natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In such a situation, what requirements should be placed on that pharmacy as regards control of orders, packaging and receipt?
Kakve je zahtjeve u tom slučaju potrebno postaviti takvoj ljekarni u pogledu kontrole narudžbi, pakiranja i primitka?
(c) Are Questions 1(a) and 1(b) to be assessed differently in the light of Articles 28 EC and 30 EC if the imported medicines in question are medicines authorised in the importing State, which a pharmacy in an EU Member State previously obtained from wholesalers in the importing State?
(c) Treba li pitanja iz stavka 1. točaka (a) i (b) procijeniti različito u smislu članaka 28. -a i 30. UEZ-a, ako su uvezeni lijekovi oni koji su odobreni u državi uvoza i koje je ljekarna sa sjedištem u državi članici Europske unije prethodno kupila od trgovca na veliko iz države uvoza?
2. Is it compatible with Articles 28 EC and 30 EC for a national prohibition on advertising medicines by mail order or medicines for human use available only on prescription or through pharmacies authorised in the State of origin but not the importing State to be interpreted so broadly that the internet presentation of a pharmacy of an EU Member State, which in addition to the mere presentation of its business describes individual medicines with their product name, prescription status, package size and price and at the same time offers the possibility of ordering those medicines by means of an on-line order form, is classified as prohibited advertising, with the result that cross-border orders of medicines by internet, including cross-border delivery of those orders, is at least made substantially more difficult?
2. Je li u skladu s člancima 28. UEZ-a i 30. UEZ-a da se nacionalna zabrana oglašavanja prodaje lijekova putem poštanske narudžbe kao i lijekova za humanu primjenu koji se izdaju samo na liječnički recept i lijekova za humanu primjenu, odobrenih u državi podrijetla ali ne u državi uvoza, čija prodaja je ograničena na ljekarne, tumači tako široko da se internetski portal ljekarne koji uz uobičajeno predstavljanje poduzeća opisuje pojedinačne lijekove s navođenjem imena, statusa što se tiče recepta, veličine pakiranja i cijene te u isto vrijeme nudi mogućnost narudžbe tih lijekova putem on-line obrasca za narudžbu, definira kao zabranjeno oglašavanje zbog čega su prekogranične narudžbe lijekova putem interneta, uključujući prekograničnu dostavu tih narudžbi, u svakom slučaju značajno otežane?
(a) Having regard to Article 1(3) of Directive 2000/31 ..., do Articles 28 EC and 30 EC require the internet presentation of a pharmacy of an EU Member State, as described above, or parts of that presentation, to be excluded from the definition of advertising to the general public for the purposes of Articles 1(3) and 3(1) of Directive 92/28 ... in order to make it possible in practice as well to offer certain information society services?
(a) Zahtijeva li se, s obzirom na članak 1. stavak 3. Direktive 2000/31 [...], člancima 28. -a i 30. UEZ-a da se navedeno predstavljanje ljekarne iz države članice Europske unije ili neki elementi tog predstavljanja isključe iz pojma oglašavanja prema široj javnosti u smislu članka 1. stavka 3. i članka 3. stavka 1. Direktive 92/28 [...], kako bi se i u praksi omogućila ponuda određenih usluga informacijskog društva?
(b) Can any restriction of the definition of advertising required by Articles 28 EC and 30 EC be justified by the consideration that on-line order forms containing only the minimum information necessary for placing an order, and/or other parts of the internet site of a pharmacy of an EU Member State, are comparable with trade catalogues and/or price lists within the meaning of Article 1(4) of Directive 92/28/EEC?
(b) Može li se eventualno ograničenje pojma oglašavanja u skladu s člancima 28. UEZ-a i 30. UEZ-a opravdati činjenicom da on-line obrasce za naručivanje koji sadrže samo najosnovnije podatke potrebne za slanje narudžbe i/ili druge elemente internetskog portala ljekarne iz države članice Europske unije valja izjednačiti s trgovačkim katalozima i/ili cjenicima u smislu članka 1. stavka 4. Direktive 92/28/EEZ?
3. If some aspects of the internet presentation of a pharmacy of an EU Member State infringe provisions concerning the advertising of medicines, is it to be inferred from Articles 28 EC and 30 EC that cross-border trade in medicines which takes place with the aid of such a presentation must be regarded as lawful despite the prohibited advertising, in order more effectively to implement the principle of the free cross-border movement of goods?
3. Ako neki djelomični aspekti internetskog predstavljanja ljekarne iz države članice Europske unije krše odredbe u vezi s oglašavanjem lijekova, treba li zaključiti na temelju članaka 28. UEZ-a i 30. UEZ-a da takvu prekograničnu trgovinu lijekovima koju omogućava takvo predstavljanje treba smatrati zakonitom usprkos zabrani oglašavanja, kako bi se osigurala učinkovitija provedba načela slobodnog kretanja robe?ˮ
45 By its first question, the national court is asking essentially whether the principle of the free movement of goods under Articles 28 EC to 30 EC is infringed by national legislation, such as that at issue in the main proceedings, whereby medicinal products for human use the sale of which is restricted to pharmacies in the Member State concerned may not be imported commercially by way of mail order through pharmacies approved in other Member States in response to individual orders placed by consumers over the internet.
45 Svojim prvim pitanjem nacionalni sud u biti pita je li načelu slobodnog kretanja robe u smislu članaka od 28. UEZ-a do 30. UEZ-a protivno nacionalno zakonodavstvo, kao što je ono u predmetu u glavnom postupku, prema kojem se lijekovi za humanu primjenu čija je prodaja ograničena na ljekarne u dotičnoj državi članici ne mogu komercijalno uvoziti poštanskom narudžbom preko ljekarni odobrenih u drugim državama članicama na temelju pojedinačnih narudžbi koje krajnji potrošači naručuju putem interneta.
46 In the light of the arguments put forward, particularly by the defendants in the main proceedings, it is appropriate to examine this question, first, in relation to medicinal products which have not been authorised in Germany.
46 Na temelju iznesenih argumenata, posebno onih koje su iznijeli tuženici u glavnom postupku, ovo pitanje valja proučiti najprije u odnosu na lijekove koji nisu odobreni u Njemačkoj.
The question will then be examined in relation to products which are authorised there.
To pitanje će se tada proučiti u odnosu na lijekove koji su u toj državi članici odobreni.
The latter category can be further subdivided into non-prescription and prescription-only medicines.
Ova potonja kategorija može se još podijeliti na lijekove koji se izdaju na recept i lijekove koji se izdaju bez recepta.
Medicinal products which are not authorised in Germany
Lijekovi koji nisu odobreni u Njemačkoj
47 Of the national provisions at issue in the main proceedings, Paragraph 73(1) of the AMG prohibits, as a general rule, the importation of medicinal products subject to authorisation or registration within the national territory on the sole ground that they have not been authorised or registered for being placed on the market there. Consequently, the importation of such products into German territory is precluded for the sole reason that they have not been authorised, irrespective of the method of sale.
47 Od predmetnih nacionalnih odredbi u glavnom postupku, članak 73. stavak 1. AMG-a kao opće pravilo zabranjuje uvoz lijekova koji podliježu odobrenju ili registraciji na državnom području samo zato što nisu bili odobreni ili registrirani za stavljanje u promet na tom državnom području. Stoga uvoz takvih lijekova na njemačko državno područje nije dozvoljen samo zato jer oni nisu bili dozvoljeni, bez obzira na način prodaje.
48 If a provision such as Paragraph 73(1) of the AMG is compatible with Community law, it will not be necessary to consider whether, in respect of this category of medicines, Articles 28 EC to 30 EC preclude national legislation which prohibits the sale by mail order of medicinal products the sale of which is restricted to pharmacies.
48 Ako je odredba kao što je članak 73. stavak 1. AMG-a u skladu s pravom Zajednice, u pogledu te kategorije lijekova neće biti potrebno ispitati jesu li člancima od 28. UEZ-a do 30. UEZ-a protivni nacionalni propisi koji zabranjuju prodaju poštanskom narudžbom lijekova čija je prodaja ograničena na ljekarne.
49 Both the German Government and the Commission submit that Paragraph 73 of the AMG, which prohibits imports of medicinal products which have not obtained the requisite authorisation, corresponds to the prohibition on placing on the market medicinal products which have not been authorised in the Member State concerned, which is laid down in Article 3 of Directive 65/65, as replaced by Article 6(1) of the Community Code.
49 Njemačka vlada i Komisija tvrde da se članak 73. AMG-a, kojim se zabranjuje uvoz lijekova koji za to nisu dobili traženo odobrenje, nadovezuje na zabranu stavljanja u promet lijekova koji nisu bili odobreni u dotičnoj državi članici, što je utvrđeno u članku 3. Direktive 65/65, kako je zamijenjen člankom 6. stavkom 1. zakonika Zajednice.
Thus, the national legislation is intended to ensure that there is no circumvention of the existing obligation to obtain authorisation.
Stoga bi namjena nacionalnog zakonodavstva bila spriječiti izbjegavanje postojeće obveze odobrenja.
50 The Greek Government supports that view, arguing that if medicinal products which have not obtained the authorisation required by the importing Member States can be ordered over the internet, the system of marketing authorisations for pharmaceutical products will be fatally undermined.
50 Grčka vlada podržava to stajalište i tvrdi da bi mogućnost naručivanja lijekova putem interneta, za koje u državi članici uvoza nije bilo izdano zahtijevano odobrenje, u bitnome narušila sustav odobrenja za promet gotovim lijekovima.
Manufacturers of medicinal products will be able to obtain authorisation in the Member State with the least stringent legislation in this domain and release the products into circulation in Member States in which they are not authorised.
Proizvođači lijekova bi u stvari imali mogućnost dobivanja odobrenja u državi članici u kojoj je zakonodavstvo u tom području najmanje strogo i staviti ih u promet u državama članicama u kojima ti lijekovi nisu odobreni.
Such a situation is tantamount to a complete absence of controls on the importation of medicinal products, whether authorised or not, which would make any control of parallel imports impossible.
Takva situacija bila bi jednaka potpunoj slobodi uvoza lijekova, bez obzira na to jesu li odobreni li ne, koja bi onemogućila kontrolu paralelnog uvoza.
51 The defendants in the main proceedings submit, for the reasons put forward in relation to authorised medicines (see paragraphs 61 and 62 of this judgment), that Paragraph 73(1) of the AMG must be regarded as a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction on the free movement of goods within the meaning of Article 28 EC.
51 Tuženici u glavnom postupku tvrde da se zbog razloga iznesenih u vezi s odobrenim lijekovima (vidjeti točke 61. i 62. ove presude), članak 73. stavak 1. AMG-a mora smatrati mjerom koja ima učinak jednak ograničenju slobodnog kretanja robe u smislu članka 28. UEZ-a.
52 As the German and Greek Governments and the Commission rightly observe, the general prohibition imposed by Paragraph 73(1) of the AMG corresponds to the prohibition, at Community level, on placing on the market medicinal products which have not been authorised in the Member State concerned, which was laid down in Article 3 of Directive 65/65, now replaced by Article 6(1) of the Community Code.
52 Kako ispravno primjećuju njemačka i grčka vlada te Komisija, načelna zabrana koju uvodi članak 73. stavak 1. AMG-a odgovara zabrani, na razini Zajednice, stavljanja u promet lijekova koji nisu bili odobreni u dotičnoj državi članici, utvrđenoj u članku 3. Direktive 65/65, koji je sada zamijenjen člankom 6. stavkom 1. zakonika Zajednice.
According to those provisions, medicinal products, even if they are authorised in one Member State, must also, if they are to be placed on the market of another Member State, have been authorised either by the competent authority of that State or under the Community rules referred to in those provisions.
Čak i ako su lijekovi u jednoj državi članici odobreni, za njihovo stavljanje u promet u drugoj državi članici moraju u skladu s tim odredbama dobiti odobrenje koje izdaje nadležno tijelo te države ili je izdano prema pravilima Zajednice iz tih odredbi.
53 Consequently, a national rule such as Paragraph 73(1) of the AMG, whereby a Member State discharges its obligations under Directive 65/65 and the Community Code, cannot be characterised as a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on imports within the meaning of Article 28 EC (see, to that effect, in the context of Council Directive 86/469/EEC of 16 September 1986 concerning the examination of animals and fresh meat for the presence of residues (OJ 1986 L 275, p. 36), Case C-246/98 Berendse-Koenen [2000] ECR I-1777, paragraph 25).
53 Stoga se nacionalno pravilo kao što je članak 73. stavak 1. AMG-a, kojim država članica ispunjava obveze koje proizlaze iz Direktive 65/65 i zakonika Zajednice, ne može smatrati mjerom koja ima jednaki učinak kao i količinsko ograničenje na uvoz iz članka 28. UEZ-a (vidjeti u tom smislu u okviru Direktive Vijeća 86/469/EEZ od 16. rujna 1986. o pregledima životinja i svježeg mesa na prisutnost rezidua (SL L 275, str. 36.), presudu od 23. ožujka 2000., Berendse-Koenen, C-246/98, Zb., str. I-1777., t. 25.).
Accordingly, Articles 28 EC to 30 EC cannot be relied on in order to circumvent the system of national authorisation provided for by Directive 65/65 and the Community Code, which is implemented in national law by Paragraph 73(1) of the AMG.
Zbog toga nije moguće pozivati se na članke od 28. UEZ-a do 30. UEZ-a kako bi se zaobišao nacionalni sustav izdavanja odobrenja predviđen u Direktivi 65/65 i zakoniku Zajednice koji je prenesen u nacionalno pravo člankom 73. stavkom 1. AMG-a.
54 It follows from that finding that, as regards medicinal products which are subject to, but which have not obtained, authorisation there is no need to consider whether the national provisions at issue in the main proceedings are precluded by Articles 28 EC to 30 EC.
54 Iz tog utvrđenja proizlazi da u pogledu lijekova koji podliježu odobrenju, ali za koje nije izdano odobrenje, nije potrebno ispitivati jesu li člancima 28. UEZ-a do 30. UEZ-a protivne dotične nacionalne odredbe u predmetu u glavnom postupku.
Medicinal products which are authorised in Germany
Lijekovi koji su odobreni u Njemačkoj
55 The first question is more germane as regards medicinal products which have obtained marketing authorisations for the German market.
55 Prvo pitanje je više relevantno za lijekove koji su dobili odobrenje za stavljanje u promet na njemačkom tržištu.
More specifically, this question seeks to ascertain whether the prohibition on the sale by mail order of medicinal products which may be sold only in pharmacies in the Member State concerned, such as the prohibition laid down in Paragraph 43(1) of the AMG, is compatible with the principle of the free movement of goods.
Preciznije rečeno, ovim pitanjem nastoji se utvrditi je li zabrana prodaje poštanskom narudžbom lijekova koji se mogu prodavati u dotičnoj državi članici isključivo u ljekarnama, kako je utvrđena u članku 43. stavku 1. AMG-a, u skladu s načelom slobodnog kretanja robe.
That question is divided into three parts, which must be dealt with separately.
To je pitanje podijeljeno u tri dijela koje je potrebno zasebno proučiti.
Is the national prohibition on mail-order sales a measure having equivalent effect within the meaning of Article 28 EC?
Pitanje je li nacionalna zabrana prodaje putem poštanske narudžbe mjera s istovrsnim učinkom u smislu članka 28. UEZ-a
(Question 1(a))
(točka (a) prvog pitanja)
56 The Apothekerverband and the Commission, supported on this point by the German, Greek, French and Austrian Governments, submit that the free movement of goods is not impeded.
56 Apothekerverband i Komisija, koje u vezi s ovim podupiru njemačka, grčka, francuska i austrijska vlada, misle da nema prepreka slobodnom kretanju robe.
They maintain that the prohibition laid down in Paragraph 43(1) of the AMG, which does not concern the production or composition of particular products but solely the ways in which they are marketed, applies in the same way, both in law and in fact, to the marketing of domestic products and those from other Member States alike.
One tvrde da zabrana utvrđena u članku 43. stavku 1. AMG-a, koja se ne odnosi na proizvodnju ili sastav pojedinih proizvoda već isključivo na način njihovog stavljanja u promet, jednako vrijedi, pravno i činjenično, za stavljanje u promet domaćih proizvoda i onih iz drugih država članica.
Such a prohibition therefore falls outside the scope of Article 28 EC for the reasons given by the Court in Joined Cases C-267/91 and C-268/91 Keck and Mithouard [1993] ECR I-6097, paragraphs 15 to 17, and Case C-292/92 Hünermund and Others [1993] ECR I-6787, paragraph 21.
Takva zabrana stoga ne spada u područje primjene članka 28. UEZ-a zbog razloga koje je iznio Sud u presudama od 24. studenoga 1993. Keck i Mithouard (C-267/91 i C-268/91, Zb., str. I-6097., t. od 15. do 17.) i od 15. prosinca 1993., Hünermund i ostali (C-292/92, Zb., str. I-6787., t. 21.).
57 The French Government supports that view, pointing to the judgment in Case C-391/92 Commission v Greece [1995] ECR I-1621, in which the Court, in paragraphs 11 to 13, acknowledged the compatibility with the Treaty of a monopoly for pharmacies on the sale of baby milk and also pointed out that that monopoly was not designed to regulate trade in goods between Member States.
57 Francuska vlada podržava to stajalište upozoravajući na presudu od 29. lipnja 1995., Komisija/Grčka (C-391/92, Zb., str. I-1621.) u kojoj bi Sud, u točkama od 11. do 13., priznao sukladnost monopola prodaje mlijeka u prahu za dojenčad u ljekarnama s Ugovorom i osim toga naglasio da svrha tog monopola nije bila uređenje trgovine robom između država članica.
58 As regards the Court's subsequent clarification in Case C-368/95 Familiapress [1997] ECR I-3689 and Case C-254/98 TK-Heimdienst [2000] ECR I-151, the Apothekerverband, supported by the Commission and by the German, French and Austrian Governments, submits that the effect of the prohibition at issue before the national court is neither to give rise to any unequal treatment between domestic pharmacies and those established in other Member States as regards their scope for using mail-order selling, nor to make release into circulation more difficult for foreign products than for domestic ones, in particular by making such release subject to additional costs or to duties to which domestic products are not subject.
58 U pogledu naknadnih pojašnjenja Suda u presudi od 26. lipnja 1997., Familiapress (C-368/95, Zb., str. I-3689.) i presudi od 13. siječnja 2000., TK-Heimdienst (C-254/98, Zb., str. I-151.), Apothekerverband tvrdi, uz podršku Komisije te njemačke, francuske i austrijske vlade, da učinak zabrane u predmetu u glavnom postupku nije prouzročiti nejednako postupanje između domaćih ljekarni i onih sa sjedištem u drugim državama članicama u pogledu mogućnosti prodaje putem pošte, niti otežati stavljanje u promet stranih proizvoda u odnosu na domaće proizvode, a posebno ne opterećivati takvo stavljanje u promet dodatnim troškovima ili nametima kojima domaći proizvodi ne podliježu.
59 Although the Apothekerverband and the Commission challenge the argument that access to the German market is barred, maintaining that under the current provisions of the AMG pharmaceutical products may be, and are frequently, imported and reimported, the German Government acknowledges that the fact that the sale of medicinal products by mail order is precluded makes it more difficult for foreign pharmacies to gain access to the German market.
59 Iako Apothekerverband i Komisija pobijaju tvrdnju da je pristup njemačkom tržištu zapriječen, tvrdeći da je u skladu s važećim odredbama AMG-a uvoz i ponovni uvoz farmaceutskih proizvoda moguć i dio uobičajene prakse, njemačka vlada priznaje da isključenje mogućnosti za prodaju lijekova putem poštanske narudžbe otežava stranim ljekarnama pristup njemačkom tržištu.
They are in fact obliged to open their own pharmacy in Germany.
One bi u svari morale otvoriti svoju vlastitu ljekarnu u Njemačkoj.
However, in view of the requirements of the ABO that the pharmacist be present in person, even pharmacies established in Germany do not have unfettered access to the whole German market either.
Međutim, uzimajući u obzir zahtjeve ABO-a da ljekarnik mora biti osobno prisutan, čak ni ljekarne sa sjedištem u Njemačkoj ne bi imale neometan pristup na cjelokupno njemačko tržište.
It follows that any difficulty in exploiting the German market as a whole affects domestic and foreign pharmacists in the same way and thus does not amount to a discriminatory measure having equivalent effect for the purposes of Article 28 EC.
Iz toga proizlazi da sve poteškoće iskorištavanja njemačkog tržišta kao cjeline pogađaju jednako domaće i strane ljekarnike i stoga ne predstavlja diskriminacijsku „mjeru s istovrsnim učinkomˮ u smislu članka 28. UEZ-a.
60 In the alternative, both the Apothekerverband and the German and Austrian Governments submit that the scope of Article 28 EC should be limited so as to permit the Member States to retain sufficient latitude to regulate general aspects of the sale of medicinal products which are in the public interest.
60 Apothekerverband te njemačka i austrijska vlada podredno tvrde da područje primjene članka 28. UEZ-a treba ograničiti tako da se dozvoli državama članicama dovoljno slobodnog prostora za reguliranje općih aspekata prodaje lijekova koji su u javnom interesu.
For that reason, the general prohibition on the sale by mail order of medicinal products the sale of which is restricted to pharmacies cannot be considered to be a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction on imports for the purposes of Article 28 EC.
Iz tog se razloga opću zabranu prodaje lijekova putem poštanske narudžbe, čija je prodaja ograničena na ljekarne, ne može smatrati mjerom koja ima istovrstan učinak količinskom ograničenju na uvoz u smislu članka 28. UEZ-a.
61 The defendants in the main proceedings reject that interpretation of the national legislation as too superficial.
61 Tuženici u glavnom postupku odbacuju takvo tumačenje nacionalnog zakonodavstva smatrajući ga prepovršnim.
In their submission, the prohibition on marketing pharmaceutical products by mail order does not affect the sale of domestic medicinal products and that of medicinal products imported from other Member States in the same manner.
Po njihovom mišljenju, zabrana stavljanja u promet farmaceutskih proizvoda putem poštanske narudžbe ne utječe jednako na prodaju domaćih lijekova i lijekova koji su uvezeni iz drugih država članica.
The prohibition, in conjunction with the rules of professional conduct laid down in the ABO, makes it virtually impossible for pharmacies established in other Member States to gain access to the German market of end consumers of medicinal products.
Ta zabrana, u vezi s deontološkim pravilima utvrđenim u ABO-u, ljekarnama sa sjedištem u drugim državama članicama gotovo potpuno onemogućava pristup krajnjim potrošačima lijekova na njemačkom tržištu.
More specifically, under the ABO, DocMorris cannot gain access to that market unless the pharmacist responsible for the company gives up his pharmaceutical business in the Netherlands and opens a traditional pharmacy in Germany.
Preciznije rečeno, prema ABO-u, DocMorris ne može imati pristup tom tržištu ako ljekarnik odgovoran za poduzeće ne napusti svoju farmaceutsku djelatnost u Nizozemskoj i otvori „klasičnuˮ ljekarnu u Njemačkoj.