natgillin/translations-raw huggingface dataset:
88 The aim of the bilateral convention was to prevent the protected designations from being improperly used and from becoming generic.
88 Cilj bilateralne konvencije bio je spriječiti da se zaštićene oznake nepravilno upotrebljavaju i postanu generičke.
89 The German Government submits that the protection which the bilateral convention accords to simple indications of geographical source is a measure having equivalent effect to a quantitative restriction within the meaning of Article 28 EC, but is justified under Article 30 EC on the grounds of protection of industrial and commercial property or, alternatively, under Article 28 EC as an overriding reason in the public interest, relating in particular to fairness in commercial transactions or consumer protection.
89 Njemačka vlada napominje da zaštita koja se bilateralnom konvencijom pruža jednostavnim oznakama zemljopisnog podrijetla jest mjera s istovrsnim učinkom kao količinsko ograničenje u smislu članka 28. UEZ-a, ali da je opravdana na temelju članka 30. UEZ-a razlogom zaštite industrijskog i trgovačkog vlasništva ili, kao druga mogućnost, na temelju članka 28. UEZ-a, kao važan razlog u općem interesu, posebno u odnosu na poštenu trgovinu ili zaštitu potrošača.
90 As regards Article 30 EC, the German Government submits that it is clear from the case-law of the Court that the prohibition on the use of the name Bud under the bilateral convention protects the commercial property in the indications of source within the meaning of that article and can, therefore, justify a barrier to trade which is prohibited by Article 28 EC.
90 U pogledu članka 30. UEZ-a, njemačka vlada tvrdi da iz sudske prakse Suda proizlazi da se zabranom korištenja naziva Bud bilateralnom konvencijom štiti trgovačko vlasništvo u oznakama podrijetla u smislu tog članka te da se time stoga može opravdati postavljanje prepreke trgovini koje je zabranjeno člankom 28. UEZ-a.
91 If it were found that the name at issue in the main proceedings is a simple indication of source, that indication would be protected against the risk of its reputation being exploited. It would, moreover, be irrelevant whether that indication does in fact have a reputation or whether a person not entitled to do so had in fact exploited the reputation of that indication of source in the marketing of his products.
91 Da je ustanovljeno da je naziv koji je predmet u glavnom postupku jednostavna oznaka podrijetla, iz toga bi proizlazilo da bi ta oznaka bila zaštićena od rizika iskorištavanja njezina ugleda. Osim toga, bilo bi nevažno ima li ta oznaka uistinu ugled i je li osoba koja nema pravo na to uistinu iskorištavala ugled te oznake izvora stavljajući svoje proizvode na tržište.
92 The German Government submits, in the alternative, that where there are overriding reasons in the general interest, in particular relating to fairness in commercial transactions and consumer protection, Member States are permitted to adopt national provisions concerning the use of misleading indications which do not require consumers actually to have been misled. That principle is confirmed by various directives.
92 Njemačka vlada podredno tvrdi da se, ako postoje važni razlozi u općem interesu, posebno u odnosu na poštenu trgovinu i zaštitu potrošača, državama članicama dopušta donošenje nacionalnih odredaba o uporabi oznaka koje mogu zavaravati potrošače, a da se pritom ne traži da potrošači uistinu budu zavarani. To se načelo potvrđuje raznim direktivama.
93 The Commission submits that the prohibition on marketing beer in Austria under the name of American Bud which follows from the bilateral convention constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 28 EC, which is justified because it relates to the protection of industrial and commercial property within the meaning of Article 30 EC.
93 Komisija ističe da zabrana stavljanja na austrijsko tržište piva pod nazivom American Bud, koja proizlazi iz bilateralne konvencije, jest mjera s istovrsnim učinkom kao količinsko ograničenje uvoza u smislu članka 28. UEZ-a, koja je opravdana jer se odnosi na zaštitu industrijskog i trgovačkog vlasništva u smislu članka 30. UEZ-a.
94 In that regard, the Commission asserts that according to the case-law of the Court, geographical names such as Bud which are accorded absolute protection by an international agreement even though there is no link between the characteristics of the products concerned and their geographical source are covered by the justification relating to industrial and commercial property set out in Article 30 EC.
94 U tom pogledu Komisija ističe da su u skladu sa sudskom praksom Suda zemljopisni nazivi kao što je Bud, kojima se međunarodnim sporazumom pruža apsolutna zaštita premda ne postoji veza između karakteristika predmetnih proizvoda i njihova zemljopisnog podrijetla, obuhvaćeni opravdanjem koje se odnosi na industrijsko i trgovačko vlasništvo navedenim u članku 30. UEZ-a.
95 Articles 28 EC and 30 EC apply without distinction to products originating in the Community and to those admitted into free circulation in any of the Member States, whatever the real origin of such products. It is therefore subject to those reservations that those articles apply to the American Bud beer at issue in the main proceedings (see, to that effect, Case 125/88 Nijman [1989] ECR 3533, paragraph 11).
95 Članci 28. UEZ-a i 30. UEZ-a primjenjuju se bez razlike na proizvode podrijetlom iz Zajednice i na proizvode za koje je odobreno puštanje u slobodan promet u bilo kojoj državi članici bez obzira na stvarno podrijetlo tih proizvoda. Stoga se uz navedena ograničenja ti članci primjenjuju na pivo American Bud koje je predmet u glavnom postupku (vidjeti u tom smislu presudu od 7. studenog 1989., Nijman, 125/88, Zb., str. 3533., t. 11.).
96 In the case at issue in the main proceedings, the prohibition on marketing beer from countries other than the Czech Republic under the name of Bud in Austria, which follows from the bilateral convention, is capable of affecting imports of that product under that name from other Member States and thus of constituting a barrier to intra-Community trade. Such a rule is therefore a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction within the meaning of Article 28 EC (see, to that effect, Nijman , paragraph 12, and Exportur , paragraphs 19 and 20).
96 U predmetu u glavnom postupku zabrana stavljanja na austrijsko tržište piva pod nazivom Bud iz drugih zemalja a ne Češke Republike, koja proizlazi iz bilateralne konvencije, može utjecati na uvoz tog proizvoda pod tim nazivom iz drugih država članica i stoga predstavljati prepreku trgovini unutar Zajednice. Stoga takvo pravilo jest mjera s istovrsnim učinkom kao količinsko ograničenje u smislu članka 28. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presude Nijman, t. 12., i Exportur, t. 19. i 20.).
97 National legislation prohibiting the use of a geographical name for goods originating in a non-member country which are admitted into free circulation in other Member States where they are lawfully marketed does not, it is true, absolutely preclude the importation of those products into the Member State concerned. It is, however, likely to make their marketing more difficult and thus to impede trade between Member States (see, to that effect, Case C-448/98 Guimont [2000] ECR I-10663, paragraph 26).
97 Nacionalno zakonodavstvo koje zabranjuje uporabu zemljopisnog naziva za robu koja potječe iz treće zemlje i koja se pušta u slobodan promet u drugim državama članicama u kojima se zakonito stavlja na tržište ne isključuje apsolutno uvoz tih proizvoda u predmetne države članice. Vjerojatno će, međutim, otežati stavljanje te robe na tržište i time priječiti trgovinu između država članica (vidjeti u tom smislu presudu od 5. prosinca 2000., Guimont, C-448/98, Zb., str. I-10663., t. 26.).
98 It is therefore necessary to examine whether that restriction on the free movement of goods can be justified under Community law.
98 Stoga je potrebno ispitati može li se to ograničenje slobodnog kretanja robe opravdati prema pravu Zajednice.
99 The Court has already held, in relation to the absolute protection of an indication of source granted under a bilateral agreement of essentially the same kind as the one at issue in the main proceedings, that the aim of such an agreement, which is to prevent the producers of a contracting State from using the geographical names of another State and thereby taking advantage of the reputation of the products of undertakings established in the regions or places indicated by those names, is to ensure fair competition. Such an objective may be regarded as falling within the sphere of the protection of industrial and commercial property within the meaning of Article 30 EC, provided that the names in question have not, either at the time of the entry into force of that agreement or subsequently, become generic in the country of origin (see Exportur , paragraph 37, and Case C-87/97 Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola [1999] ECR I-1301, paragraph 20).
99 Sud je već presudio, u odnosu na apsolutnu zaštitu oznake podrijetla koja se pruža bilateralnim sporazumom koja je u biti iste vrste kao što je ona koja je predmet u glavnom postupku, da je cilj takvog sporazuma, kojim se namjerava spriječiti proizvođače iz države ugovornice da koriste zemljopisne nazive druge države i time iskoriste ugled proizvoda poduzeća sa sjedištem u regijama ili mjestima na koja ti nazivi upućuju, osigurati pravedno tržišno natjecanje. Može se smatrati da takav cilj ulazi u područje zaštite industrijskog i trgovačkog vlasništva u smislu članka 30. UEZ-a, pod uvjetom da predmetni nazivi ni u vrijeme stupanja tog sporazuma na snagu ni naknadno nisu postali generički u zemlji podrijetla (vidjeti presudu Exportur, t. 37., i presudu od 4. ožujka 1999., Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, C-87/97, Zb., str. I-1301., t. 20.).
100 As is clear from, in particular, Articles 1, 2 and 6 of the bilateral convention, that objective forms the basis of the system of protection established by the bilateral instruments at issue.
100 Kao što proizlazi iz bilateralne konvencije, posebno njezinih članaka 1., 2. i 6., taj cilj čini temelj sustava zaštite uspostavljenog predmetnim bilateralnim sporazumima.
101 Therefore, if the findings of the national court show that according to factual circumstances and perceptions in the Czech Republic the name Bud designates a region or a place located on the territory of that State and its protection is justified there on the basis of the criteria laid down in Article 30 EC, that does not preclude such protection from being extended to the territory of a Member State such as, in this case, the Republic of Austria (see, to that effect, Exportur , paragraph 38).
101 Stoga, ako iz utvrđenja suda koji je uputio zahtjev proizlazi da, prema činjeničnim okolnostima i percepcijama u Češkoj Republici, naziv Bud označava regiju ili mjesto smješteno na državnom području te države te da je njegova zaštita tamo opravdana na temelju kriterija utvrđenih u članku 30. UEZ-a, tom članku nije protivno ni proširenje takve zaštite na državno područje države članice kao što je, u ovom slučaju, Republika Austrija (vidjeti u tom smislu presudu Exportur, t. 38.).
102 In the light of the foregoing, the answer to the first question, in so far as it concerns Articles 28 EC and 30 EC, must be that those articles do not preclude the application of a provision of a bilateral agreement between a Member State and a non-member country, under which a simple and indirect indication of geographical origin from that non-member country is accorded protection in the Member State concerned, whether or not there is any risk of consumers being misled, and the import of a product lawfully marketed in another Member State may be prevented, provided that the protected name has not, either at the date of the entry into force of that agreement or subsequently, become generic in the State of origin (see Exportur , paragraph 39).
102 S obzirom na gore navedeno, na prvo pitanje, koje se odnosi na članke 28. i 30. UEZ-a, valja odgovoriti da primjena odredbe bilateralnog sporazuma između države članice i treće zemlje kojom se jednostavnom i posrednom oznakom zemljopisnog podrijetla iz te treće zemlje pruža zaštita u predmetnoj državi članici bez obzira na to postoji li rizik zavaravanja potrošača, te kojom se može spriječiti uvoz proizvoda koji je zakonito stavljen na tržište u drugoj državi članici, pod uvjetom da zaštićeni naziv nije postao generički u državi podrijetla ni na dan stupanja tog sporazuma na snagu ni naknadno, nije protivna tim člancima (vidjeti presudu Exportur, t. 39.).
103 The answer to the first question must therefore be that Article 28 EC and Regulation No 2081/92 do not preclude the application of a provision of a bilateral agreement between a Member State and a non-member country under which a simple and indirect indication of geographical origin from that non-member country is accorded protection in the importing Member State, whether or not there is any risk of consumers being misled, and the import of a product lawfully marketed in another Member State may be prevented.
103 Stoga na prvo pitanje valja odgovoriti da primjena odredbe bilateralnog sporazuma između države članice i treće zemlje kojom se jednostavnom i posrednom oznakom zemljopisnog podrijetla iz te treće zemlje pruža zaštita u državi članici uvoza bez obzira na to postoji li rizik zavaravanja potrošača, te kojom se može spriječiti uvoz proizvoda koji je zakonito stavljen na tržište u drugoj državi članici nije protivna članku 28. UEZ-a i Uredbi br. 2081/92.
104 By its second question, the national court is asking essentially whether Regulation No 2081/92 or Article 28 EC precludes the application of a provision of a bilateral agreement between a Member State and a non-member country under which a name which in that country does not directly or indirectly refer to the geographical source of the product is accorded protection in the Member State concerned, whether or not there is any risk of consumers being misled, and the import of a product lawfully marketed in another Member State may be prevented.
104 Drugim pitanjem nacionalni sud u biti pita je li primjena odredbe bilateralnog sporazuma između države članice i treće zemlje kojom se nazivu koji se u toj zemlji ni izravno ni neizravno ne odnosi na zemljopisno podrijetlo proizvoda pruža zaštita u predmetnoj državi članici bez obzira na to postoji li rizik zavaravanja potrošača, te kojom se može spriječiti uvoz proizvoda koji je zakonito stavljen na tržište u drugoj državi članici protivna Uredbi br. 2081/92 ili članku 28. UEZ-a.
105 Budvar claims that the protection accorded to the name Bud under the bilateral convention would be incompatible with Article 28 EC only if there were absolutely no association in either the Member State concerned or the non-member country between the protected indication, which is a modified form of the full name of the place where the protected product is produced, on the one hand, and the product protected by that indication and bearing that particular name and its place of production, on the other. Such protection would be compatible with Regulation No 2081/92 even if such an association were completely ruled out.
105 Budvar ističe da je zaštita koja se bilateralnom konvencijom pruža nazivu Bud nespojiva s člankom 28. UEZ-a samo ako ni u dotičnoj državi članici ni u trećoj zemlji nema misaone asocijacije između zaštićene oznake koja je zapravo preinačen oblik punog imena mjesta u kojem se proizvodi zaštićeni proizvod, s jedne strane, i konkretnog naziva i mjesta proizvodnje proizvoda zaštićenog tom oznakom, s druge strane. Primjena takve zaštite spojiva je s Uredbom br. 2081/92 čak i ako je takva asocijacija potpuno isključena.
106 Ammersin and the German Government submit that if the name Bud is not regarded in the country of origin as the geographical name of a specific product or as a simple or indirect geographical indication, protection of that name cannot be justified on the grounds of protection of industrial or commercial property within the meaning of Article 30 EC.
106 Ammersin i njemačka vlada tvrde da se, ako se naziv Bud u zemlji podrijetla ne smatra zemljopisnim nazivom određenog proizvoda ni jednostavnom ili posrednom oznakom zemljopisnog podrijetla, zaštita tog naziva ne može opravdati razlogom zaštite industrijskog i trgovačkog vlasništva u smislu članka 30. UEZ-a.
107 If the findings of the national court show that according to factual circumstances and perceptions prevailing in the Czech Republic, the name Bud does not directly or indirectly identify any region or place in the territory of that State, the question then arises whether the absolute protection of that name, as provided for by the bilateral convention, which constitutes an obstacle to the free movement of goods (see paragraphs 96 and 97 above) can be justified under Community law by reference to Article 30 EC or on some other ground.
107 Ako sud koji je uputio zahtjev utvrdi da prema činjeničnim okolnostima i percepcijama koje prevladavaju u Češkoj Republici naziv Bud ni izravno ni neizravno ne označava regiju ili mjesto na državnom području te države, postavlja se pitanje može li se apsolutna zaštita tog naziva, predviđena bilateralnom konvencijom, koja znači prepreku slobodnom kretanju robe (vidjeti gore navedene točke 96. i 97.) opravdati prema pravu Zajednice, pozivajući se na članak 30. UEZ-a ili neki drugu osnovu.
108 In that case, and without prejudice to any protection under specific rights such as trade mark rights, the protection of that name cannot be justified on the grounds of protection of industrial and commercial property within the meaning of Article 30 EC (see, to that effect, Exportur , paragraph 37, and Joined Cases C-321/94 to C-324/94 Pistre and Others [1997] ECR I-2343, paragraph 53).
108 U tom slučaju, ne dovodeći u pitanje nijednu zaštitu u skladu s određenim pravima kao što je pravo žiga, zaštita tog naziva ne bi se mogla opravdati razlogom zaštite industrijskog i trgovačkog vlasništva u smislu članka 30. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presudu Exportur, t. 37. i presude od 7. svibnja 1997., Pistre i dr., od C-321/94 do C-324/94, Zb., str. I-2343., t. 53.).
109 In those circumstances, the Court must examine whether such an obstacle can be justified by an imperative requirement in the general interest such as fairness in commercial transactions or consumer protection.
109 U tim okolnostima potrebno je ispitati može li se takva prepreka opravdati neodložnim zahtjevom u općem interesu, kao što je poštena trgovina ili zaštita potrošača.
110 If it were established that the name Bud does not contain any reference to the geographical source of the products that it designates, the Court would have to hold that none of the information supplied to it by the national court shows that protection of that name is susceptible of preventing economic operators from obtaining an unfair advantage or consumers from being misled as to any of the characteristics of those products.
110 Da je utvrđeno da naziv Bud ne sadržava upućivanje na zemljopisno podrijetlo proizvoda koje označava, Sud bi morao presuditi da nijedna informacija koju mu je podnio nacionalni sud ne ukazuje na to da se zaštitom tog naziva može spriječiti stjecanje nepoštene prednosti u korist gospodarskih subjekata ili zavaravanje potrošača u pogledu bilo koje karakteristike tih proizvoda.
111 The answer to the second question must therefore be that Article 28 EC precludes the application of a provision of a bilateral agreement between a Member State and a non-member country under which a name which in that country does not directly or indirectly refer to the geographical source of the product that it designates is accorded protection in the importing Member State, whether or not there is any risk of consumers being misled, and the import of a product lawfully marketed in another Member State may be prevented.
111 Stoga na drugo pitanje valja odgovoriti da je primjena odredbe bilateralnog sporazuma između države članice i treće zemlje kojom se nazivu koji u toj zemlji ne upućuje ni izravno ni neizravno na zemljopisni izvor proizvoda koji označava pruža zaštita u državi članici uvoza bez obzira na to postoji li rizik zavaravanja potrošača, te kojom se može spriječiti uvoz proizvoda koji je zakonito stavljen na tržište u drugoj državi članici protivna članku 28. UEZ-a.
112 By its third and fourth questions, which should be examined together, the national court is asking essentially whether the first paragraph of Article 307 EC is to be interpreted as permitting a court of a Member State to apply the provisions of bilateral agreements such as those at issue in the main proceedings, concluded between that State and a non-member country and according protection to a name from the non-member country, even where those provisions prove to be contrary to the Treaty rules, on the ground that they concern an obligation resulting from agreements concluded before the date of the accession of the Member State concerned to the European Union, and whether the second paragraph of that article requires that national court to interpret those provisions in such a way that they are consistent with Community law.
112 Trećim i četvrtim pitanjem, koje valja ispitati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li prvi stavak članka 307. UEZ-a tumačiti na način da se sudu države članice dopušta primjena odredaba bilateralnih sporazuma kao što su oni koji su predmet u glavnom postupku, sklopljenih između te države i treće zemlje, kojima se pruža zaštita nazivu iz te treće zemlje, čak i ako se dokaže da su te odredbe protivne pravilima Ugovora jer se tiču obveze koja proizlazi iz sporazuma sklopljenih prije datuma pristupanja predmetne države članice Europskoj uniji, i zahtijeva li se drugim stavkom toga članka od nacionalnog suda da tumači te odredbe na način da budu usklađene s pravom Zajednice.
113 Budvar observes that the bilateral agreement was concluded by the Republic of Austria before its accession to the European Union, which took place on 1 January 1995, and that the Federal Chancellor's communication, issued in 1997, in other words after that accession, is, according to its very wording, of purely declaratory value. According to Budvar, the bilateral convention was not maintained in force by that declaration, but remained in force after the break-up of the Czech and Slovak Federative Republic on 1 January 1993 by virtue of the rules of public international law on the succession of States.
113 Budvar primjećuje da je Republika Austrija sklopila predmetni bilateralni sporazum prije pristupanja Europskoj uniji, do kojeg je došlo 1. siječnja 1995., te da priopćenje saveznog kancelara objavljeno 1997., odnosno nakon pristupanja, u skladu sa samim njegovim tekstom, ima samo deklaratornu vrijednost. Prema tvrdnji Budvara, bilateralnu konvenciju nije održalo na snazi to priopćenje, nego je nakon raspada Češke i Slovačke Federativne Republike 1. siječnja 1993. ona ostala na snazi na temelju pravila međunarodnog javnog prava o sukcesiji država.
114 In those circumstances, Budvar claims that the Republic of Austria was entitled under the first paragraph of Article 307 EC, as interpreted by the Court, or even required under public international law, to take all the measures necessary to ensure the protection of the name Bud provided for in the bilateral convention, notwithstanding any provision of Community law.
114 U tim okolnostima Budvar ističe da je Republika Austrija imala pravo, na temelju prvog stavka članka 307. UEZ-a, u skladu s tumačenjem Suda, ili čak na temelju međunarodnog javnog prava, poduzeti sve potrebne mjere u svrhu zaštite naziva Bud predviđene bilateralnom konvencijom bez obzira na odredbe prava Zajednice.