natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Acceptance of the proposition that the Member State in which a subsidiary seeks to establish itself may freely apply different treatment merely by reason of the fact that the registered office of its parent company is situated in another Member State would deprive Article 43 EC of all meaning (see, to that effect, Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 18; Case C-330/91 Commerzbank [1993] ECR I-4017, paragraph 13; Metallgesellschaft and Others, paragraph 42; and Marks & Spencer, paragraph 37).
Dopustiti da država članica u kojoj društvo kći želi uspostaviti poslovni nastan može slobodno primjenjivati različit tretman samo na temelju činjenice da se sjedište njegova društva majke nalazi u drugoj državi članici lišilo bi članak 43. UEZ-a njegove biti (vidjeti u tom smislu presude od 28. siječnja 1986., Komisija/Francuska, 270/83, Zb., str. 273., t. 18., i od 13. srpnja 1993., Commerzbank, C-330/91, Zb., str. I-4017., t. 13., te gore navedene presude Metallgesellschaft i dr., t. 42., i Marks & Spencer, t. 37.).
Freedom of establishment thus aims to guarantee the benefit of national treatment in the host Member State, by prohibiting any discrimination based on the place in which companies have their seat (see, to that effect, Commission v France, paragraph 14, and Saint-Gobain ZN, paragraph 35).
Sloboda poslovnog nastana ima za cilj zajamčiti korištenje nacionalnog tretmana u državi članici primateljici, uz zabranu svake diskriminacije na temelju sjedišta društva (vidjeti u tom smislu gore navedene presude Komisija/Francuska, t. 14., i Saint-Gobain ZN, t. 35.).
38 In the present case, the national provisions regarding thin capitalisation provide that, in some circumstances, interest paid by a company to another company belonging to the same group in respect of a loan granted by the latter is to be treated as a distribution, thereby prohibiting the borrowing company from deducting the interest paid from its taxable profits.
38 U ovom slučaju nacionalnim odredbama koje se odnose na „stanjenu kapitalizaciju" predviđeno je da se u određenim okolnostima kamate koje je jedno društvo platilo drugom društvu iz iste grupe društava prilikom otplate zajma koji je odobrilo potonje društvo kvalificiraju kao raspodjela dobiti, pri čemu se društvu korisniku zajma zabranjuje da plaćene kamate odbije od svoje oporezive dobiti.
39 The documents before the Court show that the fact that interest paid to a related company is treated as a distribution is capable of increasing the liability of the borrowing company to tax, not only because taxable profits cannot be reduced by the amount of the interest paid, but also because, by treating that interest as a distribution, that company may be liable to advance corporation tax when that transaction takes place.
39 Iz spisa proizlazi da se time što se kamate koje plaća povezano društvo kvalificiraju kao raspodjela dobiti može povećati porezno opterećenje društva korisnika zajma ne samo zato što ne može odbiti iznos plaćenih kamata od oporezive dobiti, već i zato što kvalifikacijom tih kamata kao raspodjele dobiti to društvo može postati obveznikom plaćanja predujma poreza na dobit u trenutku provedbe te transakcije.
40 It must be held that the national provisions relating to thin capitalisation give rise to a difference in treatment between resident borrowing companies according to whether or not the related lending company is established in the United Kingdom.
40 Valja utvrditi da se nacionalnim odredbama koje se odnose na stanjenu kapitalizaciju uvodi različit tretman rezidentnih društava korisnika zajma ovisno o tome ima li povezano društvo davatelj zajma sjedište u Ujedinjenoj Kraljevini ili ne.
41 As regards, first, the national legislation which was in force until 1995, it is true that interest paid by a resident company was, in principle, treated as a distribution to the extent to which it represented more than a reasonable commercial return on the loan in question, whether or not the lending company was resident.
41 S jedne strane, točno je da su se na temelju nacionalnog zakonodavstva koje je bilo na snazi do 1995. kamate koje je plaćalo rezidentno društvo u načelu kvalificirale kao raspodjela dobiti u mjeri u kojoj su premašivale iznos razumnog komercijalnog povrata od predmetnog zajma bez obzira na to je li društvo davatelj zajma bilo rezident ili nije.
However, where a resident company paid interest to a related non-resident company, apart from cases governed by a DTC which prevented the application of the national legislation, that interest was always treated as a distribution, even if it represented a reasonable commercial return on that loan.
Međutim, kada je rezidentno društvo plaćalo kamate povezanom nerezidentnom društvu, osim slučajeva koji su bili uređeni UDO-om kojim je bila spriječena primjena nacionalnog zakonodavstva, te su se kamate uvijek tretirale kao raspodjela dobiti, čak i ako su bile razuman komercijalni povrat od tog zajma.
42 With regard, secondly, to the national legislation as in force between 1995 and 1998, the provision which treated interest paid by one company to another belonging to the same group of companies as a distribution to the extent to which that interest exceeded the amount that would have been paid at arm's length between the payer and the payee of the interest, or between those parties and a third party, did not apply when both the borrowing company and the lending company were subject to tax in the United Kingdom.
42 S druge strane, u nacionalnom zakonodavstvu koje je bilo na snazi od 1995. do 1998. odredba, na temelju koje su se kamate koje je jedno društvo plaćalo drugom društvu iz iste grupe društava izjednačavale s raspodjelom dobiti u mjeri u kojoj su premašivale iznos koji bi bio plaćen kad ne bi bilo posebnih odnosa između dužnika kamata i korisnika kamata ili između tih stranaka i treće osobe, nije se primjenjivala ako su društvo korisnik zajma i društvo davatelj zajma bili porezni obveznici u Ujedinjenoj Kraljevini.
43 Similarly, under the legislation in force between 1998 and 2004, interest paid between companies in the same group was governed by the rules on transfer pricing when it was payable pursuant to a transaction entered into on terms which differed from what they would have been if those companies had not belonged to the same group and if the terms under which the transaction was entered into had given one of the parties involved a potential advantage in relation to United Kingdom tax legislation.
43 Slično tomu, na temelju zakonodavstva koje je bilo na snazi od 1998. do 2004. kamate koje su se plaćale između društava iz iste grupe bile su uređene pravilima o transfernim cijenama kada su se kamate odnosile na transakciju sklopljenu pod drukčijim uvjetima od onih koji bi se primjenjivali da ta društva nisu pripadala istoj grupi i da uvjetima pod kojima je transakcija bila sklopljena nije bila dana potencijalna prednost jednoj od stranaka u odnosu na porezno zakonodavstvo Ujedinjene Kraljevine.
The effect of that legislation is that such an advantage was deemed not to exist where certain conditions were satisfied, in particular the fact that the other party to the transaction was also liable to tax in the United Kingdom.
Iz tog zakonodavstva proizlazi da se smatralo da takva prednost ne postoji ako su bili ispunjeni određeni uvjeti, osobito činjenica da je druga stranka transakcije jednako tako porezni obveznik u Ujedinjenoj Kraljevini.
44 In so far as a company is liable to tax in the United Kingdom if it is resident in that Member State or carries on an economic activity there through a branch or agency, the provisions in force between 1995 and 2004 primarily imposed restrictions on loans granted by non-resident parent companies.
44 U mjeri u kojoj je društvo porezni obveznik u Ujedinjenoj Kraljevini ako je rezident te države članice ili ako u njoj obavlja gospodarsku djelatnost preko podružnice ili zastupništva, odredbama koje su bile na snazi od 1995. do 2004. nametnuta su ograničenja ponajprije u pogledu zajmova koje su odobrila nerezidentna društva majke.
45 It follows that, even prior to 1995 and, in any case, between 1995 and 2004, when interest was paid by a resident company in respect of a loan granted by a related non-resident company, the tax position of the former company was less advantageous than that of a resident borrowing company which had been granted a loan by a related resident company.
45 Iz toga proizlazi da je čak i prije 1995., a u svakom slučaju od 1995. do 2004., ako je kamate plaćalo rezidentno društvo prilikom otplate zajma koji je odobrilo povezano nerezidentno društvo, porezni položaj prvog društva bio manje povoljan od položaja rezidentnog društva korisnika zajma koje je dobilo zajam od povezanog rezidentnog društva.
46 As regards the compatibility of that difference in treatment with the Treaty provisions relating to freedom of establishment, the German and United Kingdom Governments submit, in the first place, that those provisions do not apply to a national rule which is concerned only with exercising fiscal competence, as allocated in accordance with internationally-recognised principles in the DTCs concluded by the United Kingdom.
46 U pogledu usklađenosti tog različitog tretmana s odredbama Ugovora koje se odnose na slobodu poslovnog nastana, njemačka vlada i vlada Ujedinjene Kraljevine tvrde, kao prvo, da se te odredbe ne primjenjuju na nacionalni propis koji se odnosi samo na provedbu porezne nadležnosti kako je određeno u skladu s međunarodno priznatim načelima iz UDO-a, koje je sklopila Ujedinjena Kraljevina.
47 Those Governments refer in that regard to the principle that States may allocate profits of companies belonging to the same group on the basis of the `arm's-length' principle or `arm's-length comparison' laid down, in particular, in Article 9 of the Model Tax Convention on Income and Capital of the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD).
47 Te se vlade s tim u vezi pozivaju na načelo da države mogu raspodijeliti dobit društava iz iste grupe na temelju „načela nepristrane transakcije" ili „usporedbe s trećim osobama" kako je osobito utvrđeno člankom 9. Modela konvencije o porezu na dohodak i kapital Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD).
The German Government adds that, under that principle, it is the State in which the lending company is resident which has the right to tax the interest received where the transaction in question is entered into on arm's-length terms, whereas, should those terms not apply, the right to do so belongs to the State in which the borrowing company is resident.
Njemačka vlada dodaje da u skladu s tim pravilom država čiji je društvo davatelj zajma rezident ima pravo oporezivati primljene kamate ako je predmetna transakcija slična transakciji provedenoj između trećih osoba, a ako se ti uvjeti ne primjenjuju, to pravo ostvaruje država čiji je društvo korisnik zajma rezident.
48 As regards the implementation of that principle, the United Kingdom Government states that most of the DTCs which that Member State has concluded contain a provision permitting the respective competent authorities to agree a compensating adjustment, whereby any increase in taxable profits in the State of the borrowing company is matched by a corresponding reduction in taxable profits in the State in which the lending company is established.
48 U pogledu provedbe tog načela, vlada Ujedinjene Kraljevine pojašnjava da većina UDO-a koje je sklopila ta država članica sadržavaju odredbu kojom se odgovarajućim nadležnim tijelima omogućuje dogovor o kompenzirajućem usklađivanju kojim se svako povećanje oporezive dobiti u državi društva korisnika zajma nadoknađuje odgovarajućim smanjenjem oporezive dobiti u državi u kojoj društvo davatelj zajma ima sjedište.
49 It must be pointed out in that regard that, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation, particularly with a view to eliminating double taxation (Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraphs 24 and 30; Case C-470/04 N [2006] ECR I-0000, paragraph 44; and Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-0000, paragraphs 22 and 23).
49 S tim u vezi valja podsjetiti da u nedostatku mjera ujednačavanja ili usklađivanja koje donosi Zajednica, države članice ostaju nadležne odrediti, sporazumno ili jednostrano, kriterije podjele svoje nadležnosti za oporezivanje, među ostalim, kako bi se izbjeglo dvostruko oporezivanje (presude od 12. svibnja 1998., Gilly, C-336/96, Zb., str. I-2793., t. 24. i 30., od 7. rujna 2006., N, C-470/04, Zb., str. I-7409., t. 44., i od 14. studenoga 2006., Kerckhaert i Morres, C-513/04, Zb., str. I-10967., t. 22. i 23.).
In that context, it is for the Member States to take the measures necessary to prevent double taxation by applying, in particular, the apportionment criteria followed in international tax practice, including the model conventions drawn up by the OECD (see, to that effect, Gilly, paragraph 31; N, paragraph 45; and Kerckhaert and Morres, paragraph 23).
U tom je kontekstu na državama članicama da poduzmu potrebne mjere za sprečavanje dvostrukog oporezivanja, osobito primjenom kriterija raspodjele koji se poštuju u međunarodnoj poreznoj praksi, uključujući modele konvencija koje je izradio OECD (vidjeti u tom smislu gore navedene presude Gilly, t. 31., N, t. 45., te Kerckhaert i Morres, t. 23.).
50 However, the national provisions at issue in the main proceedings are not based on a mere allocation of powers between the United Kingdom and the countries with which it has concluded DTCs.
50 Međutim, nacionalne odredbe o kojima je riječ u glavnom postupku ne temelje se samo na podjeli nadležnosti između Ujedinjene Kraljevine i država s kojima je sklopila UDO-e.
51 Although, prior to the amendments to the legislation made in 1995, those national provisions stipulated that, save where there was a term to the contrary effect in a DTC, interest paid by a resident company in respect of a loan granted by a related non-resident company was to be treated as a distribution, in so doing, those provisions represented a unilateral choice on the part of the United Kingdom legislature.
51 Iako je prije izmjena zakonodavstva iz 1995. tim nacionalnim odredbama bilo propisano da se, osim ako je UDO-om bilo drukčije predviđeno, kamate koje plaća rezidentno društvo prilikom otplate zajma koji je odobrilo povezano nerezidentno društvo kvalificiraju kao raspodjela dobiti, te su odredbe bile odraz jednostrane odluke zakonodavca Ujedinjene Kraljevine.
The same was true, prior to the amendments made in 1998, of interest paid in such circumstances which exceeded what would have been paid on an arm's-length basis and, following the amendments to the legislation made in 1998, of transactions entered into between two companies under common control if the terms under which they were entered into differed from what they would have been if those companies had not been under common control, in particular where those terms gave one of the parties concerned a potential tax advantage in relation to the legislation in force in the United Kingdom.
Prije izmjena iz 1998. isto je vrijedilo i za kamate plaćene u tim okolnostima koje su premašivale ono što bi bilo plaćeno u uvjetima nepristrane transakcije, a nakon izmjena zakonodavstva iz 1998. i za transakcije sklopljene između dvaju društava pod zajedničkim nadzorom pod uvjetima koji su bili drukčiji od onih koji bi se primjenjivali da ta društva nisu bila pod zajedničkim nadzorom, osobito ako se tim uvjetima jednoj od predmetnih stranaka osigurala potencijalna porezna pogodnost u odnosu na zakonodavstvo koje je bilo na snazi u Ujedinjenoj Kraljevini.
52 Rather than seeking to avoid the double taxation of profits arising in the United Kingdom, those provisions reflected the choice made by that Member State to organise its tax system in such a way as to prevent those profits from being untaxed in that State through a system of thin capitalisation of resident subsidiaries by related non-resident companies.
52 Umjesto da se njima nastojalo izbjeći dvostruko oporezivanje dobiti ostvarene u Ujedinjenoj Kraljevini, te su odredbe bile odraz odluke te države članice da svoj porezni sustav organizira tako da spriječi neoporezivanje te dobiti u toj državi sustavom stanjene kapitalizacije rezidentnih društava kćeri koju provode povezana nerezidentna društva.
As the Advocate General stated at points 55 and 56 of his Opinion, the unilateral nature of the provisions treating certain interest paid to non-resident companies as a distribution is negated neither by the fact that, in giving effect to such treatment, that Member State did so on the basis of internationally-recognised principles nor even by the fact that, in the case of lending companies that are resident in certain other countries, that State sought to couple the application of its national legislation with DTCs containing clauses designed to prevent or to mitigate the double taxation that might arise from such treatment.
Kao što je nezavisni odvjetnik naglasio u točkama 55. i 56. svojeg mišljenja, jednostrana narav odredaba na temelju kojih se određene kamate plaćene nerezidentnim društvima kvalificiraju kao raspodjela dobiti nije zanijekana činjenicom da je ta država članica kvalifikaciju provela na temelju međunarodno priznatih načela, ni okolnošću da je u slučaju društava davatelja zajma koja su rezidenti nekih drugih država ta država pokušala uz svoje nacionalno zakonodavstvo primijeniti i UDO-e koji sadržavaju klauzule o sprečavanju ili smanjenju dvostrukog oporezivanja koje potencijalno proizlazi iz takve kvalifikacije.
53 Moreover, even if, in some cases, the application of the provisions at issue in the main proceedings did no more than implement criteria laid down in DTCs, the fact remains that, in exercising the powers of taxation allocated under them, the Member States are obliged to comply with the rules of Community law (see, to that effect, Saint-Gobain ZN, paragraphs 58 and 59, and Case C-385/00 De Groot [2002] ECR I-11819, paragraph 94) and, more particularly, the freedom of establishment which Article 43 EC guarantees.
53 Osim toga, čak i ako je u nekim slučajevima primjena odredaba o kojima je riječ u glavnom postupku značila samo provedbu kriterija utvrđenih UDO-ima, ostaje činjenica da su pri provedbi dodijeljenih nadležnosti za oporezivanje države članice dužne postupati prema pravilima Zajednice (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Saint-Gobain ZN, t. 58. i 59., i presudu od 12. prosinca 2002., De Groot, C-385/00, Zb., str. I-11819., t. 94.), a osobito prema pravilima o slobodi poslovnog nastana koja je zajamčena člankom 43. UEZ-a.
54 As regards, lastly, the fact that, under the provisions of a DTC, an increase in taxable profits resulting from a re-characterisation of interest may be matched by a corresponding reduction in taxable profits in the State in which the lending company is resident, it is true that, since the tax regime resulting from a DTC forms part of the legal framework applying in the main proceedings and has been presented as such by the national court, the Court must take it into account in order to provide an interpretation of Community law that is relevant to the national court (see, to that effect, Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 21; Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-923, paragraphs 51 to 55; Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 71; and Case C-170/05 Denkavit Internationaal and Denkavit France [2006] ECR I-0000, paragraph 45).
54 Naposljetku, u pogledu činjenice da se na temelju odredaba UDO-a povećanje oporezive dobiti koje je posljedica prekvalifikacije kamata može nadoknaditi odgovarajućim smanjenjem oporezive dobiti u državi čiji je društvo davatelj zajma rezident, točno je da, s obzirom na to da porezni sustav koji je posljedica UDO-a čini dio pravnog okvira koji se primjenjuje u glavnom postupku i da ga je sud koji je uputio zahtjev predstavio kao takvog, Sud to mora uzeti u obzir kako bi njegovo tumačenje prava Zajednice bilo korisno za nacionalnog suca (vidjeti u tom smislu presude od 7. rujna 2004., Manninen, C-319/02, Zb., str. I-7477., t. 21., od 19. siječnja 2006., Bouanich, C-265/04, Zb., str. I-923., t. 51. do 55., gore navedenu presudu Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, t. 71., i presudu od 14. prosinca 2006., Denkavit Internationaal i Denkavit France, C-170/05, Zb., str. I-11949., t. 45.).
55 However, the documents before the Court do not show that where, under the legislation in force in the United Kingdom, interest paid by a resident company to a related non-resident company falls to be treated as a distribution, the application of that national legislation coupled with the relevant provisions of a DTC generally allows the increase in the charge to tax arising from the adjustment made to the taxable profits of the borrowing company to be offset.
55 Međutim, iz spisa ne proizlazi da se, kada su na temelju zakonodavstva koje je na snazi u Ujedinjenoj Kraljevini kamate koje plaća rezidentno društvo povezanom nerezidentnom društvu kvalificirane kao raspodjela dobiti, primjenom tog nacionalnog zakonodavstva u kombinaciji s relevantnim odredbama UDO-a općenito omogućuje poništenje poreznog opterećenja proizišlog iz usklađivanja oporezive dobiti društva korisnika kredita.
In that regard, the claimants in the main proceedings do not share the United Kingdom Government's view that, by reason of the DTCs which the United Kingdom has concluded with other Member States and the application of Convention 90/436/EEC of 23 July 1990 on the elimination of double taxation in connection with the adjustment of profits of associated enterprises (OJ 1990 L 225, p. 10), the tax disadvantage inflicted on a group of companies as a result of the application of the national provisions relating to thin capitalisation has always been matched by a corresponding advantage.
U tom pogledu tužitelji glavnog postupka ne slažu se s tvrdnjom vlade Ujedinjene Kraljevine da je, na temelju UDO-a koje je Ujedinjena Kraljevina sklopila s drugim državama članicama i primjene Konvencije 90/436/EEZ od 23. srpnja 1990. o ukidanju dvostrukog oporezivanja u vezi s usklađivanjem dobiti povezanih poduzeća (SL L 225., str. 10.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 8.), porezna nepogodnost nastala za grupu društava kao posljedica primjene nacionalnih odredaba koje se odnose na stanjenu kapitalizaciju, uvijek nadoknađena odgovarajućom pogodnošću.
56 Even if it were to be accepted that a tax advantage granted in the State in which the lending company is resident might be capable of offsetting the charge to tax arising for the borrowing company from the application of the legislation of the State in which it is resident, the documents before the Court do not show that, by virtue of the application of the legislation in force in the United Kingdom, coupled with the DTCs concluded by that Member State, any upward adjustment to the taxable profits of the borrowing company to which the re-characterisation of the interest paid to a related non-resident company may give rise is offset by the grant of a tax advantage to the latter company in the State in which it is resident.
56 Čak i ako bi se prihvatilo da se poreznom pogodnošću koju odobrava država čiji je društvo davatelj zajma rezident može nadoknaditi porezno opterećenje proizišlo za društvo korisnika zajma iz primjene zakonodavstva države čiji je ono rezident, iz spisa ne proizlazi da je primjenom zakonodavstva koje je na snazi u Ujedinjenoj Kraljevini u kombinaciji s UDO-ima koje je sklopila ta država članica svako usklađivanje naviše oporezive dobiti društva korisnika zajma do kojeg može dovesti kvalifikacija kamata plaćenih povezanom nerezidentnom društvu nadoknađeno odobravanjem porezne pogodnosti potonjem društvu u državi čiji je ono rezident.