natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(b) a confirmation of engagement from the employer or a certificate of employment’.
(b) potvrda poslodavca da će zaposliti radnika ili potvrda o zapošljavanju.” [neslužbeni prijevod]
14 In accordance with Article 8(1) of Directive 68/360, Member States are to recognise, without issuing a residence permit, the right of residence in their territory (a) of workers pursuing an activity as an employed person where the activity is not expected to last for more than three months, (b) of frontier workers and (c) of seasonal workers.
14 U skladu s člankom 8. stavkom 1. Direktive 68/360, države članice priznaju, bez izdavanja dozvole boravka, pravo boravka na svojem državnom području radnicima koji obavljaju djelatnost kao zaposlene osobe, pri čemu se ne očekuje da će djelatnost trajati dulje od tri mjeseca, pograničnim radnicima i sezonskim radnicima.
15 Jobseeker’s allowance is a social security benefit provided under the Jobseekers Act 1995 (‘the 1995 Act’), section 1(2)(i) of which requires the claimant to be in Great Britain.
15 Naknada za traženje posla je socijalno davanje predviđeno zakonom Jobseekers Act 1995 (Zakon o osobama koje traže posao iz 1995., u daljnjem tekstu: Zakon iz 1995.), u kojem se člankom 1. stavkom 2. točkom (i) zahtijeva da je podnositelj zahtjeva u Velikoj Britaniji.
16 Regulations made under the 1995 Act, namely the Jobseeker’s Allowance Regulations 1996 (‘the 1996 Regulations’) lay down the conditions to be met in order to be eligible for jobseeker’s allowance and the amounts that may be claimed by the various categories of claimant. Paragraph 14(a) of Schedule 5 to the 1996 Regulations prescribes an amount of nil for the category of ‘persons from abroad’ who are without family to support.
16 Propisima donesenima na temelju Zakona iz 1995., posebno Jobseeker’s Allowance Regulations 1996 (u daljnjem tekstu: propisi iz 1996.) utvrđuju se uvjeti koji moraju biti ispunjeni za ostvarivanje prava na naknadu za traženje posla i iznosi koje mogu tražiti različite kategorije podnositelja zahtjeva. Stavkom 14. točkom (a) Priloga 5. propisima iz 1996. predviđen je iznos u vrijednosti nula za kategoriju „stranci” bez uzdržavanih članova obitelji.
17 Regulation 85(4) of the 1996 Regulations defines ‘person from abroad’ as follows:
17 Člankom 85. stavkom 4. propisa iz 1996. „stranac” je definiran kako slijedi:
‘… a claimant who is not habitually resident in the United Kingdom, the Channel Islands, the Isle of Man or the Republic of Ireland, but for this purpose, no claimant shall be treated as not habitually resident in the United Kingdom who is –
„[...] podnositelj zahtjeva koji nema uobičajeno boravište u Ujedinjenoj Kraljevini, na Kanalskim otocima, na otoku Man ili u Irskoj, ali se u tu svrhu s nijednim podnositeljem zahtjeva ne postupa kao da nema uobičajeno boravište u Ujedinjenoj Kraljevini ako je:
"(a) a worker for the purposes of Council Regulation (EEC) No 1612/68 or (EEC) No 1251/70 or a person with a right to reside in the United Kingdom pursuant to Council Directive No 68/360/EEC or No 73/148/EEC;"
"(a) radnik u smislu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1612/68 ili Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1251/70 ili osoba koja ima pravo boraviti u Ujedinjenoj Kraljevini u skladu s Direktivom Vijeća br. 68/360/EEZ ili Direktivom Vijeća br. 73/148/EEZ;"
…’
[...]”
18 Mr Collins was born in the United States and possesses dual Irish and American nationality. As part of his college studies, he spent one semester in the United Kingdom in 1978. In 1980 and 1981 he returned there for a stay of approximately 10 months, during which he did part-time and casual work in pubs and bars and in sales. He went back to the United States in 1981. He subsequently worked in the United States and in Africa.
18 B. F. Collins je rođen u Sjedinjenim Državama te ima dvojno irsko i američko državljanstvo. U okviru svojega sveučilišnog studija proveo je jedan semestar u Ujedinjenoj Kraljevini 1978. godine. U Ujedinjenu se Kraljevinu vratio 1980. i 1981. i tamo je boravio približno deset mjeseci, tijekom kojih je radio nepuno radno vrijeme i povremeno u barovima te u prodaji. U Sjedinjene se Države vratio 1981. godine. Nakon toga je radio u Sjedinjenim Državama i Africi.
19 Mr Collins returned to the United Kingdom on 31 May 1998 in order to find work there in the social services sector. On 8 June 1998 he claimed jobseeker’s allowance, which was refused by decision of an adjudication officer of 1 July 1998, on the ground that he was not habitually resident in the United Kingdom. Mr Collins appealed to a Social Security Appeal Tribunal, which upheld the refusal, stating that he could not be regarded as habitually resident in the United Kingdom since (i) he had not been resident for an appreciable time and (ii) he was not a worker for the purposes of Regulation No 1612/68, nor did he have a right to reside in the United Kingdom pursuant to Directive 68/360.
19 B. F. Collins se vratio u Ujedinjenu Kraljevinu 31. svibnja 1998. kako bi tamo pronašao posao u sektoru socijalnih usluga. Dana 8. lipnja 1998. podnio je zahtjev za naknadu za traženje posla, koji je Adjudication Officer odbio odlukom od 1. srpnja 1998. uz obrazloženje da nema uobičajeno boravište u Ujedinjenoj Kraljevini. B. F. Collins je podnio žalbu Social Security Appeal Tribunalu (Ujedinjena Kraljevina), koji je potvrdio odluku o odbijanju uz obrazloženje da se ne može smatrati da B. F. Collins ima uobičajeno boravište u Ujedinjenoj Kraljevini jer s jedne strane njegov boravak nije dugo trajao, a s druge strane on nije radnik u smislu Uredbe br. 1612/68 niti je imao pravo boraviti u toj državi u smislu Direktive 68/360.
20 Mr Collins then appealed to the Social Security Commissioner, who decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
20 B. F. Collins je zatim podnio žalbu Social Security Commissioneru, koji je odlučio prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
‘(1)
„1)
Is a person in the circumstances of the claimant in the present case a worker for the purposes of Regulation No 1612/68 of the Council of 15 October 1968?
Je li osoba u okolnostima u kojima je tužitelj u ovom predmetu radnik u smislu Uredbe Vijeća br. 1612/68 od 15. listopada 1968.?
(2) If the answer to question 1 is not in the affirmative, does a person in the circumstances of the claimant in the present case have a right to reside in the United Kingdom pursuant to Directive No 68/360 of the Council of 15 October 1968?
2) Ako je odgovor na [prvo] pitanje negativan […], ima li osoba u okolnostima u kojima je tužitelj u ovom predmetu pravo boraviti u Ujedinjenoj Kraljevini u smislu Direktive Vijeća br. 68/360 od 15. listopada 1968.?
(3) If the answers to both questions 1 and 2 are not in the affirmative, do any provisions or principles of European Community law require the payment of a social security benefit with conditions of entitlement like those for income-based jobseeker’s allowance to a person in the circumstances of the claimant in the present case?’
3) Ako su odgovori na [prva dva] pitanja […] negativni, zahtijeva li se određenom odredbom ili načelom prava Zajednice isplata socijalne naknade pod jednakim uvjetima kao što su uvjeti za dodjelu naknade za traženje posla na temelju dohotka osobi u okolnostima u kojima je tužitelj u ovom predmetu?”
21 Mr Collins contends that, as Community law currently stands, his position in the United Kingdom as a person genuinely seeking work gives him the status of a ‘worker’ for the purposes of Regulation No 1612/68 and brings him within the scope of Article 7(2) of that regulation. At paragraph 32 of its judgment in Case C-85/96 Martínez Sala [1998] ECR I-2691, the Court deliberately laid down the rule that persons seeking work are to be considered to be workers for the purposes of Regulation No 1612/68 if the national court is satisfied that the person concerned was genuinely seeking work at the appropriate time.
21 B. F. Collins smatra da mu prema sadašnjem stanju prava Zajednice njegov položaj osobe koja stvarno traži posao u Ujedinjenoj Kraljevini daje status „radnika” u smislu Uredbe br. 1612/68 i svrstava ga u područje primjene članka 7. stavka 2. navedene Uredbe. U točki 32. presude od 12. svibnja 1998., Martínez Sala (C-85/96, Zb., str. I-2691.), Sud je namjerno utvrdio pravilo da se osobe koje traže posao trebaju smatrati radnicima u smislu Uredbe 1612/68 ako je nacionalni sud siguran da je dotična osoba stvarno tražila posao u odgovarajućem vremenu.
22 The United Kingdom Government, the German Government and the Commission of the European Communities, on the other hand, submit that a person in Mr Collins’ position is not a worker for the purposes of Regulation No 1612/68.
22 S druge strane, vlada Ujedinjene Kraljevine, njemačka vlada i Komisija Europskih zajednica smatraju da osoba u situaciji u kojoj je B. F. Collins nije radnik u smislu Uredbe br. 1612/68.
23 The United Kingdom Government and the Commission argue that Mr Collins cannot claim to be a ‘former’ migrant worker who is now merely seeking a benefit under Article 7(2) of Regulation No 1612/68, because there is no relationship between the work which he did in the course of 1980 and 1981 and the type of work which he says he wished to find in 1998.
23 Vlada Ujedinjene Kraljevine i Komisija ističu da B. F. Collins ne može tvrditi da je „prijašnji” radnik migrant koji sada samo traži naknadu u skladu s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 1612/68, jer ne postoji nikakva povezanost između posla koji je obavljao tijekom 1980. i 1981. godine i vrste posla koji je, prema njegovim navodima, tražio 1998.
24 In Case 316/85 Lebon [1987] ECR 2811, the Court held that equal treatment with regard to social and tax advantages, which is laid down by Article 7(2) of Regulation No 1612/68, applies only to workers, and that those who move in search of employment qualify for such equal treatment only as regards access to employment in accordance with Article 48 of the Treaty and Articles 2 and 5 of that regulation.
24 U presudi od 18. lipnja 1987., Lebon (316/85, Zb., str. 2811.), Sud je presudio da se jednako postupanje u pogledu socijalnih i poreznih povlastica, koje je utvrđeno člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 1612/68, primjenjuje samo na radnike i da s druge strane, radnici koji se kreću u potrazi za poslom ostvaruju pravo na takvo jednako postupanje samo u pogledu pristupa zapošljavanju u skladu s člankom 48. Ugovora i člancima 2. i 5. navedene Uredbe.
25 The German Government draws attention to the specific circumstances in Martínez Sala, cited above, which were characterised by very close connections of long duration between the plaintiff and the host Member State, whereas in the main proceedings there is clearly no link between the earlier work carried out by Mr Collins and the work sought by him.
25 Njemačka vlada ukazuje na posebne okolnosti predmeta u kojima je bila donesena prethodno navedena presuda Martínez Sala, koje su bile obilježene vrlo uskom i dugotrajnom povezanošću tužitelja i države članice domaćina, dok u glavnom postupku očito ne postoji nikakva povezanost između prijašnjeg posla koji je obavljao B. F. Collins i posla koji je tražio.
The Court’s answer
Odgovor Suda
26 In accordance with the Court’s case-law, the concept of ‘worker’, within the meaning of Article 48 of the Treaty and of Regulation No 1612/68, has a specific Community meaning and must not be interpreted narrowly. Any person who pursues activities which are real and genuine, to the exclusion of activities on such a small scale as to be regarded as purely marginal and ancillary, must be regarded as a ‘worker’. The essential feature of an employment relationship is, according to that case-law, that for a certain period of time a person performs services for and under the direction of another person in return for which he receives remuneration (see, in particular, Case 66/85 Lawrie-Blum [1986] ECR 2121, paragraphs 16 and 17, Martínez Sala, paragraph 32, and Case C-337/97 Meeusen [1999] ECR I-3289, paragraph 13).
26 U skladu sa sudskom praksom Suda, pojam „radnik” u smislu članka 48. Ugovora i Uredbe br. 1612/68 je pojam Zajednice i ne smije se tumačiti restriktivno. „Radnikom“ treba smatrati svaku osobu koja obavlja stvarne i efektivne djelatnosti, osim djelatnosti koje su toliko ograničenog opsega da ih se može smatrati samo marginalnima i akcesornima”. Prema navedenoj sudskoj praksi, karakteristika je radnog odnosa da osoba tijekom određenog razdoblja za drugu osobu i pod njezinim vodstvom obavlja poslove za koje dobiva naknadu (posebno vidjeti presudu od 3. srpnja 1986., Lawrie-Blum, 66/85, Zb., str. 2121., t. 16. i 17., navedenu presudu Martínez Sala, t. 32., i presudu od 8. lipnja 1999., Meeusen, C-337/97, Zb., str. I-3289., t. 13.).
27 The Court has also held that migrant workers are guaranteed certain rights linked to the status as a worker even when they are no longer in an employment relationship (Case C-35/97 Commission v France [1998] ECR I-5325, paragraph 41, and Case C-413/01 Ninni-Orasche [2003] ECR I-0000, paragraph 34).
27 Sud je jednako tako presudio da se radnicima migrantima jamče određena prava povezana sa statusom radnika čak i kada više nisu u radnom odnosu (presude od 24. rujna 1998., Komisija/Francuska, C-35/97, Zb., str. I-5325., t. 41., i od 6. studenoga 2003., Ninni-Orasche, C-413/01, Zb., str. I-13187., t. 34.).
28 As is apparent from the documents sent to the Court by the Social Security Commissioner, Mr Collins performed casual work in the United Kingdom, in pubs and bars and in sales, during a 10-month stay there in 1981. However, even if such occupational activity satisfies the conditions as set out in paragraph 26 of this judgment for it to be accepted that during that stay the appellant in the main proceedings had the status of a worker, no link can be established between that activity and the search for another job more than 17 years after it came to an end.
28 Kao što proizlazi iz spisa koji je sud koji je uputio zahtjev poslao Sudu, B. F. Collins je tijekom desetomjesečnog boravka u Ujedinjenoj Kraljevini 1980. i 1981. povremeno radio u barovima i u sektoru prodaje. Međutim, treba istaknuti da čak i ako te profesionalne djelatnosti udovoljavaju uvjetima iz točke 26. ove presude, na temelju čega se može priznati da je podnositelj zahtjeva u glavnom postupku tijekom navedenog boravka imao status radnika, ne može se utvrditi nikakva povezanost između tih djelatnosti i potrage za drugim poslom više od sedamnaest godina nakon prestanka tih djelatnosti.
29 In the absence of a sufficiently close connection with the United Kingdom employment market, Mr Collins’ position in 1998 must therefore be compared with that of any national of a Member State looking for his first job in another Member State.
29 Zbog nedovoljno uske povezanosti s tržištem rada Ujedinjene Kraljevine, položaj B. F. Collinsa 1998. stoga treba usporediti s položajem bilo kojeg državljanina države članice koji traži prvo zaposlenje u drugoj državi članici.
30 In this connection, it is to be remembered that the Court’s case-law draws a distinction between Member State nationals who have not yet entered into an employment relationship in the host Member State where they are looking for work and those who are already working in that State or who, having worked there but no longer being in an employment relationship, are nevertheless considered to be workers (see Case 39/86 Lair [1988] ECR 3161, paragraphs 32 and 33).
30 U tom pogledu valja podsjetiti da u sudskoj praksi Suda postoji razlika između državljana države članice koji još nisu stupili u radni odnos u državi članici domaćinu u kojoj traže posao i onih koji već rade u toj državi ili su radili, no više nisu u radnom odnosu, ali se ipak smatraju radnicima (vidjeti presudu od 21. lipnja 1988., Lair, 39/86, Zb., str. 3161., t. 32. i 33.).
31 While Member State nationals who move in search for work benefit from the principle of equal treatment only as regards access to employment, those who have already entered the employment market may, on the basis of Article 7(2) of Regulation No 1612/68, claim the same social and tax advantages as national workers (see in particular, Lebon, cited above, paragraph 26, and Case C-278/94 Commission v Belgium [1996] ECR I-4307, paragraphs 39 and 40).
31 Dok se državljani države članice koji se kreću u potrazi za poslom koriste načelom jednakog postupanja samo u pogledu pristupa zapošljavanju, oni koji su već ušli na tržište rada mogu, u skladu s člankom 7. stavkom 2. Uredbe br. 1612/68, tražiti jednake socijalne i porezne povlastice kao nacionalni radnici (osobito vidjeti navedenu presudu Lebon, t. 26., i presudu od 12. rujna 1996., Komisija/Belgija, C-278/94, Zb., str. I-4307., t. 39. i 40.).
32 The concept of ‘worker’ is thus not used in Regulation No 1612/68 in a uniform manner. While in Title II of Part I of the regulation this term covers only persons who have already entered the employment market, in other parts of the same regulation the concept of ‘worker’ must be understood in a broader sense.
32 Stoga se pojam „radnik” u Uredbi br. 1612/68 ne upotrebljava jednoznačno. Dok su u glavi II. dijelu I. Uredbe ovim pojmom obuhvaćene samo osobe koje su već ušle na tržište rada, u drugim dijelovima iste Uredbe pojam „radnik” treba tumačiti u širem smislu.
33 Accordingly, the answer to the first question must be that a person in the circumstances of the appellant in the main proceedings is not a worker for the purposes of Title II of Part I of Regulation No 1612/68. It is, however, for the national court or tribunal to establish whether the term ‘worker’ as referred to by the national legislation at issue is to be understood in that sense.
33 U tim okolnostima na prvo pitanje valja odgovoriti da osoba u okolnostima u kojima je tužitelj u glavnom postupku nije radnik u smislu glave II. dijela I. Uredbe br. 1612/68. Međutim, na nacionalnom je sudu da utvrdi treba li pojam „radnik” iz predmetnih nacionalnih propisa tumačiti u tom smislu.
34 Mr Collins submits that Directive 68/360 grants a right of residence for a period of three months to persons seeking work.
34 B. F. Collins smatra da se Direktivom 68/360 dodjeljuje pravo boravka u trajanju od tri mjeseca osobama koje traže posao.
35 The United Kingdom Government, the German Government and the Commission contend that it is on the basis of Article 48 of the Treaty directly, and not of the provisions of Directive 68/360, which are applicable exclusively to persons who have found work, that Mr Collins would be entitled to go to the United Kingdom to seek work and to stay there as a person looking for work for a reasonable period.
35 Vlada Ujedinjene Kraljevine, njemačka vlada i Komisija smatraju da pod uvjetom da se poziva izravno na članak 48. Ugovora, a ne na odredbe Direktive 68/360 koje se primjenjuju isključivo na osobe koje su zaposlene, B. F. Collins im pravo uputiti se u Ujedinjenu Kraljevinu radi traženja posla i boraviti tamo razumno vrijeme kao osoba u potrazi za zaposlenjem.
36 In the context of freedom of movement for workers, Article 48 of the Treaty grants nationals of the Member States a right of residence in the territory of other Member States in order to pursue or to seek paid employment (Case C-171/91 Tsiotras [1993] ECR I-2925, paragraph 8).
36 Najprije valja podsjetiti da se u okviru slobodnog kretanja radnika, člankom 48. Ugovora državljanima država članica dodjeljuje pravo boravka na državnom području drugih država članica radi obavljanja ili traženja zaposlenja (presuda od 26. svibnja 1993., Tsiotras, C-171/91, Zb., str. I-2925., t. 8.).
37 The right of residence which persons seeking employment derive from Article 48 of the Treaty may be limited in time. In the absence of Community provisions prescribing a period during which Community nationals who are seeking employment may stay in their territory, the Member States are entitled to lay down a reasonable period for this purpose. However, if after expiry of that period, the person concerned provides evidence that he is continuing to seek employment and that he has genuine chances of being engaged, he cannot be required to leave the territory of the host Member State (see Case C-292/89 Antonissen [1991] ECR I-745, paragraph 21, and Case C-344/95 Commission v Belgium [1997] ECR I-1035, paragraph 17).
37 Pravo boravka koje osobe koje traže posao ostvaruju na temelju članka 48. Ugovora može biti vremenski ograničeno. U nedostatku odredaba Zajednice kojima se propisuje rok u kojem državljani Zajednice koji traže posao mogu boraviti na državnom području država članica, one imaju pravo u tu svrhu utvrditi razumno razdoblje. Međutim, ako nakon isteka tog roka dotična osoba predoči dokaz da nastavlja s traženjem posla i da ima stvarne izglede za zapošljavanje, od nje se ne može zahtijevati da napusti državno područje države članice domaćina (vidjeti presude od 26. veljače 1991., Antonissen, C-292/89, Zb., str. I-745., t. 21., i od 20. veljače 1997., Komisija/Belgija, C-344/95, Zb., str. I-1035., t. 17.).
38 Directive 68/360 seeks to abolish, within the Community, restrictions concerning the movement and residence of Member State nationals and of members of their families to whom Regulation No 1612/68 applies.
38 Direktivom 68/360 nastoje se unutar Zajednice ukinuti ograničenja kretanja i boravka za državljane država članica i članove njihovih obitelji na koje se primjenjuje Uredba br. 1612/68.
39 So far as concerns restrictions on movement, first, Article 2(1) of Directive 68/360 requires Member States to grant the right to leave their territory to Community nationals intending to go to another Member State to seek employment there. Second, in accordance with Article 3(1) of the directive, Member States are to allow those nationals to enter their territory simply on production of a valid identity card or passport.
39 U vezi s ograničenjima kretanja, s jedne strane se člankom 2. stavkom 1. Direktive 68/360 od država članica zahtijeva da državljanima Zajednice odobre pravo napuštanja njihova državnog područja s namjerom odlaska u drugu državu članicu radi traženja zaposlenja. S druge strane, u skladu s člankom 3. stavkom 1. Direktive, države članice dopuštaju tim državljanima ulazak na njihovo državno područje uz predočenje valjane osobne iskaznice ili putovnice.
40 In addition, given that the right of residence is a right conferred directly by the Treaty (see, in particular, Case C-363/89 Roux [1991] ECR I-273, paragraph 9), issue of a residence permit to a national of a Member State, as provided for by Directive 68/360, is to be regarded not as a measure giving rise to rights but as a measure by a Member State serving to prove the individual position of a national of another Member State with regard to provisions of Community law (Case C-459/99 MRAX [2002] ECR I-6591, paragraph 74).
40 Osim toga, s obzirom na to da je pravo boravka pravo koje je izravno dodijeljeno Ugovorom (osobito vidjeti presudu od 5. veljače 1991., Roux, C-363/89, Zb., str. I-273., t. 9.), izdavanje dozvole boravka državljaninu države članice, kako je predviđeno Direktivom 68/360, ne smije se smatrati aktom kojim se ostvaruju prava, već aktom države članice kojim se dokazuje pojedinačni položaj državljanina druge države članice u pogledu odredaba prava Zajednice (presuda od 25. srpnja 2002., MRAX, C-459/99, Zb., str. I-6591., t. 74.).
41 Under Article 4 of Directive 68/360, Member States are to grant the right of residence in their territory only to workers who are able to produce, in addition to the document with which they entered the Member State’s territory, a confirmation of engagement from the employer or a certificate of employment.
41 U skladu s člankom 4. Direktive 68/360, države članice priznaju pravo boravka na svojem državnom području samo radnicima koji uz ispravu s kojom su ušli na državno područje države članice mogu predočiti i izjavu poslodavca da će zaposliti radnika ili potvrdu o zapošljavanju.
42 Article 8 of the directive sets out an exhaustive list of the circumstances in which certain categories of workers may have their right of residence recognised without issue of a residence permit to them.
42 U članku 8. Direktive taksativno su navedene okolnosti u kojima određenim kategorijama radnika može biti priznato pravo boravka bez izdavanja dozvole boravka.