza ne dovodi se u sumnju činjenicom da se u dijelu XI. Konvencije iz Montego Baya fizičke i pravne osobe povezuju s istraživanjem, uporabom i iskorištavanjem dna mora i oceana i njihovog podzemlja izvan granica nacionalne jurisdikcije, budući da ovaj slučaj ni na koji način nije povezan s odredbama dijela XI.
64 In those circumstances, it must be found that UNCLOS does not establish rules intended to apply directly and immediately to individuals and to confer upon them rights or freedoms capable of being relied upon against States, irrespective of the attitude of the ship's flag State.
64 U tim okolnostima valja zaključiti da Konvencija iz Montego Baya ne uvodi pravila koja bi se izravno i neposredno primjenjivala na pojedince dajući im prava i slobode na koje bi se bilo moguće pozivati u postupcima protiv država, bez obzira na stav države zastave pod kojom brod plovi.
65 It follows that the nature and the broad logic of UNCLOS prevent the Court from being able to assess the validity of a Community measure in the light of that Convention.
65 Iz toga proizlazi da je mogućnost da Sud ocjenjuje valjanost akata Zajednice s obzirom na Konvenciju iz Montego Baya protivna naravi i strukturi te konvencije.
66 Consequently, the answer to the first three questions must be that the validity of Directive 2005/35 cannot be assessed:
66 Stoga na prva tri pitanja valja odgovoriti da se valjanost Direktive 2005/35 ne može ocjenjivati:
either in the light of Marpol 73/78,
ni s obzirom na Konvenciju Marpol 73/78,
or in the light of UNCLOS.
ni s obzirom na Konvenciju iz Montego Baya.
67 By this question, the national court essentially asks whether Article 4 of Directive 2005/35 is invalid on the ground that, by using the term `serious negligence', it infringes the general principle of legal certainty.
67 Ovim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li članak 4. Direktive 2005/35 nevaljan zato što uporabom izraza „teški nemar" taj članak krši opće načelo pravne sigurnosti.
68 The claimants in the main proceedings and the Greek Government consider that Article 4 of Directive 2005/35 breaches the general principle of legal certainty which requires that rules should be clear and precise so that individuals may ascertain unequivocally what their rights and obligations are.
68 Tužitelji u glavnom postupku i grčka vlada smatraju da članak 4. Direktive 2005/35 krši opće načelo pravne sigurnosti koje zahtijeva da pravila moraju biti jasna i precizna, kako bi pojedinci mogli nedvosmisleno ustanoviti koja su njihova prava i obveze.
They submit that, under this provision, liability of persons causing discharges of polluting substances is subject to the test of serious negligence, which is not defined at all by Directive 2005/35 and which consequently lacks clarity.
Oni tvrde da prema toj odredbi odgovornost osoba koje uzrokuju ispuštanja onečišćujućih tvari podliježe kriteriju teškog nemara, koji u Direktivi 2005/35 uopće nije definiran i koji zbog toga nije dovoljno jasan.
Thus, the persons concerned are unable to ascertain the degree of severity of the rules to which they are subject.
Prema tome, osobe na koje se odredba odnosi ne mogu ustanoviti stupanj strogosti pravila kojemu podliježu.
69 The general principle of legal certainty, which is a fundamental principle of Community law, requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly (see Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 30, and IATA and ELFAA, paragraph 68).
69 Opće načelo pravne sigurnosti koje je temeljno načelo prava Zajednice zahtijeva posebno da propis bude jasan i precizan kako bi pojedinci mogli nedvosmisleno ustanoviti svoja prava i obveze i sukladno tome poduzimati mjere (vidjeti presude od 14. travnja 2005., Belgija/Komisija, C-110/03, Zb., str. I-2801., t. 30. i gore navedenu presudu IATA i ELFAA, t. 68.).
70 Furthermore, in obliging the Member States to regard certain conduct as infringements and to punish it, Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, must also observe the principle of the legality of criminal offences and penalties (nullum crimen, nulla poena sine lege), which is one of the general legal principles underlying the constitutional traditions common to the Member States (Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633, paragraph 49) and is a specific expression of the general principle of legal certainty.
70 Nadalje, budući da članak 4. Direktive 2005/35 u vezi s njezinim člankom 8. obvezuje države članice da određene postupke smatraju prekršajima i da ih kažnjavaju, taj članak isto tako mora poštovati načelo zakonitosti kaznenih djela i kazni (nullum crimen, nulla poena sine lege), koje je jedno od općih pravnih načela na kojima se temelje zajedničke ustavne tradicije država članica (presuda od 3. svibnja 2007., Advocaten voor de Wereld, C-303/05, Zb., str. I-3633., t. 49.) i poseban izraz općeg načela pravne sigurnosti.
71 The principle of the legality of criminal offences and penalties implies that Community rules must define clearly offences and the penalties which they attract.
71 Načelo zakonitosti u kaznenom pravu podrazumijeva da pravila Zajednice moraju jasno definirati kaznena djela i kazne koje su zapriječene za ta kaznena djela.
This requirement is satisfied where the individual can know from the wording of the relevant provision and, if need be, with the assistance of the courts' interpretation of it, what acts and omissions will make him criminally liable (see, in particular, Advocaten voor de Wereld, paragraph 50, and the judgment of the European Court of Human Rights in Coëme and Others v. Belgium, nos. 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 and 33210/96, Reports of Judgments and Decisions 2000-VII, § 145).
Taj je zahtjev ispunjen ako pojedinac može iz teksta relevantne odredbe i, prema potrebi, na temelju njezinog tumačenja od strane suda, razabrati za koja djela i propuste će snositi kaznenu odgovornost (osobito vidjeti gore navedenu presudu Advocaten voor de Wereld, t. 50., i presudu Europskog suda za ljudska prava od 22. lipnja 2000., Coëme i dr./Belgija, od 22. lipnja 2000., Recueil des arrêts et décisions 2000 - VII., t. 145.).
72 It is true that Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, obliges the Member States to punish ship-source discharges of polluting substances if committed `with intent, recklessly or by serious negligence', without defining those concepts.
72 Točno je da članak 4. Direktive 2005/35 u vezi s njezinim člankom 8. obvezuje države članice da kažnjavaju ispuštanja onečišćujućih tvari s brodova ako su počinjena „namjerno, nepažnjom ili teškim nemarom", ne definirajući pritom te pojmove.
73 It is, however, to be pointed out, first of all, that those various concepts, in particular that of `serious negligence' referred to by the national court's questions, correspond to tests for the incurring of liability which are to apply to an indeterminate number of situations that it is impossible to envisage in advance and not to specific conduct capable of being set out in detail in a legislative measure, of Community or of national law.
73 Međutim, prije svega treba naglasiti da ti razni pojmovi, posebno pojam „teški nemar" na koji se odnose postavljena pitanja, odgovaraju kriterijima za snošenje odgovornosti koje treba primjenjivati na neodređeni broj situacija koje je nemoguće predvidjeti unaprijed, a ne na određeno ponašanje koje je moguće detaljno predvidjeti u normativnim aktima prava Zajednice ili nacionalnog prava.
74 Next, those concepts are fully integrated into, and used in, the Member States' respective legal systems.
74 Nadalje, valja utvrditi da su ti pojmovi u potpunosti ugrađeni u pravne sustave država članica i u njima se koriste.
75 In particular, all those systems have recourse to the concept of negligence which refers to an unintentional act or omission by which the person responsible breaches his duty of care.
75 Posebno se u svim tim sustavima pribjegava korištenju pojma „nemar" koji se odnosi na nenamjerno djelovanje ili propust kojim odgovorna osoba krši svoju obvezu dužne pažnje.
76 Also, as provided by many national legal systems, the concept of `serious' negligence can only refer to a patent breach of such a duty of care.
76 Osim toga, kako je predviđeno u mnogim nacionalnim pravnim sustavima, pojam „teški" nemar može se odnositi samo na očito kršenje takve obveze dužne pažnje.
77 Accordingly, `serious negligence' within the meaning of Article 4 of Directive 2005/35 must be understood as entailing an unintentional act or omission by which the person responsible commits a patent breach of the duty of care which he should have and could have complied with in view of his attributes, knowledge, abilities and individual situation.
77 Prema tome, „teški nemar" u smislu članka 4. Direktive 2005/35 valja shvatiti kao nenamjerno djelovanje ili propust kojim odgovorna osoba očito krši svoju obvezu dužne pažnje koju je trebala i mogla ispuniti s obzirom na svoje osobine, znanja i sposobnosti i osobnu situaciju.
78 Finally, in accordance with Article 249 EC, Directive 2005/35 must be transposed by each of the Member States into national law.
78 I konačno, u skladu s člankom 249. Ugovora o EZ-u, svaka država članica treba Direktivu 2005/35 prenijeti u svoje nacionalno pravo.
Thus, the actual definition of the infringements referred to in Article 4 of that directive and the applicable penalties are those which result from the rules laid down by the Member States.
Prema tome, sama definicija kršenja iz članka 4. te direktive i kazne koje se na njih primjenjuju zapravo proizlaze iz pravila koja su utvrdile države članice.
79 In view of the foregoing, Article 4 of Directive 2005/35, read in conjunction with Article 8 thereof, does not infringe the general principle of legal certainty in so far as it requires the Member States to punish ship-source discharges of polluting substances committed by `serious negligence', without defining that concept.
79 S obzirom na gore navedeno, članak 4. Direktive 2005/35 u vezi s njezinim člankom 8., time što državama članicama nalaže da kažnjavaju ispuštanje onečišćujućih tvari s brodova do kojeg je došlo zbog „teškog nemara" i pritom ne definira taj pojam, ne krši opće načelo pravne sigurnosti.
80 It follows that examination of the fourth question has revealed nothing capable of affecting the validity of Article 4 of Directive 2005/35 in the light of the general principle of legal certainty.
80 Iz toga proizlazi da razmatranjem četvrtog pitanja nisu otkriveni elementi koji bi bili takve naravi da utječu na valjanost članka 4. Direktive 2005/35 s obzirom na opće načelo pravne sigurnosti.