natgillin/translations-raw huggingface dataset:
84 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
84 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Article 7(2) of Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community, as amended by Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004, must be interpreted as precluding, in principle, legislation of a Member State such as that at issue in the main proceedings, which makes the grant of financial aid for higher education studies conditional upon residence by the student in that Member State and gives rise to a difference in treatment, amounting to indirect discrimination, between persons who reside in the Member State concerned and those who, not being residents of that Member State, are the children of frontier workers carrying out an activity in that Member State.
Članak 7. stavak 2. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1612/68 od 15. listopada 1968. o slobodi kretanja radnika unutar Zajednice, kako je izmijenjena Direktivom 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004., treba tumačiti tako da mu je u načelu protivno zakonodavstvo države članice kao što je ono u glavnom postupku, kojim se dodjela financijske pomoći za visokoškolski studij uvjetuje boravištem studenta u toj državi članici i uvodi razliku u postupanju, koja predstavlja neizravnu diskriminaciju, prema osobama koje borave u toj državi članici i osobama koje ne borave u toj državi članici, ali su djeca pograničnih radnika koji obavljaju djelatnost u toj državi članici.
While the objective of increasing the proportion of residents with a higher education degree in order to promote the development of the economy of that same Member State is a legitimate objective which can justify such a difference in treatment and while a condition of residence, such as that provided for by the national legislation at issue in the main proceedings, is appropriate for ensuring the attainment of that objective, such a condition nevertheless goes beyond what is necessary in order to attain the objective pursued, to the extent that it precludes the taking into account of other elements potentially representative of the actual degree of attachment of the applicant for the financial aid with the society or with the labour market of the Member State concerned, such as the fact that one of the parents, who continues to support the student, is a frontier worker who has stable employment in that Member State and has already worked there for a significant period of time.
Iako je cilj povećanja udjela rezidenata s visokim stupnjem obrazovanja radi poticanja razvoja gospodarstva te države članice legitiman cilj kojim se može opravdati takva razlika u postupanju i iako je uvjet boravišta, kao što je onaj predviđen nacionalnim zakonodavstvom iz glavnog postupka, prikladan da osigura ostvarenje tog cilja, taj uvjet ipak prelazi ono što je nužno za ostvarenje željenog cilja, u mjeri u kojoj se njime onemogućuje uzimanje u obzir drugih elemenata koji su potencijalni pokazatelji stvarnog stupnja povezanosti podnositelja zahtjeva za financijsku pomoć s društvom ili tržištem rada dotične države članice, kao što je činjenica da je jedan od roditelja, koji i dalje uzdržava studenta, pogranični radnik koji u toj državi članici radi već dulje vrijeme i ima stalno zaposlenje.
* Language of the case: French.
* Jezik postupka: francuski. [TP1]Erny, C-172/11 [TP2]Bidar, t.54.
25 April 2013 (*)
25. travnja 2013.(*)
(Social policy – Equal treatment in employment and occupation – Directive 2000/78/EC – Articles 2(2)(a), 10(1) and 17 – Prohibition of discrimination on grounds of sexual orientation – Concept of ‘facts from which it may be presumed that there has been discrimination’ – Modified burden of proof – Effective, proportionate and dissuasive sanctions – Person presenting himself and being perceived by public opinion as playing a leading role in a professional football club – Public statements ruling out the recruitment of a footballer presented as being homosexual)
„Socijalna politika – Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja – Direktiva 2000/78/EZ – Članak 2. stavak 2. točka (a), članak 10. stavak 1. i članak 17. – Zabrana diskriminacije na temelju spolnog opredjeljenja – Načelo „činjenica iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do diskriminacije” – Izmijenjen teret dokaza – Učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće sankcije – Osoba koja se predstavlja kao osoba koja ima vodeću ulogu u profesionalnom nogometnom klubu te se kao takva doživljava u javnosti – Izjave u javnosti kojima se isključuje mogućnost zapošljavanja igrača prikazanog kao homoseksualca”
In Case C-81/12,
U predmetu C-81/12,
REQUEST for a preliminary ruling under Article 267 TFEU from the Curtea de Apel Bucureşti (Romania), made by decision of 12 October 2011, received at the Court on 14 February 2012, in the proceedings
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio Curtea de Apel Bucureşti (Rumunjska), odlukom od 12. listopada 2011., koji je Sud zaprimio 14. veljače 2012., u postupku
Asociaţia ACCEPT
Asociaţia ACCEPT
v Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării,
protiv Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării,
composed of M. Ilešič, President of the Chamber, V. Skouris, President of the Court, acting as Judge in the Third Chamber, E. Jarašiūnas, A. Ó Caoimh (Rapporteur) and C.G. Fernlund, Judges,
u sastavu: M. Ilešič, predsjednik vijeća, V. Skouris, predsjednik Suda, u svojstvu suca trećeg vijeća, E. Jarašiunas, A. Ó Caoimh (izvjestitelj) i C. G. Fernlund, suci,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 23 January 2013,
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 23. siječnja 2013.,
– Asociaţia ACCEPT, by R.-I. Ionescu, avocat,
– za Asociaţia ACCEPT, R.-I. Ionescu, avocat,
– the Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării, by C. Asztalos, C. Nuică and C. Vlad, acting as Agents,
– za Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării, C. F. Asztalos, C. Nuică i C. Vlad, u svojstvu agenata,
– the Romanian Government, by R.H. Radu, E. Gane and A. Voicu, acting as Agents,
– za rumunjsku vladu, R. H. Radu, E. Gane i A. Voicu, u svojstvu agenata,
– the European Commission, by J. Enegren and C. Gheorghiu, acting as Agents,
– za Europsku komisiju, J. Enegren i C. Gheorghiu, u svojstvu agenata,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 2(2)(a), 10(1) and 17 of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 2. stavka 2. točke (a), članka 10. stavka 1. i članka 17. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.).
2 The reference has been made in proceedings between Asociaţia ACCEPT (‘Accept’) and the Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminǎrii (National Council for Combatting Discrimination) (‘CNCD’), concerning its decision partially dismissing a complaint lodged following public statements, made by a person who presents himself as and is considered by public opinion to play a leading role in a professional football club, ruling out the recruitment by that club of a footballer presented as being a homosexual.
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između Asociaţia ACCEPT (u daljnjem tekstu: Accept) i Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminǎrii (Nacionalno vijeće za borbu protiv diskriminacije) (u daljnjem tekstu: CNCD), u vezi s odlukom CNCD-a o djelomičnom odbijanju pritužbe koja je podnesena nakon javnih izjava osobe koja se predstavlja kao vodeća osoba u profesionalnom nogometnom klubu te se u javnosti smatra takvom, na temelju kojih se isključuje angažman igrača prikazanog kao homoseksualca.
3 According to Article 1 of Directive 2000/78, that directive’s ‘purpose is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation as regards employment and occupation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment’.
3 Prema članku 1. Direktive 2000/78 svrha te direktive je „utvrditi opći okvir za borbu protiv diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem i obavljanjem zanimanja, kako bi se u državama članicama ostvarila primjena načela jednakog postupanja.”
4 Recitals 15, 28, 31 and 35 of that directive are worded as follows:
4 Tekst uvodnih izjava 15., 28., 31. i 35. te direktive glasi kako slijedi:
‘(15) The appreciation of the facts from which it may be inferred that there has been direct or indirect discrimination is a matter for national judicial or other competent bodies, in accordance with rules of national law or practice …
„(15) Procjena činjenica na temelju kojih je moguće izvesti zaključak o postojanju izravne ili neizravne diskriminacije je pitanje u nadležnosti nacionalnih pravosudnih ili drugih nadležnih tijela, u skladu s pravilima nacionalnog prava ili prakse [...]
(28) This Directive lays down minimum requirements, thus giving the Member States the option of introducing or maintaining more favourable provisions. …
(28) Ova Direktiva postavlja minimalne zahtjeve i državama članicama daje mogućnost uvođenja ili zadržavanja povoljnijih odredaba. [...]
(31) The rules on the burden of proof must be adapted when there is a prima facie case of discrimination and, for the principle of equal treatment to be applied effectively, the burden of proof must shift back to the respondent when evidence of such discrimination is brought.
(31) Pravila o teretu dokazivanja moraju se prilagoditi kod očite diskriminacije, a da bi se načelo jednakog postupanja moglo učinkovito primijeniti, teret dokazivanja mora se vratiti na tuženika, ako su podneseni dokazi o takvoj diskriminaciji.
(35) Member States should provide for effective, proportionate and dissuasive sanctions in case of breaches of the obligations under this Directive.’
(35) Države članice bi trebale predvidjeti učinkovite, proporcionalne, odvraćajuće sankcije za slučaj povrede obveza iz ove Direktive.”
5 Entitled ‘Concept of discrimination’, Article 2(1) to (3) provides:
5 U članku 2. stavcima od 1. do 3. pod nazivom „Pojam diskriminacije” iz iste direktive određuje se:
2. For the purposes of paragraph 1:
2. Za potrebe stavka 1.
3. Harassment shall be deemed to be a form of discrimination within the meaning of paragraph 1, when unwanted conduct related to any of the grounds referred to in Article 1 takes place with the purpose or effect of violating the dignity of a person and of creating an intimidating, hostile, degrading, humiliating or offensive environment. In this context, the concept of harassment may be defined in accordance with the national laws and practice of the Member States.’
3. Uznemiravanje se smatra oblikom diskriminacije u smislu stavka 1., pri kojem dolazi do nepoželjnog ponašanja povezanog s nekim od razloga iz članka 1., sa svrhom ili učinkom povrede dostojanstva osobe i stvaranja zastrašujuće, neprijateljske, degradirajuće, ponižavajuće ili uvredljive sredine. U tom kontekstu, pojam uznemiravanja može se definirati u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i praksom država članica.”
6 Article 3(1) of Directive 2000/78 is worded as follows:
6 Članak 3. stavak 1. Direktive 2000/78 glasi kako slijedi:
(a) conditions for access to employment, to self-employment or to occupation, including selection criteria and recruitment conditions, whatever the branch of activity and at all levels of the professional hierarchy …
(a) uvjete za pristup zapošljavanju, samozapošljavanju ili uvjete za obavljanje zanimanja, uključujući mjerila odabira i uvjete za primanje u radni odnos, bez obzira na to o kojoj se vrsti djelatnosti radi te na svim profesionalnim razinama [...].
7 Article 8(1) of Directive 2000/78 states that ‘the Member States may introduce or maintain provisions which are more favourable to the protection of the principle of equal treatment than those laid down in this Directive’.
7 U članku 8. stavku 1. Direktive 2000/78 navodi se da „države članice mogu uvesti ili zadržati odredbe koje su za zaštitu načela jednakog postupanja povoljnije od odredaba iz ove Direktive.”
8 Under Article 9 of that directive:
8 Članak 9. navedene direktive određuje:
‘1. Member States shall ensure that judicial and/or administrative procedures … for the enforcement of obligations under this Directive are available to all persons who consider themselves wronged by failure to apply the principle of equal treatment to them …
„1. Države članice osiguravaju da su svim osobama koje smatraju da im je učinjena nepravda, zbog toga što nije bilo primijenjeno načelo jednakog postupanja[...] dostupni sudski i/ili upravni postupci [...]
2. Member States shall ensure that associations, organisations or other legal entities which have, in accordance with the criteria laid down by their national law, a legitimate interest in ensuring that the provisions of this Directive are complied with, may engage, either on behalf or in support of the complainant, with his or her approval, in any judicial and/or administrative procedure provided for the enforcement of obligations under this Directive.
2. Države članice osiguravaju da se udruženja, organizacije ili druge pravne osobe koje, u skladu s mjerilima utvrđenim njihovim nacionalnim pravima, imaju legitimni interes da osiguraju postupanje u skladu odredbama ove Direktive, mogu uključiti u bilo koji sudski i/ili upravni postupak radi provedbe obveza iz ove Direktive, bilo u ime ili kao podrška tužitelju, uz njegov ili njezin pristanak.
3. Paragraphs 1 and 2 are without prejudice to national rules relating to time limits for bringing actions as regards the principle of equality of treatment.’
3. Stavci 1. i 2. ne dovode u pitanje nacionalna pravila koja se odnose na vremenska ograničenja za pokretanje postupka u pogledu načela jednakog postupanja.”
9 Article 10 of that directive, entitled ‘Burden of proof’, provides in subparagraphs 1 to 4:
9 Članak 10. te direktive, pod nazivom „Teret dokaza”, u stavcima od 1. do 4. određuje:
‘1. Member States shall take such measures as are necessary, in accordance with their national judicial systems, to ensure that, when persons who consider themselves wronged because the principle of equal treatment has not been applied to them establish, before a court or other competent authority, facts from which it may be presumed that there has been direct or indirect discrimination, it shall be for the respondent to prove that there has been no breach of the principle of equal treatment.
„1. Države članice poduzimaju potrebne mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravosudnim sustavima, kojima osiguravaju da je teret dokaza da nije bilo povrede načela jednakog postupanja na strani tuženika, u slučajevima kada osobe, koje smatraju da im je nanesena nepravda, jer na njih nije primijenjeno načelo jednakog postupanja, iznesu pred sudom ili drugim nadležnim tijelom, činjenice iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do izravne ili neizravne diskriminacije.
2. Paragraph 1 shall not prevent Member States from introducing rules of evidence which are more favourable to plaintiffs.
2. Stavak 1. ne sprječava države članice da donesu pravila o dokazivanju, koja su povoljnija za tužitelja.
3. Paragraph 1 shall not apply to criminal procedures.
3. Stavak 1. se ne primjenjuje na kaznene postupke.
4. Paragraphs 1, 2 and 3 shall also apply to any legal proceedings commenced in accordance with Article 9(2).’
4. Stavci 1., 2. i 3. primjenjuju se i na druge pravne postupke koji se pokreću u skladu s člankom 9. stavkom 2.”
10 Article 17 of Directive 2000/78 provides:
10 Članak 17. Direktive 2000/78 određuje:
‘Member States shall lay down the rules on sanctions applicable to infringements of the national provisions adopted pursuant to this Directive and shall take all measures necessary to ensure that they are applied. The sanctions, which may comprise the payment of compensation to the victim, must be effective, proportionate and dissuasive …’
„Države članice donose pravila o sankcijama koja se primjenjuju na kršenja odredbi nacionalnog prava, donesenih u skladu s ovom Direktivom, a poduzimaju i sve potrebne mjere kako bi se osigurala primjena tih pravila. Sankcije, koje mogu uključivati isplatu odštete žrtvi, moraju biti djelotvorne, proporcionalne i odvraćajuće. [...]”
Romanian law
Rumunjsko pravo
11 Government Decree No 137 of 31 August 2000 on the prevention and suppression of all forms of discrimination, as amended and subsequently supplemented, in particular by Law No 324 of 14 July 2006, and republished on 8 February 2007 (Monitorul Oficial al Romǎniei, Part I, No 99, of 8 February 2007 (‘GD No 137/2000’), is intended to transpose, inter alia, Directive 2000/78.
11 Uredba vlade br. 137 od 31. kolovoza 2000. o sprječavanju i suzbijanju svih oblika diskriminacije, kako je izmijenjena i dopunjena, osobito Zakonom br. 324 od 14. srpnja 2006., i ponovno objavljena 8. veljače 2007. (Monitorul Oficial al Romǎniei, dio I., br. 99, od 8. veljače 2007. (u daljnjem tekstu: OG br. 137/2000), ima za cilj, između ostalog, prenošenje Direktive 2000/78.
12 According to Article 2(11) of GD No 137/2000, discrimination gives rise to civil liability, administrative offences or criminal offences, as the case may be, under the conditions laid down by law.
12 Prema članku 2. stavku 11. OG-a br. 137/2000 diskriminacijsko postupanje dovodi do građanske, prekršajne i kaznene odgovornosti, ovisno o pojedinačnom slučaju, pod zakonski utvrđenim uvjetima.
13 Under Article 5 of GD No 137/2000 making the participation of a person in an economic activity dependent on his sexual orientation is classified as an administrative offence.
13 Prema članku 5. OG-a br. 137/2000 uvjetovanje sudjelovanja neke osobe u gospodarskoj djelatnosti na temelju njezinog spolnog opredjeljenja klasificira se kao prekršaj.
14 Article 7(1) of GD No 137/2000 provides that the refusal by a natural or legal person to employ a person by reason, in particular, of his sexual orientation, with the exception of cases provided by law constitutes an administrative offence.
14 U članku 7. stavku 1. OG-a br. 137/2000 određuje se da fizička ili pravna osoba koja odbije zaposliti osobu na temelju njezinog spolnog opredjeljenja, izuzev slučajeva koji su predviđeni zakonom, čini prekršaj.
15 Article 15 of GD No 137/2000 provides:
15 Članak 15. OG-a br. 137/2000 određuje:
‘Any conduct intended to violate the dignity of or to create an intimidating, hostile, degrading, humiliating or offensive environment with respect to a person, group of persons or a community by reason of their sexual orientation shall constitute an administrative offence … if the facts do not fall within the scope of criminal law.’
„Svako ponašanje kojim se povređuje dostojanstvo ili stvara zastrašujuće, neprijateljsko, degradirajuće, ponižavajuće ili uvredljivo okruženje na temelju spolnog opredjeljenja osobe, skupine osoba ili zajednice smatra se prekršajem [...] osim ako činjenice ne ulaze u područje primjene kaznenog zakona.”
16 Under Article 20 of GD No 137/2000:
16 U skladu s člankom 20. OG-a br.137/2000:
‘(1) A person who considers that he has suffered discrimination may make a complaint to the [CNCD] within one year from the date on which the facts occurred or the date from which he could have been aware that they had occurred.
„(1) Osoba koja smatra da je žrtva diskriminacije može se obratiti [CNCD-u] u roku od godine dana od datuma kada su se dogodile činjenice ili kada je mogla biti upoznata o tim činjenicama.
(2) The [CNCD] shall decide the application by decision of the Director of the Board …
(2) [CNCD] odlučuje o zahtjevu na temelju odluke upravnog odbora [...]
(6) The person concerned is required to prove the existence of the facts from which the existence of direct or indirect discrimination may be presumed, while the person against whom a complaint has been lodged has the burden of proving that the facts do not constitute such discrimination. …
(6) Dotična osoba mora dokazati postojanje činjenica iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do izravne ili neizravne diskriminacije, dok je na osobi protiv koje je podnesena pritužba teret dokazivanja da činjenice ne predstavljaju takvu diskriminaciju. [...]
(7) The Director of the Board shall give a decision on the claim within 90 days of the date on which it is lodged and [that decision] shall include … the methods of payment of the fine, …
(7) Upravni odbor odlučuje o zahtjevu u roku od 90 dana od dana podnošenja zahtjeva i [ta odluka] uključuje [...] metode plaćanja novčane kazne, [...]
17 Article 26(1) and (2) of GD No 137/2000 states:
17 Članak 26. stavci 1. i 2. OG-a br. 137/2000 određuju:
‘(1) The administrative offence provided for in Articles … 5 to 8 … and 15 shall be sanctioned by a fine of RON 400 to 4 000 if the discrimination targets a natural person, or a fine of RON 600 to 8 000 if the discrimination is directed against a group of persons or a community.
„(1) Za prekršaje iz članaka [...] 5. do 8 [...] i 15. određuje se novčana kazna u iznosu od 400 do 4000 RON ako je predmet diskriminacije fizička osoba, ili u iznosu od 600 do 8000 RON ako je diskriminacija usmjerena protiv skupine osoba ili zajednice.
(2) Sanctions may also be applied to legal persons. …’
(2) Novčane kazne određuju se i za pravne osobe. [...]”
18 Article 27(1) of GD No 137/2000 provides:
18 Članak 27. stavak 1. OG-a br. 137/2000 određuje:
‘Persons who considers themselves the victim of discrimination may seek before the court compensation and the restoration of the status quo ante or the elimination of the situation to which the discrimination gave rise, in accordance with the provisions of general law. To make such a claim it is not necessary to lodge a complaint before the [CNCD] …’
„Osobe koje smatraju da su žrtve diskriminacije mogu pred sudom zatražiti odštetu i vraćanje u prethodno stanje ili uklanjanje stanja koje je posljedica diskriminacije, u skladu s odredbama općeg prava. Ovaj zahtjev [...] nije podložan podnošenju pritužbe [CNCD-u]. ”
19 Article 28(1) of GD No 137/2000 is worded as follows:
19 Članak 28. stavak 1. OG-a br. 137/2000 glasi:
‘Non-governmental organisations whose aim is to protect human rights or who have a legitimate interest in combatting discrimination have locus standi where there is discrimination in their sphere of activity and which is detrimental to a community or group of persons.’
„Nevladine organizacije koje imaju za cilj zaštitu ljudskih prava ili koje imaju legitimni interes u borbi protiv diskriminacije, imaju aktivnu procesnu legitimaciju (locus standi) ako se radi o diskriminaciji koja se nalazi u njihovoj sferi djelovanja i koja šteti zajednici ili skupini osoba.”
20 Article 5(2) of Governmental Decree No 2 of 12 July 2001 on the legal regime for sanctions, amended and subsequently supplemented (Monitorul Oficial al Romǎniei, Part I, No 410 of 25 July 2001) (‘GD No 2/2001’), provides:
20 Članak 5. stavak 2. vladine Uredbe br. 2 od 12. srpnja 2001. o pravnom režimu prekršaja, koja je izmijenjena i naknadno dopunjena (Monitorul Oficial al Romǎniei, dio I., br. 410 od 25. srpnja 2001.) (u daljnjem tekstu: OG br. 2/2001) određuje:
"‘Administrative offences shall be punishable principally by: (a) a warning; (b) a fine; (c) community service.’"
"„Sankcije za prekršaje su uglavnom: (a) opomena (b) novčana kazna; (c) društveno koristan rad.”"