natgillin/translations-raw huggingface dataset:
She further took the view that once a person with indefinite leave to remain leaves the United Kingdom, his leave lapses under section 3(4) of the Immigration Act 1971 and he is required to obtain fresh leave to enter, subject to fulfilling the conditions laid down in paragraph 18 of the Immigration Rules.
Nadalje je zauzela stajalište da jednom kada osoba s odobrenjem boravka na neodređeno vrijeme napusti Ujedinjenu Kraljevinu, njezino odobrenje prestaje na temelju članka 3. stavka 4. Zakona o useljeništvu iz 1971. te je dužna ishoditi novo odobrenje ulaska, podložno ispunjenju uvjeta predviđenih u članku 18. Immigration Rules.
The Immigration Adjudicator also noted that both persons with indefinite leave to remain in the United Kingdom and workers who are EC nationals can be deported from that Member State on grounds of public policy, public security or public health.
Immigration Adjudicator također je primijetila da osobe s odobrenjem boravka u Ujedinjenoj Kraljevini na neodređeno vrijeme i radnici koji su državljani EZ-a mogu biti protjerani iz te države članice zbog razloga javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja.
32 Mr Kaba also referred to the established practice of the Nationality Directorate of the Home Office of treating nationals of Member States as being settled in the United Kingdom, this being an additional factor tending to show that spouses of Community nationals are in a comparable situation to that of spouses of United Kingdom nationals and persons settled in the United Kingdom.
32 A. Kaba također se pozvao na postojeću praksu Nationality Directorate of the Home Office (Uprava za državljanstvo Ministarstva unutarnjih poslova) prema kojoj se prema državljanima država članica postupa kao da su nastanjeni u Ujedinjenoj Kraljevini, što je dodatni čimbenik koji može poslužiti kao dokaz da se bračni drugovi državljana Zajednice nalaze u situaciji koja je usporediva sa situacijom bračnih drugova državljana Ujedinjene Kraljevine i osoba nastanjenih u Ujedinjenoj Kraljevini.
Regarding this latter point, the Immigration Adjudicator did not make any further finding as the matter had not been fully argued before her.
Immigration Adjudicator nije utvrdila dodatne činjenice u odnosu na potonju točku budući da joj nije u cijelosti izložena.
33 Third, the Immigration Adjudicator found that the Advocate General had stated, at paragraph 3 of the first Opinion, that the EEA Order was not of concern to United Kingdom citizens and their families.
33 Kao treće, Immigration Adjudicator utvrdila je da je nezavisni odvjetnik u točki 3. prvog mišljenja naveo da se EEA Order ne odnosi na građane Ujedinjene Kraljevine i njihove obitelji.
That statement, it was claimed, was incorrect in so far as the EEA Order applies, pursuant to the judgment in Case C-370/90 Singh [1992] ECR I-4265, to all those United Kingdom citizens and their families who return to the United Kingdom after having exercised their rights under the Treaty in another Member State.
Međutim, ta je izjava netočna u smislu da se EEA Order primjenjuje, na temelju presude od 7. srpnja 1992., Singh (C-370/90, Zb., str. I-4265.), na sve građane Ujedinjene Kraljevine i njihove obitelji koji se vraćaju u Ujedinjenu Kraljevinu nakon što su u drugoj državi članici ostvarivali svoja prava koja proizlaze iz Ugovora.
34 In those circumstances, the Immigration Adjudicator was unsure whether the proceedings before the Court had been conducted in accordance with Article 6(1) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms signed in Rome on 4 November 1950 ( the ECHR).
34 U tim okolnostima Immigration Adjudicator nije bila sigurna je li postupak pred Sudom proveden u skladu s člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda koja je potpisana u Rimu 4. studenoga 1950. (u daljnjem tekstu: EKLJP).
She pointed out in this connection that the proceedings before the Court formed an integral part of the proceedings before her and that she was therefore responsible for any infringement of Article 6 that might have occurred.
S tim u vezi naglasila je da je postupak pred Sudom sastavni dio postupka koji se vodi pred njom i da je prema tome odgovorna za svako eventualno kršenje članka 6.
She referred in this context to the order in Case C-17/98 Emesa Sugar [2000] ECR I-665.
U ovom se kontekstu pozvala na rješenje od 4. veljače 2000., Emesa Sugar (C-17/98, Zb., str. I-665.).
35 The Immigration Adjudicator also referred to certain doubts concerning the reply in the abovementioned judgment in Kaba to the questions which had been submitted to the Court.
35 Immigration Adjudicator također se pozvala na određene sumnje u vezi s odgovorom na prethodna pitanja danim u gore navedenoj presudi Kaba.
36 Under those circumstances the Immigration Adjudicator decided to stay the proceedings for a second time and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
36 U tim okolnostima Immigration Adjudicator odlučila je prekinuti postupak drugi put i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
1. What mechanisms are there for the referring court or the parties to the proceedings (before the referring court and the ECJ) to ensure that the totality of the proceedings comply with the obligations under Article 6 ECHR and therefore to ensure that no liability for breach of Article 6 ECHR arises either under the domestic human rights statute or before the Court of Human Rights? and
„1. (a) Koji su mehanizmi na raspolaganju sudu koji je uputio zahtjev ili strankama u postupku (pred sudom koji je uputio zahtjev i Sudom) kako bi se osiguralo da je cijeli postupak u skladu s obvezama iz članka 6. EKLJP-a te, posljedično, kako bi se osiguralo da iz nacionalnog zakonodavstva o ljudskim pravima ili pred Europskim sudom za ljudska prava ne proizlazi odgovornost za kršenje članka 6. EKLJP-a?
2. Was the procedure followed in this case in compliance with the requirements of Article 6 ECHR and, if not, how does this affect the validity of the first judgment?
(b) Je li postupak primijenjen u ovom predmetu u skladu sa zahtjevima članka 6. EKLJP-a te, ako nije, na koji način to utječe na valjanost prve presude?
2: The Immigration Adjudicator having found that the Appellant and the spouse of a person present and settled in the United Kingdom were (or would be) afforded different treatment in that
2. Immigration Adjudicator utvrdila je da se na podnositelja žalbe primjenjuje (ili vjerojatno primjenjuje) drukčiji tretman nego na bračnog druga osobe koja je prisutna i nastanjena u Ujedinjenoj Kraljevini jer je
(a) the Appellant, having entered the United Kingdom as the spouse of an EU citizen exercising free movement rights, was required to have been in the United Kingdom for four years before he could apply for indefinite leave to remain, whereas
(a) podnositelj žalbe, nakon što je ušao u Ujedinjenu Kraljevinu kao bračni drug državljanina EU-a, ostvarujući svoja prava na slobodu kretanja, dužan provesti u Ujedinjenoj Kraljevini četiri godine za stjecanje uvjeta za boravak na neodređeno vrijeme, dok
(b) the spouse of a person who was present and settled in the United Kingdom (whether a British national or as a person who had been granted indefinite leave to remain) would qualify after one year for indefinite leave to remain.
(b) bračni drug osobe koja je u Ujedinjenoj Kraljevini prisutna i nastanjena (kao britanski državljanin ili kao osoba koja je dobila odobrenje boravka na neodređeno vrijeme) stječe uvjete za boravak na neodređeno vrijeme nakon jedne godine.
No evidence (or argument) concerning justification of the differential treatment between the applicant and such a spouse of a person present and settled having been presented to the referring court either at the hearing leading up to the Order for Reference of 25 September 1998, in the written or oral observations made by the Respondent before the European Court of Justice or the hearing leading up to the present Order for Reference, despite the request by the Adjudicator for full argument, the Immigration Adjudicator asks
Budući da sudu koji je uputio zahtjev nisu podneseni dokazi (ili argumenti) u vezi osnovanosti različitog postupanja prema podnositelju i bračnom drugu osobe koja je prisutna i nastanjena na raspravi koja je dovela do odluke kojom se upućuje prethodno pitanje od 25. rujna 1998., u pismenim ili usmenim očitovanjima tuženika pred Sudom Europske unije ili na raspravi koja je dovela do sadašnje odluke kojom se upućuje prethodno pitanje, usprkos zahtjevu Adjudicatora za cjelovitost argumenta, Immigration Adjudicator postavlja sljedeća pitanja:
1. Whatever the answer to the first question set out above, is the Court's judgment of 11 April 2000 in this case (Case C-356/98) to be interpreted as stating that, in these circumstances, there was discrimination contrary to Article 39 EC and/or Article 7(2) of Regulation No 1612/68?
i. Bez obzira na to kakav je odgovor na gore utvrđeno prvo pitanje, treba li presudu od 11. travnja 2000. u ovom predmetu (C-356/98) tumačiti na način da određuje da je u tim okolnostima došlo do diskriminacije protivne članku 39. UEZ-a i/ili članku 7. stavku 2. Uredbe br. 1612/68?
2. After re-assessment of the facts, is there discrimination contrary to Article 39 EC and/or Article 7(2) of Regulation No 1612/68? Concerning the questions submitted for preliminary ruling
ii. Nakon ponovnog pregleda činjenica, postoji li diskriminacija protivna članku 39. UEZ-a i/ili članku 7. stavku 2. Uredbe br. 1612/68?" O prethodnim pitanjima
37 In order to reply most usefully to the Immigration Adjudicator, it is appropriate to begin by examining the second question submitted.
37 S ciljem davanja korisnog odgovora Immigration Adjudicatoru, valja početi s ispitivanjem drugog upućenog pitanja.
38 By its second question, the national tribunal is asking essentially whether the reply which the Court, in its judgment in Kaba , gave to the questions referred would have been different had the Court taken account of the facts, first, that the situation under national law of the spouse of a migrant worker who is a national of a Member State other than the United Kingdom and the situation of the spouse of a person present and settled in the United Kingdom are in all respects comparable except with regard to the prior period of residence required for the purpose of being granted indefinite leave to remain in the United Kingdom and, second, that no argument was submitted by the competent authorities of the United Kingdom to justify such a difference in treatment.
38 Svojim drugim pitanjem, sud koje je uputio zahtjev u biti pita bi li odgovor koji je Sud u svojoj presudi Kaba dao na upućena pitanja bio drukčiji da je Sud uzeo u obzir činjenice, kao prvo, da su situacija u kojoj se prema nacionalnom pravu nalazi bračni drug radnika migranta koji je državljanin države članice koja nije Ujedinjena Kraljevina i situacija u kojoj se nalazi bračni drug osobe koja je prisutna i nastanjena u Ujedinjenoj Kraljevini usporedive u svakom pogledu osim u odnosu na razdoblje prethodnog boravka koje je potrebno u svrhu odobrenja boravka u Ujedinjenoj Kraljevini na neodređeno vrijeme i, kao drugo, da nadležna tijela Ujedinjene Kraljevine nisu istaknula nikakav argument kojim bi razliku u postupanju učinila osnovanom.
39 It should be noted at the outset that the authority of a preliminary ruling does not preclude the national court or tribunal to which it is addressed from taking the view that it is necessary to make a further reference to the Court before giving judgment in the main proceedings.
39 Valja primijetiti odmah na početku da obvezujući učinak odluke o prethodnom pitanju ne sprječava nacionalni sud kojem je upućena da procijeni da postoji potreba upućivanja dodatnog prethodnog pitanja Sudu prije donošenja presude u glavnom postupku.
Such a procedure may be justified when the national court or tribunal encounters difficulties in understanding or applying the judgment, when it refers a fresh question of law to the Court, or again when it submits new considerations which might lead the Court to give a different answer to a question submitted earlier (order in Case 69/85 Wünsche [1986] ECR 947, paragraph 15).
Takav postupak može biti osnovan kada nacionalni sud naiđe na poteškoće u razumijevanju ili primijeni presude, kada Sudu uputi novo pravno prethodno pitanje ili kada podnese nove činjenice na razmatranje koje mogu navesti Sud da donese drukčiji odgovor na ranije postavljeno pitanje (rješenje od 5. ožujka 1986., Wünsche, 69/85, Zb., str. 947., t. 15.).
40 The Court has, moreover, consistently ruled that, as the power to formulate the questions to be referred is vested in the national court or tribunal alone, the parties cannot alter the wording of those questions (Case 5/72 Grassi [1972] ECR 443, paragraph 4, and Case C-297/94 Bruyère and Others [1996] ECR I-1551, paragraph 19).
40 Usto, Sud je bio dosljedan u svojoj sudskoj praksi da mogućnost utvrđivanja pitanja koja treba uputiti Sudu ima samo nacionalni sud, a stranke u glavnom postupku ne mogu promijeniti njihov smisao (presude od 15. lipnja 1972., Grassi, 5/72, Zb., str. 443., t. 4., i od 21. ožujka 1996., Bruyère i dr., C-297/94, Zb., str. I-1551., t. 19.).
41 It follows that the Court must in principle confine its examination to the matters which the court or tribunal making the reference has decided to submit to it for consideration.
41 Iz navedenoga slijedi da Sud u načelu treba ograničiti svoj pregled na ona pitanja koja mu sud koji upućuje prethodno pitanje podnese na očitovanje.
The Court must therefore, as regards application of the relevant national rules, proceed on the basis of the situation which that court or tribunal considers to be established; it cannot be bound by suppositions raised by one of the parties to the main proceedings which the national court or tribunal has merely reproduced but on which it has not expressed an opinion.
Kada se radi o primjeni odgovarajućeg nacionalnog propisa Sud se dakle treba držati situacije koju taj sud smatra utvrđenom; ne može biti vezan pretpostavkama koje je istaknula jedna od stranaka u glavnom postupku, a koje je nacionalni sud ponovio, ali o kojima nije izrazio svoje mišljenje.
42 With regard to the question whether the spouse of a migrant worker who is a national of a Member State other than the United Kingdom is in a situation which is in all respects comparable to that of the spouse of a person present and settled in the United Kingdom for the purpose of being granted indefinite leave to remain within its territory, the national tribunal indicates that, in its own assessment, the two situations are distinguishable only by the different periods of residence required for those two categories of persons.
42 U odnosu na pitanje je li za potrebe odobrenja boravka na državnom području na neodređeno vrijeme bračni drug radnika migranta koji je državljanin države članice koja nije Ujedinjena Kraljevina u situaciji koja je u svakom pogledu usporediva sa situacijom osobe koja je prisutna i nastanjena u Ujedinjenoj Kraljevini, sud koji je uputio zahtjev navodi da su prema njegovoj ocjeni te dvije situacije različite samo u smislu različitog razdoblja trajanja boravka koje se traži od ove dvije kategorije osoba.
43 It must, however, be pointed out that the question whether Article 7(2) of Regulation No 1612/68 precludes the application of national rules on the ground that those rules are discriminatory is a question involving the interpretation of Community law.
43 Valja, međutim, naglasiti da pitanje je li članku 7. stavku 2. Uredbe br. 1612/68 protivna primjena nacionalnog propisa jer je taj propis diskriminirajući jest pitanje tumačenja prava Zajednice.
44 Consequently, the question whether two categories of persons are in a comparable situation and must for that reason enjoy a social advantage under the same conditions is also a question involving the interpretation of Community law.
44 Stoga je pitanje jesu li te dvije kategorije osoba u usporedivoj situaciji i moraju li zbog tog razloga uživati socijalnu povlasticu pod jednakim uvjetima također pitanje tumačenja prava Zajednice.
45 It follows that the finding by a national court or tribunal that two categories of persons are in a comparable situation from the point of view of national law cannot preclude the Court from forming the view, if appropriate, that those two categories differ with regard to Community law.
45 Iz toga slijedi da utvrđenje nacionalnog suda da su te dvije kategorije osoba u usporedivoj situaciji sa stajališta nacionalnog prava ne može spriječiti Sud da smatra, prema potrebi, da su te dvije kategorije različite uzimajući u obzir pravo Zajednice.
46 Concerning the present case, the Court held, in paragraph 30 of its judgment in Kaba , that, as Community law stands at present, the right of nationals of a Member State to reside in another Member State is not unconditional.
46 U ovom slučaju Sud je u točki 30. svoje presude Kaba utvrdio da, sukladno pravu Zajednice kako je na snazi u ovom trenutku, pravo državljana države članice da borave u drugoj državi članici nije bezuvjetno.
The Court referred in this regard, first, to the provisions on the free movement of persons contained in Title III of Part Three of the Treaty and the secondary legislation adopted to give them effect and, second, to the provisions of Part Two of the Treaty, more particularly Article 8a of the EC Treaty (now, after amendment, Article 18 EC), which, while granting citizens of the Union the right to move and reside freely within the Member States, expressly refers to the limitations and conditions laid down in the Treaty and by the measures adopted to give it effect.
Sud se u ovom smislu prvenstveno pozvao na odredbe o slobodnom kretanju osoba iz glave III. dijela trećeg Ugovora i sekundarnog zakonodavstva koje je usvojeno radi njihove provedbe i zatim na odredbe dijela drugog Ugovora odnosno članak 8.a Ugovora o EZ-u (koji je nakon izmjene postao članak 18. UEZ-a), koji se, iako građanima Unije daje pravo slobodnog kretanja i boravka u državama članicama, izričito poziva na ograničenja i uvjete utvrđene u Ugovoru i mjerama usvojenima radi njihove provedbe.
47 It should also be added that, with regard more specifically to the situation of a migrant worker who is a national of a Member State, that person's right of residence is not unconditional inasmuch as it is subject to the condition that the person remains a worker or, where relevant, a person seeking employment (see, in this connection, Case C-292/89 Antonissen [1991] ECR I-745), unless he or she derives that right from other provisions of Community law.
47 Valja dodati da u odnosu na situaciju radnika migranta koji je državljanin države članice pravo na boravak nije bezuvjetno u mjeri u kojoj podliježe uvjetu da ta osoba zadrži status radnika ili, eventualno, osobe koja traži zaposlenje (vidjeti u tom smislu presudu od 26. veljače 1991., Antonissen, C-292/89, Zb., str. I-745.), osim ako to pravo stječe na temelju drugih odredaba prava Zajednice.
48 In contrast, it appears from the information supplied to the Court concerning the national rules in issue in the main proceedings that a person who is present and settled in the United Kingdom is not subject to any restriction regarding the period for which he or she may reside within the territory of that Member State and need not, during his or her stay, satisfy any condition comparable to those laid down by the provisions of Community law referred to in paragraph 46 above.
48 S druge strane, iz informacija koje su dostavljene Sudu u odnosu na nacionalni propis o kojem je riječ u glavnom postupku proizlazi da osoba koja je prisutna i nastanjena u Ujedinjenoj Kraljevini ne podliježe ograničenju u odnosu na razdoblje boravka na državnom području te države članice i da tijekom boravka ne treba ispunjavati nikakve uvjete usporedive s onima predviđenima u odredbama prava Zajednice iz točke 46. ove presude.
49 It follows that the right of residence which these latter provisions confer on nationals of other Member States is not comparable in all respects to that enjoyed by a person who is present and settled in the United Kingdom according to the legislation of that Member State.
49 Iz toga slijedi da pravo boravka koje je navedenim odredbama predviđeno za državljane drugih država članica nije u svakom pogledu usporedivo s pravom osobe koja je prisutna i nastanjena u Ujedinjenoj Kraljevini u skladu sa zakonima te države članice.
50 As the rights of residence of these two categories of persons are not in all respects comparable, the same holds true with regard to the situation of their spouses, particularly so far as concerns the question of the duration of the residence period on completion of which they may be given indefinite leave to remain in the United Kingdom.
50 Budući da prava boravka ove dvije kategorije osoba nisu u svakom pogledu usporediva, isto vrijedi u odnosu na situaciju u kojoj se nalaze njihovi bračni drugovi, a posebno u odnosu na pitanje trajanja boravka nakon kojeg im se može izdati odobrenje boravka na državnom području Ujedinjene Kraljevine na neodređeno vrijeme.
51 The national tribunal, however, points to a variety of factors for the purpose of demonstrating that the situations in question are comparable.
51 Sud koji je uputio zahtjev, međutim, upućuje na više čimbenika za potrebe dokazivanja usporedivosti situacija o kojima je riječ.
52 It notes, first, that neither indefinite leave to remain in the United Kingdom nor the right of residence of a migrant Community worker is subject to an express condition regarding the duration of its validity.
52 Kao prvo, primjećuje da se ni uz odobrenje boravka na državnom području Ujedinjene Kraljevine na neodređeno vrijeme ni uz pravo boravka radnika migranta iz Zajednice izričito ne veže uvjet u odnosu na trajanje njihove valjanosti.
Second, indefinite leave to remain lapses once its beneficiary leaves the United Kingdom.
Kao drugo, boravak na neodređeno vrijeme prestaje nakon što korisnik napusti Ujedinjenu Kraljevinu.
Third, in the same way as migrant workers from other Member States, those with indefinite leave to remain in the United Kingdom may be deported on grounds of public policy, public security or public health.
Kao treće, jednako kao radnici migranti iz drugih država članica, osobe s odobrenjem boravka u Ujedinjenoj Kraljevini na neodređeno vrijeme mogu biti protjerane zbog razloga javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja.
Fourth, the EEA Order applies not only to nationals of Member States other than the United Kingdom but also to United Kingdom nationals and members of their families returning to the United Kingdom after having exercised their Treaty rights in another Member State.
Kao četvrto, EEA Order primjenjuje se ne samo na državljane iz drugih država članica osim Ujedinjene Kraljevine, već i na državljane Ujedinjene Kraljevine i članove njihovih obitelji koji se vraćaju u Ujedinjenu Kraljevinu nakon što su svoja prava iz Ugovora ostvarivali u nekoj drugoj državi članici.
53 None of those points invalidates the soundness of the interpretation to the effect that the situations are not comparable in all respects inasmuch as a migrant worker who is a national of a Member State other than the United Kingdom must, in order to retain his or her right of residence, continue to satisfy certain conditions which are not imposed on a person who is present and settled in the United Kingdom.
53 Valja utvrditi da nijedan od navedenih elemenata ne poništava valjanost tumačenja da situacije nisu u svakom pogledu usporedive u mjeri u kojoj radnik migrant koji je državljanin države članice koja nije Ujedinjena Kraljevina mora, u svrhu ostvarivanja svojeg prava na boravak, nastaviti zadovoljavati određene uvjete koji nisu obvezujući za osobu koja je prisutna i nastanjena u Ujedinjenoj Kraljevini.