natgillin/translations-raw huggingface dataset:
`... students who are not considered to be resident within the meaning of Article 1 may apply for registration in a course listed in Article 3 at the earliest three working days before 2 September preceding the relevant academic year. ...
„[...] studenti koji se ne smatraju rezidentima u smislu članka 1. mogu podnijeti prijavu za upis u program iz članka 3. najranije tri radna dana prije 2. rujna u godini koja prethodi relevantnoj akademskoj godini. [...] [...]
... By derogation from the first paragraph, as regards non-resident students who present themselves in order to lodge an application for registration in one of the courses referred to in Article 3 at the latest on the last working day before the 2 September preceding the academic year, if the number of those students who have so presented themselves exceeds NR as referred to in Article 4, paragraph 2, the priority as between those students will be determined by drawing lots. ...
Odstupajući od stavka 1., u vezi s nerezidentnim studentima koji dođu podnijeti prijavu za upis u jedan od programa iz članka 3. najkasnije zadnjega radnog dana prije 2. rujna u godini koja prethodi akademskoj godini, ako broj tih studenata premašuje broj NR iz članka 4. stavka 2., prednost među navedenim studentima određuje se ždrijebom. [...]
15 Chapter III of the decree of 16 June 2006, comprising Articles 6 to 9, contains provisions relating to schools of higher education.
15 Poglavlje III. dekreta od 16. lipnja 2006., koje se sastoji od članaka 6. do 9., sadržava odredbe o visokim učilištima.
The first paragraph of Article 6, and Articles 8 and 9 of the decree, contain provisions analogous to the first paragraph of Article 2, and Articles 4 and 5 of the decree.
Članak 6. prvi stavak i članci 8. i 9. dekreta sadržavaju odredbe analogne odredbama članka 2. pvog stavka i članaka 4. i 5. istog dekreta.
16 Under Article 7 of that decree, those provisions are applicable to the course leading to the following degrees:
16 Navedene se odredbe u skladu s člankom 7. dekreta primjenjuju na programe kojima se stječu sljedeći akademski stupnjevi:
`1° Bachelor of midwifery;
„1. prvostupnik primaljstva;
2° Bachelor of occupational therapy;
2. prvostupnik radne terapije;
3° Bachelor of speech therapy;
3. prvostupnik logopedije;
4° Bachelor of podiatry-chiropody;
4. prvostupnik podijatrije;
5° Bachelor of physiotherapy;
5. prvostupnik fizioterapije;
6° Bachelor of audiology;
6. prvostupnik audiologije;
7° Educator specialised in psycho-educational counselling.'
7. odgajatelj specijaliziran za savjetovanje u vezi s psihološkim obrazovanjem."
The actions in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Glavni postupci i prethodna pitanja
17 The system of higher education of the French Community is based on free access to education, without restriction on the registration of students.
17 Sustav visokog obrazovanja u Francuskoj zajednici temelji se na slobodnom pristupu obrazovanju bez ograničenja u pogledu upisa studenata.
18 However, for some years, that Community has noted a significant increase in the number of students from Member States other than the Kingdom of Belgium enrolling in its institutions of higher education, in particular in nine medical or paramedical courses.
18 Međutim, u toj je zajednici tijekom nekoliko godina zapažen znatan porast broja studenata iz država članica koje nisu Kraljevina Belgija koji se upisuju na ustanove uključene u njezin sustav visokog obrazovanja, posebno u devet medicinskih ili paramedicinskih programa.
According to the order for reference, that increase was due, inter alia, to the influx of French students who turn to the French Community, because higher education there shares the same language of instruction as France and because the French Republic has restricted access to the studies concerned.
Prema odluci kojom se upućuje prethodno pitanje, do tog je povećanja osobito došlo zbog priljeva francuskih studenata koji su orijentirani na Francusku zajednicu jer se u njoj visoko obrazovanje odvija na istom jeziku kao u Francuskoj i jer je Francuska Republika ograničila pristup predmetnim studijima.
19 Considering that the number of those students attending those courses had become too large, the French Community adopted the decree of 16 June 2006.
19 Budući da je broj tih studenata u navedenim programima postao prevelik, Francuska zajednica donijela je dekret od 16. lipnja 2006.
20 On 9 August and 13 December 2006, the applicants in the main proceedings brought an action before the Constitutional Court seeking annulment of the decree.
20 Tužitelji u glavnim postupcima podnijeli su 9. kolovoza i 13. prosinca 2006. pri Cour constitutionnelle (Ustavni sud) tužbu za poništenje dekreta.
21 Some of those applicants are students, in particular of French nationality, who do not fall into any of the categories referred to in Article 1 of the decree of 16 June 2006 and who, in respect of the academic year 2006/07, applied for registration in a higher education institution of the French Community, in order to follow one of the courses referred to in that decree.
21 Neki su od tužitelja studenti, osobito francuskih državljani, koji ne pripadaju nijednoj od kategorija iz članka 1. dekreta od 16. lipnja 2006. i koji su za akademsku godinu 2006./2007. podnijeli prijavu za upis na visokoškolsku ustanovu u Francuskoj zajednici kako bi tamo pohađali jedan od programa iz navedenog dekreta.
22 Since the number of non-resident students exceeded the threshold fixed by that decree, the institutions concerned organised the drawing of lots between those students, in which the applicants in the main proceedings were unsuccessful.
22 Budući da je broj nerezidentnih studenata premašio prag utvrđen navedenim dekretom, predmetne su ustanove za te studente organizirale ždrijeb, u kojem su tužitelji u glavnim postupcima bili neuspješni.
Therefore, the institutions concerned refused to agree to their applications for enrolment.
Stoga su predmetne ustanove odbile njihove prijave za upis.
23 The other applicants in the main proceedings are lecturers at the universities and schools of higher education covered by the decree of 16 June 2006, who consider that the application of that decree directly and immediately places their jobs in jeopardy, as it will, ultimately, lead to a reduction in the number of students enrolled in their higher education institutions.
23 Ostali tužitelji u glavnim postupcima predavači su na sveučilištima i visokim učilištima obuhvaćenima dekretom od 16. lipnja 2006., koji smatraju da su primjenom tog dekreta njihova radna mjesta izravno ili neizravno ugrožena, jer će njegova primjena u konačnici dovesti do smanjenja broja studenata upisanih na visokoškolske ustanove.
24 In support of their action, the applicants in the main proceedings have claimed in particular that the decree of 16 June 2006 infringes the principle of non-discrimination by treating resident and non-resident students differently, for no valid reason.
24 U prilog svojoj tužbi tužitelji u glavnim postupcima osobito tvrde da se dekretom od 16. lipnja 2006. krši načelo nediskriminacije, jer se njegovim odredbama bez valjanog razloga prema rezidentnim studentima postupa drukčije nego prema nerezidentnim studentima.
Whereas the resident students continue to enjoy free access to the courses referred to in that decree, access by non-resident students to those courses is restricted in such a way that the number of students enrolled in those courses may not exceed the 30% threshold.
Dok rezidentni studenti i dalje uživaju slobodan pristup programima iz dekreta, pristup nerezidentnih studenata navedenim programima ograničen je tako da broj studenata koji pripadaju toj kategoriji i koji su upisani u navedene programe ne može premašiti prag od 30 %.
25 The referring court has expressed doubts as to the legality of the decree of 16 June 2006, considering that the provisions of the Belgian constitution - the alleged infringement of which it has jurisdiction to review - must be read in conjunction with the first paragraph of Article 12 EC, Article 18(1) EC, Article 149(1) EC and the second indent of Article 149(2) EC, and the third indent of Article 150(2) EC.
25 Sud koji je uputio zahtjev ima određene sumnje u pogledu zakonitosti dekreta od 16. lipnja 2006. i smatra da odredbe belgijskog ustava - za čiji je nadzor u slučaju navodne povrede nadležan - treba tumačiti u vezi s člankom 12. prvim stavkom, člankom 18. stavkom 1., člankom 149. stavkom 1., člankom 149. stavkom 2. drugom alinejom i člankom 150. stavkom 2. trećom alinejom UEZ-a.
26 In those circumstances, the Constitutional Court decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
26 U tim je okolnostima Cour constitutionnelle odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
`(1) Are the first paragraph of Article 12 [EC] and Article 18(1) [EC], in conjunction with Article 149(1), the second indent of Article 149(2) [EC] and the third indent of Article 150(2) [EC] thereof, to be interpreted as meaning that those provisions preclude an autonomous community in a Member State with responsibility for higher education, which is faced, as a result of a restrictive policy practised by a neighbouring Member State, with an influx of students from the neighbouring Member State in a number of programmes of study of a medical nature financed principally out of public funds, from adopting measures such as those contained in the [Decree of 16 June 2006], when that community relies on valid reasons for claiming that that situation could place an excessive burden on public finances and jeopardise the quality of the education provided?
„(1) Treba li članak 12. prvi stavak i članak 18. stavak 1. UEZ-a, u vezi s člankom 149. stavkom 1., člankom 149. stavkom 2. drugom alinejom i člankom 150. stavkom 2. trećom alinejom [UEZ-a] tumačiti u smislu da je tim odredbama protivno da autonomna zajednica države članice, koja je odgovorna za visoko obrazovanje i koja je zbog restriktivne politike koju provodi susjedna država članica suočena s priljevom studenata iz susjedne države članice u pogledu izvjesnog broja medicinskih studijskih programa koji se uglavnom financiraju javnim sredstvima, donese mjere kao što su one sadržane u [dekretu od 16. lipnja 2006.] ako se navedena zajednica poziva na valjane razloge kako bi potvrdila da bi se takvom situacijom moglo prekomjerno opteretiti javne financije i ugroziti kvaliteta pruženog obrazovanja?
(2) Would the answer to the first question be different if that community could show that the effect of that situation is that too few students residing in the community in question obtain diplomas for there to be, over a long period, a sufficient number of qualified medical personnel to ensure the quality of the public health system in that community?
(2) Bi li odgovor na prvo pitanje bio drukčiji ako navedena zajednica dokaže da je posljedica te situacije da premalo studenata koji borave u predmetnoj zajednici stječe diplomu da bi za osiguravanje kvalitete sustava javnog zdravstva u toj zajednici dugoročno bilo dovoljno kvalificiranog medicinskog osoblja?
(3) Would the answer to the first question be different if that community, having regard to the last part of Article 149(1) [EC] and Article 13(2)(c) of the [Covenant], which contains a standstill obligation, chooses to maintain wide and democratic access to quality higher education for the population of that community?'
(3) Bi li odgovor na prvo pitanje bio drukčiji ako navedena zajednica, uzimajući u obzir, in fine, članak 149. stavak 1. [UEZ-a], te članak 13. stavak 2. točku (c) [Pakta] koji sadržava obvezu mirovanja (standstill), odluči zadržati široki i demokratski pristup kvalitetnom visokom obrazovanju za stanovništvo te zajednice?"
27 By its first two questions, which should be examined together, the referring court asks, essentially, whether European Union law precludes legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, which restricts the number of non-resident students who may enrol for the first time in medical and paramedical courses at higher education establishments, where that Member State faces an influx of students from a neighbouring Member State prompted by the latter Member State's pursuit of a restrictive policy and where the result of that situation is that too few students resident in the first Member State graduate from those courses.
27 Svojim prvim dvama pitanjima, koja valja ispitati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li pravu Unije protivan propis države članice, kao što je onaj o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim se ograničava broj nerezidentnih studenata koji se prvi put mogu upisati u medicinske i paramedicinske programe na visokoškolskim ustanovama, ako je navedena država članica zbog restriktivne politike koju provodi susjedna država članica suočena s priljevom studenata iz potonje i ako kao posljedica te situacije premalo rezidentnih studenata iz prve države članice diplomira u navedenim programima.
Member States' competence in education matters
Nadležnost država članica u području obrazovanja
28 As a preliminary point, it should be recalled that whilst European Union law does not detract from the power of the Member States as regards the organisation of their education systems and of vocational training - pursuant to Articles 165(1) and 166(1) TFEU - the fact remains that, when exercising that power, Member States must comply with European Union law, in particular the provisions on the freedom to move and reside within the territory of the Member States (see, to that effect, Case C-76/05 Schwarz and Gootjes-Schwarz [2007] ECR I-6849, paragraph 70, and Joined Cases C-11/06 and C-12/06 Morgan and Bucher [2007] ECR I-9161, paragraph 24).
28 Najprije valja podsjetiti da iako pravo Unije, na temelju članka 165. stavka 1. i članka 166. stavka 1. UFEU-a, ne zadire u nadležnost država članica u pogledu organizacije njihovih obrazovnih sustava i strukovnog osposobljavanja, ostaje činjenica da one tu nadležnost moraju ostvarivati uz poštovanje prava Unije, a posebice odredaba o slobodi kretanja i boravka na državnom području država članica (u tom smislu vidjeti presude od 11. rujna 2007., Schwarz i Gootjes-Schwarz, C-76/05, Zb., str. I-6849., t. 70., i od 23. listopada 2007., Morgan i Bucher, C-11/06 i C-12/06, Zb., str. I-9161., t. 24.).
29 The Member States are thus free to opt for an education system based on free access - without restriction on the number of students who may register - or for a system based on controlled access in which the students are selected.
29 Stoga se države članice mogu odlučiti za obrazovni sustav koji se temelji na slobodnom pristupu - bez ograničenja broja studenata koji se mogu upisati - ili za sustav biranja studenata koji se temelji na kontroliranom pristupu.
However, where they opt for one of those systems or for a combination of them, the rules of the chosen system must comply with European Union law and, in particular, the principle of non-discrimination on grounds of nationality.
Međutim, kad se odluče za jedan od navedenih sustava ili za njihovu kombinaciju, pravila izabranog sustava moraju biti u skladu s pravom Unije, a posebno s načelom nediskriminacije na temelju državljanstva.
Identification of the rules applicable to the cases in the main proceedings
Određivanje odredaba koje se primjenjuju na predmete u glavnom postupku
30 Article 21(1) TFEU provides that every citizen of the Union shall have the right to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in the Treaties and by the measures adopted to give them effect.
30 Člankom 21. stavkom 1. UFEU-a predviđeno je da svaki građanin Unije ima pravo slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, podložno ograničenjima i uvjetima utvrđenima u ugovorima i mjerama donesenima za njihovu provedbu.
31 Furthermore, the Court's case-law makes clear that every citizen of the Union may rely on Article 18 TFEU, which prohibits any discrimination on grounds of nationality, in all situations falling within the scope ratione materiae of European Union law, those situations including the exercise of the freedom conferred by Article 21 TFEU to move and reside within the territory of the Member States (see, to that effect, Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 24; Case C-209/03 Bidar [2005] ECR I-2119, paragraphs 32 and 33; and Case C-158/07 Förster [2008] ECR I-8507, paragraphs 36 and 37).
31 Nadalje, iz sudske prakse Suda proizlazi da se svaki građanin Unije može pozvati na članak 18. UFEU-a, kojim se zabranjuje svaka diskriminacija na temelju državljanstva, u svim situacijama iz područja primjene ratione materiae prava Unije, među koje se ubrajaju i one koje se tiču ostvarivanja prava na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica iz članka 21. UFEU-a (u tom smislu vidjeti presude od 2. listopada 2003., Garcia Avello, C-148/02, Zb., str. I-11613., t. 24.; od 15. ožujka 2005., Bidar, C-209/03, Zb., str. I-2119., t. 32. i 33., i od 18. studenoga 2008., Förster, C-158/07, Zb., str. I-8507., t. 36. i 37.).
32 In addition, it is apparent from that case-law that that prohibition also covers situations concerning the conditions of access to vocational training, and that both higher education and university education constitute vocational training (Case C-147/03 Commission v Austria [2005] ECR I-5969, paragraphs 32 and 33 and case-law cited).
32 Osim toga, iz iste sudske prakse proizlazi da su tom zabranom obuhvaćene i situacije koje se odnose na uvjete pristupa strukovnom osposobljavanju, pri čemu visokoškolsko obrazovanje i sveučilišno obrazovanje jesu strukovno osposobljavanje (presuda od 7. srpnja 2005., Komisija/Austrija, C-147/03, Zb., str. I-5969., t. 32. i 33., i navedena sudska praksa).
33 It follows that the students in question in the main proceedings may rely on the right, enshrined in Articles 18 and 21 TFEU, to move and reside freely within the territory of a Member State, such as the Kingdom of Belgium, without being subject to direct or indirect discrimination on ground of their nationality.
33 Iz navedenog slijedi da se dotični studenti u glavnom postupku mogu pozvati na člancima 18. i 21. UFEU-a predviđeno pravo slobodnog kretanja i boravka unutar državnog područja države članice, kao što je Kraljevina Belgija, i kad nisu izloženi izravnoj ili neizravnoj diskriminaciji na temelju državljanstva.
34 That being so, it cannot be ruled out that the situation of some of the applicants in the main proceedings may be covered by Article 24(1) of Directive 2004/38, which applies to every citizen who resides in the territory of the host Member State in accordance with that directive.
34 U tim se okolnostima ne može isključiti da situacija nekih od tužitelja u glavnom postupku može biti obuhvaćena člankom 24. stavkom 1. Direktive 2004/38, koji se primjenjuje na svakog građanina Unije koji boravi na državnom području države članice domaćina u skladu s tom direktivom.
35 In that regard, it is clear from the documents before the Court, first, that the students in question in the main proceedings are citizens of the Union.
35 U tom pogledu iz spisa kao prvo proizlazi da su dotični studenti u glavnom postupku građani Unije.
36 Second, the fact that they do not exercise, if that be the case, any economic activity in Belgium is irrelevant, since Directive 2004/38 applies to all citizens of the Union irrespective of whether they exercise an economic activity as an employee or as a self-employed person in the territory of another Member State or whether they do not exercise any economic activity there.
36 Kao drugo, činjenica da možda ne obavljaju gospodarsku djelatnost u Belgiji nije relevantna, jer se Direktiva 2004/38 primjenjuje na sve građane Unije bez obzira na pitanje obavljaju li oni na državnom području druge države članice gospodarsku djelatnost kao zaposlene ili samozaposlene osobe ili tamo ne obavljaju nikakvu gospodarsku djelatnost.
37 Third, it cannot be ruled out that some of the applicants concerned in the main proceedings already resided in Belgium before deciding that they would like to enrol in one of the courses concerned.
37 Kao treće, ne može se isključiti da su neki od dotičnih tužitelja u glavnom postupku već boravili u Belgiji prije no što su odlučili da se žele upisati u jedan od predmetnih programa.
38 Fourth, it must be held that Directive 2004/38 applies ratione temporis to the cases in the main proceedings.
38 Kao četvrto, valja utvrditi da se Direktiva 2004/38 primjenjuje ratione temporis u glavnom postupku.
The Member States were obliged, first, to implement that directive before 30 April 2006.
Države članice su s jedne strane bile obvezne provesti navedenu direktivu prije 30. travnja 2006.
Second, the decree at issue in the main proceedings was adopted after that date, on 16 June 2006.
S druge strane, dekret o kojem je riječ u glavnom postupku donesen je nakon tog datuma, odnosno 16. lipnja 2006.
In addition, it is common ground that the students in question in the main proceedings applied for enrolment in the institutions of higher education concerned for the academic year 2006/07, and that their enrolment was refused on the basis of that decree.
Osim toga, nije sporno da su dotični studenti u glavnom postupku podnijeli prijavu za upis na predmetne visokoškolske ustanove za akademsku godinu 2006./2007. i da im je na temelju navedenog dekreta upis odbijen.
Their request must therefore have been refused after 30 April 2006.
Stoga je njihova prijava za upis morala biti odbijena nakon 30. travnja 2006.
39 However, as the Court is not in possession of all the facts which would enable it to hold that the situation of the applicants in the main proceedings also falls within Article 24(1) of Directive 2004/38, it is for the referring court to assess whether that provision actually applies in the cases in the main proceedings.
39 Međutim, budući da Sud ne raspolaže svim elementima na temelju kojih bi mogao utvrditi da je situacija tužitelja u glavnom postupku isto tako obuhvaćena područjem primjene članka 24. stavka 1. Direktive 2004/38, na sudu koji je uputio zahtjev je da ocijeni je li navedena odredba doista primjenjiva u glavnom postupku.
The existence of unequal treatment
Postojanje nejednakog postupanja
40 It should be recalled that the principle of non-discrimination prohibits not only direct discrimination on grounds of nationality but also all indirect forms of discrimination which, by the application of other criteria of differentiation, lead in fact to the same result (see, to that effect, Case C-212/05 Hartmann [2007] ECR I-6303, paragraph 29).
40 Valja podsjetiti da se načelom nediskriminacije zabranjuje ne samo izravna diskriminacija na temelju državljanstva, nego i svi drugi neizravni oblici diskriminacije koji, uz primjenu drugih kriterija razlikovanja, u stvarnosti dovode do istog rezultata (u tom smislu vidjeti presudu od 18. srpnja 2007., Hartmann, C-212/05, Zb., str. I-6303., t. 29.).
41 Unless objectively justified and proportionate to the aim pursued, a provision of national law must be regarded as indirectly discriminatory if it is intrinsically liable to affect nationals of other Member States more than nationals of the host State and there is a consequent risk that it will place the former at a particular disadvantage (see, to that effect, Case C-195/98 Österreichischer Gewerkschaftsbund [2000] ECR I-10497, paragraph 40, and Hartmann, paragraph 30).
41 Osim ako je objektivno opravdana i proporcionalna željenom cilju, odredbu nacionalnog prava treba smatrati neizravno diskriminatornom ako je po samoj svojoj prirodi podobna više oštetiti državljane druge druge države članice nego državljane države domaćina i ako stoga postoji opasnost da državljane druge države članice stavlja u osobito nepovoljan položaj (u tom smislu posebno vidjeti presudu od 30. studenoga 2000., Österreichischer Gewerkschaftsbund, C-195/98, Zb., str. I-10497., t. 40., i gore navedenu presudu Hartmann, t. 30.).