natgillin/translations-raw huggingface dataset:
100 Article 15(3) of the Open Skies Agreement, read in conjunction with Articles 2 and 3(4) thereof, therefore contains an unconditional and sufficiently precise obligation that may be relied upon for the purpose of assessing the validity of Directive 2008/101 in the light of that provision.
100 Prema tome, članak 15. stavak 3. Sporazuma o otvorenom nebu, u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4., sadržava bezuvjetnu i dovoljno preciznu obvezu na koju se može pozivati u svrhu ocjenjivanja valjanosti Direktive 2008/101 s obzirom na tu odredbu.
2. Customary international law
2. Međunarodno običajno pravo
101 Under Article 3(5) TEU, the European Union is to contribute to the strict observance and the development of international law.
101 Valja podsjetiti da, kao što proizlazi iz članka 3. stavka 5. UEU-a, Unija doprinosi strogom poštovanju i razvoju međunarodnog prava.
Consequently, when it adopts an act, it is bound to observe international law in its entirety, including customary international law, which is binding upon the institutions of the European Union (see, to this effect, Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019, paragraphs 9 and 10, and Case C-162/96 Racke [1998] ECR I-3655, paragraphs 45 and 46).
Prema tome, pri donošenju akata Unija je obvezna poštovati međunarodno pravo u cijelosti, uključujući i međunarodno običajno pravo obvezujuće za institucije Unije (vidjeti u tom smislu presude od 24. studenoga 1992. Poulsen i Diva Navigation, C-286/90, Zb., str. I-6019., t. 9. i 10. i od 16. lipnja 1998., Racke, C-162/96, Zb., str. I-3655., t. 45. i 46.).
102 Thus, it should be examined first whether the principles to which the referring court makes reference are recognised as forming part of customary international law.
102 Tako, kao prvo valja ispitati priznaje li se da su načela na koja se poziva sud koji je uputio zahtjev sastavni dio međunarodnog običajnog prava.
If they are, it should, secondly, then be determined whether and to what extent they may be relied upon by individuals to call into question the validity of an act of the European Union, such as Directive 2008/101, in a situation such as that in the main proceedings.
Ako da, tada kao drugo valja utvrditi mogu li se, i u kojoj mjeri, pojedinci pozivati na ta načela kako bi doveli u pitanje valjanost nekog akta Unije, kao što je Direktiva 2008/101, u situaciji poput one u glavnom postupku.
a) Recognition of the principles of customary international law relied upon
a) Priznavanje načela običajnog prava na koja se poziva
103 The referring court mentions a principle that each State has complete and exclusive sovereignty over its airspace and another principle that no State may validly purport to subject any part of the high seas to its sovereignty.
103 Sud koji je uputio zahtjev spominje načelo da svaka država ima potpuni i isključivi suverenitet nad svojim zračnim prostorom i drugo načelo da nijedna država nema pravo zahtijevati da podvrgne bilo koji dio otvorenog mora svojoj suverenosti.
It also mentions the principle of freedom to fly over the high seas.
Taj sud isto tako spominje načelo slobode prelijetanja otvorenog mora.
104 These three principles are regarded as embodying the current state of customary international maritime and air law and, moreover, they have been respectively codified in Article 1 of the Chicago Convention (see, on the recognition of such a principle, the judgment of the International Court of Justice of 27 June 1986 in Military and Paramilitary Activities in and against Nicaragua (Nicaragua v. United States of America), I.C.J. Reports 1986, p. 392, paragraph 212), in Article 2 of the Geneva Convention of 29 April 1958 on the High Seas (United Nations Treaty Series, Vol. 450, p. 11) (see also, on the recognition of this principle, the judgment of the Permanent Court of International Justice of 7 September 1927 in the Case of the S.S `Lotus', PCIJ 1927, Series A, No 10, p. 25) and in the third sentence of Article 87(1) of the United Nations Convention on the Law of the Sea, signed in Montego Bay on 10 December 1982, which entered into force on 16 November 1994 and was concluded and approved on behalf of the European Community by Council Decision 98/392/EC of 23 March 1998 (OJ 1998 L 179, p. 1).
104 Smatra se da ta tri načela odražavaju sadašnje stanje međunarodnog običajnog pomorskog i zrakoplovnog prava i da je, štoviše, svako načelo posebno kodificirano u članku 1. Čikaške konvencije (u pogledu priznavanja takvih načela vidjeti presudu Međunarodnog suda od 27. lipnja 1986. u predmetu Vojne i paravojne aktivnosti u Nikaragvi i protiv Nikaragve (Nikaragva/Sjedinjene Američke Države), Zbornik presuda, mišljenja i rješenja iz 1986., str. 392., t. 212.), u članku 2. Ženevske konvencije od 29. travnja 1958. o otvorenom moru (Zbornik međunarodnih ugovora Ujedinjenih naroda, sv. 450., str. 11.) (o priznavanju tog načela isto tako vidjeti presudu Stalnog međunarodnog suda od 7. rujna 1927., u predmetu „Lotus", Zbornik CPJI 1927., serija A, br. 10, str. 25.) i u trećoj rečenici članka 87. stavka 1. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora, potpisane u Montego Bayu 10. prosinca 1982., koja je stupila na snagu 16. studenoga 1994. a sklopljena je i odobrena u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 98/392/EZ od 23. ožujka 1998. (SL L 179, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 4., svezak 2., str. 86.).
105 Nor has the existence of those principles of international law been contested by the Member States, the institutions of the European Union, the Republic of Iceland or the Kingdom of Norway in their written observations or at the hearing.
105 Države članice, institucije Unije, Republika Island i Kraljevina Norveška nisu osporavale postojanje tih načela međunarodnog prava ni u svojim pismenim očitovanjima ni tijekom rasprave.
106 As regards the fourth principle set out by the referring court, namely the principle that aircraft overflying the high seas are subject to the exclusive jurisdiction of the State in which they are registered, it must be found by contrast that, apart from the fact that the United Kingdom Government and, to a certain extent, the German Government dispute the existence of such a principle, insufficient evidence exists to establish that the principle of customary international law, recognised as such, that a vessel on the high seas is in principle governed only by the law of its flag (see Poulsen and Diva Navigation, paragraph 22) would apply by analogy to aircraft overflying the high seas.
106 Što se tiče četvrtog načela koje navodi sud koji je uputio zahtjev, to jest načela da zrakoplov koji prelijeće otvoreno more podliježe isključivoj sudskoj nadležnosti države u kojoj je registriran, valja u suprotnosti s tim zaključiti da, osim činjenice da vlada Ujedinjene Kraljevine i, do neke mjere, njemačka vlada osporavaju postajanje takvog načela, nema dovoljno elemenata da bi se utvrdilo da načelo međunarodnog običajnog prava, priznato kao takvo, da brod na otvorenom moru u načelu podliježe samo pravu države pod čijom zastavom plovi (vidjeti gore navedenu presudu Poulsen i Diva Navigation, t. 22.) po analogiji vrijedi i za zrakoplov koji prelijeće otvoreno more.
b) Whether and under what circumstances the principles at issue may be relied upon
b) Mogućnost i uvjeti pod kojima se može pozivati na predmetna načela
107 The principles of customary international law mentioned in paragraph 103 of the present judgment may be relied upon by an individual for the purpose of the Court's examination of the validity of an act of the European Union in so far as, first, those principles are capable of calling into question the competence of the European Union to adopt that act (see Joined Cases 89/85, 104/85, 114/85, 116/85, 117/85 and 125/85 to 129/85 Ahlström Osakeyhtiö and Others v Commission [1988] ECR 5193, paragraphs 14 to 18, and Case C-405/92 Mondiet [1993] ECR I-6133, paragraphs 11 to 16) and, second, the act in question is liable to affect rights which the individual derives from European Union law or to create obligations under European Union law in his regard.
107 Pojedinac se na načela međunarodnog običajnog prava spomenuta u točki 103. ove presude može pozvati s ciljem da Sud ispita valjanost akta Unije, s jedne strane, ako ta načela mogu dovesti u pitanje nadležnost Unije za donošenje tog akta (vidjeti presude od 27. rujna 1988., Ahlström Osakeyhtiö i dr./Komisija, 89/85, 104/85, 114/85, 116/85, 117/85 i od 125/85 do 129/85, Zb., str. 5193., t. od 14. do 18. te od 24. studenoga 1993., Mondiet, C-405/92, Zb., str. I-6133., t. od 11. do 16.) i, s druge strane, ako bi predmetni akt mogao utjecati na prava koja pojedinac ima na temelju prava Unije ili u skladu s tim pravom stvoriti obveze za tog pojedinca.
108 In the main proceedings, those principles of customary international law are relied upon, in essence, in order for the Court to determine whether the European Union had competence, in the light thereof, to adopt Directive 2008/101 in that it extends the application of Directive 2003/87 to aircraft operators of third States whose flights which arrive at and depart from an aerodrome situated in the territory of a Member State of the European Union are carried out in part over the high seas and over the third States' territory.
108 U glavnom postupku u biti se na ta načela međunarodnog običajnog prava poziva kako bi Sud ocijenio je li s obzirom na ta načela Unija bila nadležna za donošenje Direktive 2008/101 u okviru koje se primjena Direktive 2003/87 proširuje na operatore zrakoplova trećih država čiji se letovi s dolaskom na aerodrom na državnom području države članice Unije i odlascima s takvog aerodroma djelomično obavljaju iznad otvorenog mora i državnog područja trećih država.
109 Therefore, even though the principles at issue appear only to have the effect of creating obligations between States, it is nevertheless possible, in circumstances such as those of the case which has been brought before the referring court, in which Directive 2008/101 is liable to create obligations under European Union law as regards the claimants in the main proceedings, that the latter may rely on those principles and that the Court may thus examine the validity of Directive 2008/101 in the light of such principles.
109 Zato, iako se čini da predmetna načela imaju takav učinak da stvaraju obveze samo između država, u okolnostima kakve postoje u predmetu podnesenom sudu koji je uputio zahtjev, u kojima Direktiva 2008/101 može u skladu s pravom Unije stvoriti obveze za tužitelje u glavnom postupku, oni se ipak mogu pozivati na ta načela i Sud tako može na temelju tih načela ispitati valjanost Direktive 2008/101.
110 However, since a principle of customary international law does not have the same degree of precision as a provision of an international agreement, judicial review must necessarily be limited to the question whether, in adopting the act in question, the institutions of the European Union made manifest errors of assessment concerning the conditions for applying those principles (see, to this effect, Racke, paragraph 52).
110 Međutim, budući da načela međunarodnog običajnog prava nemaju isti stupanj preciznosti kao odredbe međunarodnih sporazuma, sudski nadzor nužno se mora ograničiti na pitanje jesu li institucije Unije kod donošenja predmetnog akta napravile očite pogreške u ocjeni u pogledu uvjeta za primjenu tih načela (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Racke, t. 52.).
111 Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the first question is that the only principles and provisions of international law, from among those mentioned by the referring court, that can be relied upon, in circumstances such as those of the main proceedings and for the purpose of assessing the validity of Directive 2008/101, are:
111 S obzirom na sva navedena razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti da se, među načelima i odredbama međunarodnog prava koje navodi sud koji je uputio zahtjev, u okolnostima kao što su one u glavnom postupku, u svrhu ocjenjivanja valjanosti Direktive 2008/101 može pozivati samo na:
first, within the limits of review as to a manifest error of assessment attributable to the European Union regarding its competence, in the light of those principles, to adopt that directive:
prvo, u granicama ispitivanja očite pogreške u ocjeni, koja se može pripisati Uniji u pogledu njezine nadležnosti da s obzirom na ta načela donese tu direktivu:
the principle that each State has complete and exclusive sovereignty over its airspace,
načelo da svaka država ima potpuni i isključivi suverenitet nad svojim zračnim prostorom,
the principle that no State may validly purport to subject any part of the high seas to its sovereignty, and
načelo da nijedna država nema pravo zahtijevati da bilo koji dio otvorenog mora podvrgne svojoj suverenosti i
the principle which guarantees freedom to fly over the high seas,
načelo koje jamči slobodu prelijetanja otvorenog mora,
and second:
i drugo:
Articles 7 and 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement, and
članak 7., članak 11. stavak 1. i stavak 2. točku (c) Sporazuma o otvorenom nebu i
Article 15(3) of that agreement read in conjunction with Articles 2 and 3(4) thereof.
članak 15. stavak 3. tog sporazuma u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4.
B - Questions 2 to 4
B - Drugo, treće i četvrto pitanje
112 By its second, third and fourth questions, and given the Court's answer to the first question, the referring court asks in essence, if and in so far as Directive 2008/101 is intended to apply the allowance trading scheme to those parts of flights which take place outside the airspace of the Member States, including to flights by aircraft registered in third States, whether that directive is valid in the light of the principles of customary international law mentioned in the Court's answer to the first question as well as in the light of Articles 7 and 11(1) and (2)(c) of the Open Skies Agreement and of Article 15(3) thereof read in conjunction with Articles 2 and 3(4).
112 Svojim drugim, trećim i četvrtim pitanjem, nakon što je dobio odgovor Suda na prvo pitanje, sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li Direktiva 2008/101, ako je i u mjeri u kojoj je namijenjena za primjenu sustava trgovanja emisijskim jedinicama na dijelove letova koji se odvijaju izvan zračnog prostora država članica, uključujući letove zrakoplova registriranih u trećim državama, valjana s obzirom na načela međunarodnog običajnog prava spomenuta u odgovoru Suda na prvo pitanje, kao i s obzirom na članak 7. i članak 11. stavak 1. i stavak 2. točku (c) Sporazuma o otvorenom nebu i na članak 15. stavak 3. tog sporazuma u vezi s njegovim člankom 2. i člankom 3. stavkom 4.
113 Having regard to the wording of these questions and the fact that the claimants in the main proceedings are airlines registered in a third State, it should first be determined whether and to what extent Directive 2008/101 applies to those parts of international flights that are performed outside the airspace of the Member States by such airlines.
113 Uzimajući u obzir tekst tih pitanja i činjenicu da su tužitelji u glavnom postupku zračni prijevoznici registrirani u trećoj državi, najprije treba utvrditi primjenjuje li se Direktiva 2008/101 i u kojoj mjeri na dijelove međunarodnih letova koje ti zračni prijevoznici obavljaju izvan zračnog prostora država članica.
Second, the directive's validity should be examined in that context.
Zatim bi u tom kontekstu trebalo ispitati valjanost te direktive.
1. The scope ratione loci of Directive 2008/101
1. Područje primjene ratione loci Direktive 2008/101
114 Directive 2003/87 applies, in accordance with Article 2(1) thereof, to emissions from the activities listed in Annex I and to the six greenhouse gases listed in Annex II, one of which is CO2.
114 Direktiva 2003/87 primjenjuje se, u skladu s njezinim člankom 2. stavkom 1., na emisije koje proizlaze iz djelatnosti navedenih u Prilogu I. i na šest stakleničkih plinova navedenih u Prilogu II., jedan od kojih je CO2.
115 Directive 2008/101 amended Annex I to Directive 2003/87 by inserting a category of activity headed `Aviation' and adding to paragraph 2 of the annex's introduction a second subparagraph stating that `from 1 January 2012 all flights which arrive at or depart from an aerodrome situated in the territory of a Member State to which the Treaty applies shall be included'.
115 Direktivom 2008/101 izmijenjen je Prilog I. Direktivi 2003/87 umetanjem kategorije djelatnosti pod naslovom „Zrakoplovstvo" i dodavanjem drugog podstavka u stavku 2. uvoda Priloga, koji glasi: „Od 1. siječnja 2012. uključuju se svi letovi sa slijetanjem u i polijetanjem iz zračnih luka koje [sa slijetanjem na aerodrome i polijetanjem s aerodroma koji] se nalaze na državnom području države članice na koju se odnosi Ugovor."
116 The exclusions set out in Annex I do not include criteria linked, in the case of aircraft departing from a European Union aerodrome, to the aerodrome of arrival or, in the case of aircraft arriving at a European Union aerodrome, to the aerodrome of departure.
116 Isključenja navedena u Prilogu I., kada se radi o zrakoplovima koji polijeću s aerodroma Unije, ne obuhvaćaju kriterije povezane s aerodromom slijetanja odnosno, kada se radi o zrakoplovima koji slijeću na aerodrom Unije, s aerodromom polijetanja.
Consequently, Directive 2008/101 applies without distinction to flights arriving in or departing from the territory of the European Union, including those from or to aerodromes situated outside that territory.
Stoga se Direktiva 2008/101 primjenjuje jednako na dolazne i odlazne letove na području Unije, uključujući i letove s aerodroma odnosno na aerodrome koji se nalaze izvan tog područja.
This is indeed apparent from recital 16 in the preamble to Directive 2008/101.
To, uostalom, proizlazi iz uvodne izjave 16. Direktive 2008/101.
117 Thus, that directive is not intended to apply as such to international flights flying over the territory of the Member States of the European Union or of third States when such flights do not arrive at or depart from an aerodrome situated in the territory of a Member State.
117 Tako se ta direktiva kao takva ne primjenjuje na letove koji se obavljaju iznad državnog područja država članica Unije ili trećih država ako zrakoplov ne slijeće na aerodrom odnosno ne polijeće s aerodroma koji se nalazi na državnom području države članice.
118 On the other hand, where a flight that departs from an aerodrome situated in the territory of a third State does arrive at an aerodrome situated in the territory of one of the Member States of the European Union, or where the destination of a flight departing from such an aerodrome is an aerodrome situated in a third State, it is clear from Part B of Annex IV to Directive 2003/87, as amended by Directive 2008/101, that the aircraft operators performing such flights must report their emissions, for the purpose of determining, in accordance with Article 12(2a) of Directive 2003/87, as inserted by Directive 2008/101, the number of allowances that they must surrender for the preceding calendar year, a number which corresponds to the verified emissions, which are calculated from data relating to all of those flights.
118 S druge strane, ako zrakoplov koji polijeće s aerodroma koji se nalazi na državnom području treće države sleti na aerodrom koji se nalazi na državnom području jedne od država članica Unije, ili ako je odredište zrakoplova koji polijeće s takvog aerodroma neki aerodrom koji se nalazi u trećoj državi, iz dijela B. Priloga IV. Direktivi 2003/87, kako je izmijenjena Direktivom 2008/101, proizlazi da operatori zrakoplova koji obavljaju takve letove moraju prijaviti svoje emisije u svrhu određivanja, u skladu s člankom 12. stavkom 2.a Direktive 2003/87, kako je umetnut Direktivom 2008/101, broja emisijskih jedinica koje moraju predati za prethodnu kalendarsku godinu, odnosno broja koji odgovara provjerenim emisijama i koji se mora izračunati iz podataka o svim tim letovima.
119 In particular, in order to calculate the `tonne-kilometres', account is taken of fuel consumption, which is determined by means of a calculation formula intended to establish, wherever possible, the actual fuel consumption for flights falling within Directive 2008/101.
119 Za izračun „tonskih kilometara" uzima se u obzir potrošnja goriva, koja se određuje pomoću izračunske formule namijenjene za utvrđivanje, kad god je to moguće, stvarne potrošnje goriva za letove na koje se odnosi Direktiva 2008/101.
120 It is in the light of this aspect related to the taking into account of fuel consumption for all international flights which arrive at or depart from aerodromes situated in the territory of the Member States that the validity of Directive 2008/101 should be examined in the context of the main proceedings.
120 U okviru glavnog postupka, valjanost Direktive 2008/101 valja ispitati s tog aspekta, povezanog s uzimanjem u obzir potrošnje goriva za sve međunarodne letove sa slijetanjem na aerodrome i polijetanjem s aerodroma koji se nalaze na državnom području država članica.
2. The competence of the European Union, in the light of the rules of customary international law capable of being relied upon in the context of the main proceedings, to adopt Directive 2008/101
2. Nadležnost Unije za donošenje Direktive 2008/101 s obzirom na pravila međunarodnog običajnog prava na koja se može pozivati u okviru glavnog postupka
121 As has been noted in paragraph 108 of the present judgment, the three principles of customary international law capable of being relied upon in the present case for the purposes of the Court's assessment of the validity of Directive 2008/101 are, to a large extent, connected with the territorial scope of Directive 2003/87 as amended by Directive 2008/101.
121 Kako je navedeno u točki 108. ove presude, tri načela međunarodnog običajnog prava na koja se u ovom predmetu može pozivati da bi Sud ocijenio valjanost Direktive 2008/101 u velikoj su mjeri povezana s teritorijalnim područjem primjene Direktive 2003/87 kako je izmijenjena Direktivom 2008/101.
122 It is to be noted at the outset that European Union law and, in particular, Directive 2008/101 cannot render Directive 2003/87 applicable as such to aircraft registered in third States that are flying over third States or the high seas.
122 Na samom početku treba napomenuti da pravo Unije, a posebno Direktiva 2008/101, ne može imati za posljedicu da Direktiva 2003/87 kao takva postane primjenjiva na zrakoplove koji su registrirani u trećim državama i prelijeću treće države ili otvoreno more.
123 The European Union must respect international law in the exercise of its powers, and therefore Directive 2008/101 must be interpreted, and its scope delimited, in the light of the relevant rules of the international law of the sea and international law of the air (see, to this effect, Poulsen and Diva Navigation, paragraph 9).
123 Pri izvršavanju svojih ovlasti Unija mora poštovati međunarodno pravo i zato Direktivu 2008/101 treba tumačiti, a njezino područje primjene ograničiti, s obzirom na relevantna pravila međunarodnog pomorskog prava i međunarodnog zrakoplovnog prava (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Poulsen i Diva Navigation t. 9.).
124 On the other hand, European Union legislation may be applied to an aircraft operator when its aircraft is in the territory of one of the Member States and, more specifically, on an aerodrome situated in such territory, since, in such a case, that aircraft is subject to the unlimited jurisdiction of that Member State and the European Union (see, by analogy, Poulsen and Diva Navigation, paragraph 28).
124 S druge strane, propis Unije može se primjenjivati na operatora zrakoplova kada je njegov zrakoplov na državnom području jedne od država članica i, točnije, na aerodromu koji se nalazi na tom području, budući da u takvom slučaju taj zrakoplov podliježe neograničenoj sudskoj nadležnosti te države članice i Unije (vidjeti po analogiji gore navedenu presudu, Poulsen i Diva Navigation, t. 28.).