natgillin/translations-raw huggingface dataset:
REFERENCE to the Court under Article 234 EC by the Tribunale ordinario di Roma (Italy) for a preliminary ruling in the proceedings pending before that court between
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Tribunale ordinario di Roma (Italija), u postupku koji se vodi pred tim sudom između
Elide Gottardo
Elide Gottardo
and Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
i Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS),
on the interpretation of Articles 12 EC and 39(2) EC,
o tumačenju članka 12. UEZ-a i članka 39. stavka 2.
THE COURT,
UEZ-a SUD,
composed of: G.C. Rodríguez Iglesias, President, F. Macken and S. von Bahr (Presidents of Chambers), C. Gulmann, D.A.O. Edward (Rapporteur), A. La Pergola, L. Sevón, M. Wathelet, V. Skouris, J.N. Cunha Rodrigues and C.W.A. Timmermans, Judges,
u sastavu: G. C. Rodriguez Iglesias, predsjednik, F. Macken i S. von Bahr, predsjednici vijeća, C. Gulmann, D. A. O. Edward (izvjestitelj), A. La Pergola, L. Sevón, M. Wathelet, V. Skouris, J. N. Cunha Rodrigues i C. W. A. Timmermans, suci,
Mrs Gottardo, by R. Ciancaglini and M. Rossi, avvocatesse,
za E. Gottardo, R. Ciancaglini i M. Rossi, avvocatesse,
the Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), by C. De Angelis and M. Di Lullo, avvocati,
za Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), C. De Angelis i M. di Lullo, avvocati,
the Italian Government, by U. Leanza, acting as Agent, assisted by D. Del Gaizo, avvocato dello Stato,
za talijansku vladu, U. Leanza, u svojstvu agenta, uz asistenciju D. Del Gaiza, avvocato dello Stato,
the Commission of the European Communities, by P. Hillenkamp, E. Traversa and N. Yerrel, acting as Agents,
za Komisiju Europskih zajednica, P. Hillenkamp i E. Traversa i N. Yerrel, u svojstvu agenata,
after hearing the oral observations of Mrs Gottardo, the Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), the Italian Government and the Commission at the hearing on 6 March 2001,
saslušavši usmena očitovanja koja su iznijeli E. Gottardo, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), talijanska vlada i Komisija na raspravi održanoj 6. ožujka 2001.,
1 By order of 1 February 2000, received at the Court on 21 February 2000, the Tribunale ordinario di Roma (Rome District Court) referred for a preliminary ruling under Article 234 EC a question concerning the interpretation of Articles 12 EC and 39(2) EC.
1 Rješenjem od 1. veljače 2000., koje je Sud zaprimio 21. veljače 2000., Tribunale ordinario di Roma je na temelju članka 234. UEZ-a postavio prethodno pitanje o tumačenju članka 12. UEZ-a i članka 39. stavka 2. UEZ-a
2 That question has arisen in a dispute between Mrs Gottardo, a French national, and the Istituto nazionale della previdenza sociale (the Italian National Social Security Institute) (the INPS) concerning Mrs Gottardo's entitlement to an Italian old-age pension.
2 Taj je zahtjev upućen u okviru spora između E. Gottardo, francuske državljanke, i Istituto nazionale della previdenza sociale (u daljnjem tekstu: INPS) u vezi s pravom E. Gottardo na talijansku starosnu mirovinu.
3 Article 12 EC provides:
3 Članak 12. UEZ-a određuje:
Within the scope of application of this Treaty, and without prejudice to any special provisions contained therein, any discrimination on grounds of nationality shall be prohibited.
„Unutar područja primjene Ugovora i ne dovodeći u pitanje bilo koju njegovu posebnu odredbu, zabranjena je svaka diskriminacija na temelju državljanstva.
The Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 251, may adopt rules designed to prohibit such discrimination.
Vijeće, odlučujući u skladu s postupkom iz članka 251., može donijeti pravila za zabranu takve diskriminacije."
4 Article 39(1) and (2) EC provides:
4 Sukladno članku 39. stavcima 1. i 2. UEZ-a:
1. Freedom of movement for workers shall be secured within the Community.
„1. Sloboda kretanja radnika osigurava se unutar Unije.
2. Such freedom of movement shall entail the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment.
2. Ta sloboda kretanja podrazumijeva ukidanje svake diskriminacije na temelju državljanstva među radnicima iz država članica u vezi sa zapošljavanjem, primicima od rada i ostalih uvjeta rada i zapošljavanja."
5 The coordination of national social security legislation comes within the framework of the free movement of persons and is the subject of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EEC) No 2001/83 of 2 June 1983 (OJ 1983 L 230, p. 6), as amended by Council Regulation (EC) No 3096/95 of 22 December 1995 (OJ 1995 L 335, p. 10) (Regulation No 1408/71).
5 Koordinacija nacionalnih zakonodavstava u području socijalne sigurnosti ulazi u okvir slobodnog kretanja osoba i predmet je Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne sigurnosti na zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se kreću unutar Zajednice (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 5., str. 7.), u verziji izmijenjenoj i ažuriranoj Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2001/83 od 2. lipnja 1983. (SL L 230, str. 6.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 3096/95 od 22. prosinca 1995. (SL L 335, str. 10.), u daljnjem tekstu: Uredba br. 1408/71).
6 Article 3 of Regulation No 1408/71 provides:
6 Članak 3. Uredbe br. 1408/71 određuje:
1. Subject to the special provisions of this Regulation, persons resident in the territory of one of the Member States to whom this Regulation applies shall be subject to the same obligations and enjoy the same benefits under the legislation of any Member State as the nationals of that State.
„U skladu s posebnim odredbama ove Uredbe, osobe koje borave na državnom području jedne od država članica na koju se ova Uredba primjenjuje podliježu istim obvezama i uživaju ista davanja prema zakonodavstvu bilo koje države članice kao državljani te države. 2. [...]
2. ... 3. Save as provided in Annex III, the provisions of social security conventions which remain in force pursuant to Article 7(2)(c) and the provisions of conventions concluded pursuant to Article 8(1) shall apply to all persons to whom this Regulation applies.
3. Konvencije o socijalnoj sigurnosti koje ostaju na snazi u skladu s člankom 7. stavkom 2. točkom (c) i konvencije zaključene sukladno članku 8. stavku 1., primjenjuju se na sve osobe na koje se primjenjuje ova Uredba, osim ako je drukčije određeno u Prilogu III."
7 Article 1(j), first subparagraph, and 1(k) of Regulation No 1408/71 provides:
7 Članak 1. točka (j), prvi stavak i točka (k) Uredbe br. 1408/71 određuje:
For the purposes of this Regulation:
„U smislu ove Uredbe: [...]
... (j) legislation means in respect of each Member State statutes, regulations and other provisions and all other implementing measures, present or future, relating to the branches and schemes of social security covered by Article 4(1) and (2) or those special non-contributory benefits covered by Article 4(2a).
(j) ,zakonodavstvo' znači, u odnosu na svaku državu članicu, svi zakoni i ostali propisi te sve druge postojeće ili buduće provedbene mjere koje se odnose na grane i sustave socijalne sigurnosti obuhvaćene člankom 4. stavcima 1.i 2. ili na posebna nedoprinosna davanja obuhvaćena člankom 4. stavkom 2.a.
... (k) social security convention means any bilateral or multilateral instrument which binds or will bind two or more Member States exclusively, and any other multilateral instrument which binds or will bind at least two Member States and one or more other States in the field of social security, for all or part of the branches and schemes set out in Article 4(1) and (2), together with agreements, of whatever kind, concluded pursuant to the said instruments.
[...] (k) ,konvencija o socijalnoj sigurnosti' znači svaki bilateralni ili multilateralni instrument koji isključivo povezuje ili će povezati dvije ili više država članica, te svaki drugi multilateralni instrument koji povezuje ili će povezati najmanje dvije države članice s jednom ili više drugih država u području socijalne sigurnosti, za sve ili dio grana i sustava navedenih u članku 4. stavcima 1. i 2., zajedno sa sporazumima bilo koje vrste sklopljenim u skladu s navedenim instrumentima ".
8 On 14 December 1962 the Italian Republic and the Swiss Confederation signed in Rome a bilateral social security convention, together with its final protocol and joint declarations (the Italo-Swiss Convention).
8 Talijanska vlada i Švicarska Konfederacija potpisale su u Rimu 14. prosinca 1962. bilateralnu konvenciju o socijalnoj sigurnosti, završni protokol i zajedničke izjave (u daljnjem tekstu „talijansko-švicarska konvencija").
In the case of the Italian Republic, that convention was ratified by Law No 1781 of 31 October 1963 (GURI No 326 of 17 December 1963) and entered into force on 10 September 1964.
Ta je konvencija za Talijansku Republiku ratificirana Zakonom br. 1781 od 31. listopada 1963. (GURI br. 326 od 17. prosinca 1963.) i stupila je na snagu 1. rujna 1964.
9 Article 1(1) of the Italo-Swiss Convention provides:
9 Članak 1. stavak 1. talijansko-švicarske konvencije određuje:
This Convention shall apply:
„Ova se konvencija primjenjuje:
(a) In Switzerland:
(a) u Švicarskoj [...]
... (b) In Italy:
(b) u Italiji;
(i) to legislation on invalidity insurance, old-age insurance and survivors' insurance, including the special schemes replacing the general scheme for specified categories of workers;
i) na zakonodavstvo o invalidskom, starosnom osiguranju i osiguranju nadživjelih osoba, uključujući i specijalne sustave koji zamjenjuju opći sustav za određene kategorije radnika;
.... 10 Article 2 of the Italo-Swiss Convention provides that Swiss and Italian nationals shall enjoy equal treatment with regard to the rights and obligations flowing from the legislation referred to in Article 1.
[...]" 10 U skladu s člankom 2. talijansko-švicarske konvencije „švicarski i talijanski državljani imaju jednaka prava i obveze koje proizlaze iz odredaba zakonodavstava navedenih u članku 1."
11 Article 9, which features in Chapter 1 of the third part of the Italo-Swiss Convention, entitled Invalidity insurance, old-age insurance and survivors' insurance, establishes what may be termed the aggregation principle.
11 Članak 9. u poglavlju 1. naslovljenom „Invalidsko, mirovinsko osiguranje i osiguranje nadživjelih osoba" trećeg dijela talijansko-švicarske konvencije utvrđuje što se može kvalificirati kao „načelo zbrajanja razdoblja".
Article 9(1) provides:
Stavak 1. tog članka određuje:
Where, solely on the basis of periods of insurance and periods treated as such completed in accordance with Italian legislation, an insured person is unable to enforce a right to an invalidity benefit, an old-age benefit or a death benefit under the terms of that legislation, periods completed under Swiss old-age insurance and survivors' insurance (periods of contribution and periods so treated) shall be aggregated with periods completed under Italian insurance in order to create entitlement to those benefits, in so far as those periods do not overlap.
„Kad osiguranik, na temelju ostvarenih samih razdoblja osiguranja i razdoblja koja su prema talijanskom zakonodavstvu izjednačena s osiguranjem, na temelju tog zakonodavstva ne može ostvariti pravo na davanje za slučaj invaliditeta, starosti ili smrti, razdoblja ostvarena u švicarskom mirovinskom osiguranju i osiguranju za nadživjele osobe (razdoblja uplate doprinosa i s njima izjednačena razdoblja) zbrajat će se s razdobljima ostvarenima u talijanskom osiguranju radi ostvarenja prava na navedena davanja ako se ta razdoblja međusobno ne preklapaju."
12 On 2 April 1980 the two Contracting States signed an amendment to the Italo-Swiss Convention, which the Italian Republic ratified by Law No 668 of 7 October 1981 (GURI No 324 of 25 November 1981) and which entered into force on 10 February 1982.
12 Dvije su ugovorne države 2. travnja 1980. potpisale dodatak talijansko-švicarskoj konvenciji koji je za Talijansku Republiku ratificiran Zakonom br. 668 od 7. listopada 1981. (GURI br. 324 od 25. studenoga 1981.) i stupio na snagu 10. veljače 1982.
Article 3 of that amendment is designed to extend the scope of the aggregation principle, as defined in the preceding paragraph of the present judgment, by adding the following subparagraph to Article 9(1) of the Italo-Swiss Convention:
Članak 3. tog dodatka ima za cilj proširiti značenje tog načela zbrajanja razdoblja, kako je definirano u prethodnoj točki, dodajući članku 9. stavku 1. talijansko-švicarske konvencije sljedeći podstavak:
In the case where an insured person is unable to enforce a right to benefits even in the light of the preceding subparagraph, periods of insurance completed in third countries linked to both Switzerland and Italy by social security conventions relating to old-age insurance, survivors' insurance and invalidity insurance shall also be aggregated.
„Kad pravo na davanja osiguranik ne može ostvariti ni na temelju prethodnog stavka, zbrajaju se i razdoblja osiguranja ostvarena u trećim zemljama koje su konvencijama o socijalnoj sigurnosti u pogledu mirovinskog osiguranja, osiguranja za nadživjele osobe i invalidskog osiguranja istodobno povezane i sa Švicarskom i s Italijom."
13 When that amendment entered into force, the countries for which aggregation of insurance periods was possible were the following: the Kingdom of Belgium, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the Grand Duchy of Luxembourg, the Kingdom of the Netherlands, the Republic of Austria, the Kingdom of Sweden, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Principality of Liechtenstein, the United States of America and the Federal Republic of Yugoslavia.
13 U trenutku stupanja na snagu tog dodatka zemlje s kojima je zbrajanje razdoblja osiguranja bilo moguće su sljedeće: Kraljevina Belgija i Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Kraljevina Švedska, Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske, Kneževina Lihtenštajn, Sjedinjene Američke Države i Savezna Republika Jugoslavija.
In view of the fact that the French Republic has not concluded a convention with the Swiss Confederation, periods of insurance completed in France cannot, under the Italo-Swiss Convention, be taken into account for acquisition of entitlement to old-age, survivors' or invalidity benefits.
Budući da Francuska Republika nije sklopila konvenciju sa Švicarskom Konfederacijom, razdoblja osiguranja ostvarena u Francuskoj ne mogu se uzeti u obzir u okviru talijansko-švicarske konvencije za stjecanje prava na davanja za slučaj starosti, za nadživjele osobe ili za slučaj invaliditeta.
The dispute in the main proceedings and the question submitted
Glavni postupak i prethodno pitanje
14 Mrs Gottardo, who is an Italian national by birth, renounced that nationality in favour of French nationality following her marriage in France on 7 February 1953 to a French national.
14 E. Gottardo, po rođenju talijanska državljanka, odrekla se tog državljanstva u korist francuskoga državljanstva nakon što je u Francuskoj 7. veljače 1953. sklopila brak s francuskim državljaninom.
According to the information on the case-file, Mrs Gottardo was required at that time to assume the nationality of her husband.
Prema podacima iz spisa E. Gottardo je u to vrijeme morala prihvatiti državljanstvo svojega supruga.
15 Mrs Gottardo worked successively in Italy, Switzerland and France, where she paid social security contributions as follows: 100 weekly contributions in Italy, 252 weekly contributions in Switzerland, and 429 weekly contributions in France.
15 E. Gottardo radila je uzastopno u Italiji, Švicarskoj i Francuskoj, zemljama u kojima je uplaćivala doprinose socijalnog osiguranja, odnosno 100 tjednih doprinosa u Italiji, 252 tjedna doprinosa u Švicarskoj i 429 tjednih doprinosa u Francuskoj.
She is in receipt of Swiss and French old-age pensions, which were granted to her without any need for aggregation of periods of insurance.
Prima starosnu švicarsku i francusku mirovinu koje su joj dodijeljene a da nije primijenjeno zbrajanje razdoblja osiguranja.
16 According to the information before the Court, Mrs Gottardo wishes to obtain an Italian old-age pension pursuant to Italian social security legislation.
16 Iz podataka dostavljenih Sudu proizlazi da E. Gottardo želi na temelju talijanskog pravnog propisa u području socijalne sigurnosti ishoditi talijansku starosnu mirovinu.
However, even if the Italian authorities took into account the periods of insurance completed in France, in accordance with Article 45 of Regulation No 1408/71, aggregation of the Italian and French periods would not enable her to achieve the minimum period of contributions required under Italian legislation for entitlement to an Italian pension.
Međutim, čak i da talijanske vlasti uzmu u obzir razdoblja osiguranja ostvarena u Francuskoj, u skladu s člankom 45. Uredbe br. 1408/71, zbrajanje talijanskih i francuskih razdoblja ne bi joj omogućilo da se postigne minimalno trajanje uplate doprinosa koje se prema talijanskom propisu zahtijeva radi ostvarenja prava na talijansku mirovinu.
Mrs Gottardo would be entitled to an Italian old-age pension only if account were also taken of the periods of insurance completed in Switzerland pursuant to the aggregation principle referred to in Article 9(1) of the Italo-Swiss Convention.
E. Gottardo imala bi pravo na talijansku starosnu mirovinu samo ako se, primjenom načela zbrajanja razdoblja iz članka 9. stavka 1. talijansko-švicarske konvencije, između ostalog uzmu u obzir i razdoblja osiguranja ostvarena u Švicarskoj.
17 Mrs Gottardo's application on 3 September 1996 for an old-age pension was rejected by the INPS, by decision of 14 November 1997, on the ground that she was a French national and that the Italo-Swiss Convention therefore did not apply to her.
17 INPS je odlukom od 14. studenoga 1997. odbio zahtjev za starosnu mirovinu koji je E. Gottardo uputila 3. rujna 1996., s obrazloženjem da je ona francuska državljanka i stoga se talijansko-švicarska konvencija na nju ne primjenjuje.
The administrative appeal which Mrs Gottardo lodged against that decision was dismissed on the same grounds by decision of the INPS of 9 June 1998.
Žalbu koju je E. Gottardo uputila protiv te odluke INPS je odbio odlukom od 9. lipnja 1998. s istim obrazloženjem.
18 Mrs Gottardo thereupon brought the matter before the Tribunale ordinario di Roma, arguing that, since she was a national of a Member State, the INPS was required to recognise her entitlement to a pension under the same conditions as it applied to Italian nationals.
18 Tada se E. Gottardo obratila Tribunale ordinario di Roma navodeći da joj je, kao državljanki države članice, INPS dužan priznati pravo na mirovinu pod istim uvjetima koje primjenjuje na vlastite državljane.
19 Since it was unsure whether the rejection by the INPS of Mrs Gottardo's application solely on the ground of her French nationality was contrary to either Article 12 EC or Article 39 EC, the Tribunale ordinario di Roma decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
19 Pitajući se je li odbijanje zahtjeva E. Gottardo od strane INPS-a temeljeno isključivo na njezinu francuskome državljanstvu suprotno kako članku 12. UEZ-a tako i članku 39. UEZ-a, Tribunale ordinario di Roma odlučio je prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
[Is] a worker who is a citizen of a Member State with a record of payments of social security contributions to the competent institution of another Member State ... entitled to be awarded an old-age pension on the basis of aggregation of the contributions paid to the institution of a State outside the Union under the convention which the Member State has concluded with the latter and which it applies to its own citizens[?]
„[R]adnik koji je državljanin jedne države članice, a poziva se na uplatu doprinosa socijalnog osiguranja u nadležnoj ustanovi neke druge države članice [...], ima li on ili nema pravo na isplatu svoje starosne mirovine na osnovi zbrajanja doprinosa uplaćenih u ustanovi druge strane zemlje u Uniji na temelju konvencije koju je navedena država članica sklopila s ovom potonjom i koju primjenjuje na vlastite državljane[?]"
20 The essence of the national court's question is whether the competent social security authorities of one Member State (in casu the Italian Republic) are required, pursuant to their Community obligations under Article 12 EC or Article 39 EC, to take into account, for the purpose of entitlement to old-age benefits, periods of insurance completed in a non-member country (in casu the Swiss Confederation) by a national of a second Member State (in casu the French Republic) in circumstances where, under identical conditions of contribution, those competent authorities will take into account such periods where they have been completed by nationals of the first Member State pursuant to a bilateral international convention concluded between that Member State and the non-member country.
20 Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita jesu li nadležna tijela socijalne sigurnosti prve države članice (u glavnom postupku: Talijanska Republika) dužna, u skladu s obvezama Zajednice koje imaju na temelju članka 12. UEZ-a ili članka 39. UEZ-a, radi ostvarenja prava na davanja za slučaj starosti uzeti u obzir razdoblja osiguranja koja je u nekoj trećoj zemlji (u glavnom postupku: Švicarska Konfederacija) ostvario državljanin druge države članice (u glavnom postupku: Francuska Republika), jer kod postojanja istih uvjeta doprinosa navedena nadležna tijela priznaju, na temelju bilateralne međunarodne konvencije sklopljene između prve države članice i treće zemlje, uzimanje u obzir tih razdoblja koja su ostvarili njihovi državljani.
21 Under Article 12 EC, the principle of non-discrimination applies [w]ithin the scope of application of this Treaty and without prejudice to any special provisions contained therein.
21 Valja istaknuti da u skladu s člankom 12. UEZ-a načelo nediskriminacije proizvodi učinke „[u]nutar područja primjene [...] Ugovora" i „ne dovodeći u pitanje bilo koju njegovu posebnu odredbu".
By this latter expression, Article 12 EC refers in particular to other Treaty provisions in which the general principle which it sets out is given concrete form in respect of specific situations.
Ovim potonjim izrazom, članak 12. upućuje osobito na druge odredbe Ugovora u kojima se primjena općeg načela koje se u njemu iznosi ostvaruje u specifičnim situacijama.
Such is the case, inter alia, with regard to the provisions on the free movement of workers (see, in this connection, Case 186/87 Cowan [1989] ECR 195, paragraph 14).
Takve su odredbe, među ostalim, one o slobodnom kretanju radnika (vidjeti s tim u vezi presudu od 2. veljače 1989., Cowan, 186/97, Zb., str. 195., t. 14.).
The principle of equal treatment provided for by the Treaty
Načelo jednakosti postupanja koje predviđa Ugovor
22 Having been employed as a teacher in two different Member States, Mrs Gottardo has exercised her right of free movement.
22 Podučavajući kao zaposlena osoba u dvije različite države članice, E. Gottardo ostvarivala je svoje pravo na slobodno kretanje.
Her application for an old-age pension on the basis of aggregation of the periods of insurance she has completed comes within the scope both ratione personae and ratione materiae of Article 39 EC.
Njezin zahtjev da joj se dodijeli starosna mirovina zbrajanjem razdoblja osiguranja koja je ostvarila potpada pod područje primjene kako ratione personae tako i ratione materiae iz članka 39. UEZ-a.