natgillin/translations-raw huggingface dataset:
43 It follows from the foregoing that the prohibition in Article 8 of Directive 2001/37 could be adopted on the basis of Article 95 EC. It will have to be examined below whether the adoption of that measure complied with Article 95(3) EC and the legal principles referred to in the national court’s question.
43 Iz prethodno navedenog proizlazi da je mjera zabrane iz članka 8. Direktive 2001/37 mogla biti usvojena na temelju članka 95. UEZ-a. Trebat će dalje ispitati je li usvajanje takve mjere bilo u skladu s člankom 95. stavkom 3. UEZ-a i pravnim načelima iz pitanja suda koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku.
Article 95(3) EC and the principle of proportionality
Članak 95. stavak 3. UEZ-a i načelo proporcionalnosti
44 Article 95(3) EC provides that both the Commission and also the Parliament and the Council are to take as a base a high level of protection of human health, taking account in particular of any new development based on scientific facts.
44 Članak 95. stavak 3. UEZ-a određuje da će i Komisija, ali i Parlament i Vijeće, polaziti od visoke razine zaštite zdravlja ljudi, posebice vodeći računa o svakom novom razvoju utemeljenom na znanstvenim činjenicama.
"45 It should also be borne in mind that the principle of proportionality, which is one of the general principles of Community law, requires that measures implemented through Community provisions are appropriate for attaining the objective pursued and must not go beyond what is necessary to achieve it (see, inter alia, Case 137/85 Maizena [1987] ECR 4587, paragraph 15; Case C-339/92 ADM Ölmühlen [1993] ECR I-6473, paragraph 15; and Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister [2002] ECR I-6453, paragraph 59)."
"45 Također valja imati na umu da je načelo proporcionalnosti jedno od općih načela prava Zajednice i da to načelo zahtijeva da sredstva koja se upotrebljavaju temeljem neke odredbe prava Zajednice budu prikladna za ostvarenje cilja kojem teže i ne smiju ići dalje od onoga što je potrebno za ostvarenje tog cilja (vidjeti osobito presude od 18. studenoga 1987., Maizena, 137/85, Zb., str. 4587, t. 15.; od 7. prosinca 1993., ADM Ölmühlen, C-339/92, Zb., str. I‑6473., t. 15, i od 11. srpnja 2002., Käserei Champignon Hofmeister, C-210/00, Zb., str. I‑6453., t. 59.)."
"46 With regard to judicial review of the conditions referred to in the previous paragraph, the Community legislature must be allowed a broad discretion in an area such as that concerned in the present case, which involves political, economic and social choices on its part, and in which it is called on to undertake complex assessments. Only if a measure adopted in this field is manifestly inappropriate in relation to the objective which the competent institutions are seeking to pursue can the lawfulness of such a measure be affected (see, to that effect, Case C-84/94 United Kingdom v Council [1996] ECR I-5755, paragraph 58; Case C-233/94 Germany v Parliament and Council [1997] ECR I-2405, paragraphs 55 and 56; Case C-157/96 National Farmers’ Union and Others [1998] ECR I-2211, paragraph 61; and British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 123)."
"46 Što se tiče sudskog nadzora uvjeta spomenutih u prethodnoj točki, zakonodavcu Zajednice valja priznati široku diskrecijsku ovlast u području kao što je ono u predmetnom slučaju, što podrazumijeva da u tom području ima mogućnost izbora u političkom, gospodarskom i socijalnom pogledu, i u kojem je pozvan donositi složene ocjene. Samo ako je mjera usvojena u ovom području očito neprikladna u odnosu na cilj koji nadležne institucije žele ostvariti, može se utjecati na zakonitost takve mjere (vidjeti u tom smislu presude od 12. studenoga 1996., Ujedinjena Kraljevina/Vijeće, C-84/94, Zb., str. I‑5755., t. 58.; od 13. svibnja 1997. Njemačka/Parlament i Vijeće, C‑233/94, Zb., str. I‑2405., t. 55. i 56.; od 5. svibnja 1998., National Farmers’ Union i dr., C‑157/96, Zb., str. I‑2211., t. 61., kao i prethodno navedenu presudu British American Tobacco (Investments) i Imperial Tobacco, t. 123.)."
47 With regard to Article 8a inserted in Directive 89/622 by Directive 92/41, it is apparent from the preamble to the latter directive that the prohibition of the marketing of tobacco products for oral use was the only measure that appeared appropriate to cope with the real danger that those new products would be used by young people, thus leading to nicotine addiction, with those products causing cancer of the mouth in particular.
47 Što se tiče članka 8.a koji je u Direktivu 89/622 umetnut Direktivom 92/41, iz uvodnih izjava ove potonje proizlazi da se mjera zabrane stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu činila jedinom mjerom prikladnom za rješavanje stvarnog rizika uporabe tih novih proizvoda kod mladih ljudi koja bi vodila do ovisnosti o nikotinu, pri čemu ti proizvodi uzrokuju posebno rak usta.
48 Arnold André essentially submits that, having regard to the state of the scientific information available to the Community legislature in 2001, when Article 8 of Directive 2001/37 was adopted, on which it moreover relied in amending the rules governing the warning referred to in Article 5(4) of that directive, maintenance of the prohibition of marketing tobacco products for oral use was disproportionate in relation to the objective pursued and did not take account of the development of that scientific information.
48 Arnold André u biti tvrdi, uzimajući u obzir stanje znanstvenih podataka koji su zakonodavcu Zajednice bili dostupni 2001., tj. kada je članak 8. Direktive 2001/37 bio usvojen, i na kojima je, štoviše, temeljio svoje izmjene pravila koja su uređivala upozorenje iz članka 5. stavka 4. te direktive, da je održavanje zabrane stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu bilo neproporcionalno u odnosu na željeni cilj, i da njime nije uzet u obzir razvoj tih znanstvenih podataka.
49 The answer to that argument must be that, while some experts could from 1999 call into question the assertion that, as the 16th recital in the preamble to Directive 92/41 puts it, ‘these new products cause cancer of the mouth in particular’, all controversy on that point was not eliminated at the time of adoption of Directive 2001/37. Moreover, while part of the scientific community accepted that tobacco products for oral use could be used as substitute products for cigarettes, another part challenged the correctness of such a position. From that situation it must be inferred that the scientific information which could have been available to the Community legislature in 2001 did not allow the conclusion that consumption of the products in question presented no danger to human health.
49 Na taj argument valja odgovoriti da iako su 1999. neki stručnjaci mogli dovoditi u pitanje tvrdnju prema kojoj, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 16. Direktive 92/41, „ti novi proizvodi uzrokuju posebno rak usta”, u vrijeme donošenja Direktive 2001/37 ipak nisu otklonjena sva proturječna mišljenja o tom pitanju. Osim toga, dok je jedan dio znanstvene zajednice prihvatio da se duhanski proizvodi za oralnu uporabu mogu upotrebljavati kao zamjenski proizvodi za cigarete, drugi je dio dovodio u pitanje ispravnost takvog stajališta. Iz te situacije valja zaključiti da znanstveni podaci koji su zakonodavcu Zajednice mogli biti na raspolaganju 2001. nisu bili takvi da je bilo moguće zaključiti da potrošnja dotičnih proizvoda nije opasna za zdravlje ljudi.
50 Moreover, like all other tobacco products, those for oral use contain nicotine, which causes addiction and whose toxicity is not disputed.
50 Nadalje, kao i svi ostali duhanski proizvodi, duhanski proizvodi za oralnu uporabu sadrže nikotin, a on uzrokuje ovisnost i njegova se toksičnost ne osporava.
51 Now, first, it had not been shown at the time of adoption of Directive 2001/37 that the harmful effects of those products were lesser in that regard than those of other tobacco products. Second, it had been shown that they presented serious risks to health, which the Community legislature had to take into account.
51 Dakle, kao prvo, u vrijeme donošenja Direktive 2001/37 nije dokazano da su u tom pogledu štetni učinci tih proizvoda manji od učinaka ostalih duhanskih proizvoda. Kao drugo, dokazano je da predstavljaju ozbiljne rizike za zdravlje, što je zakonodavac Zajednice morao uzeti u obzir.
52 In those circumstances, it cannot be maintained that, contrary to the provisions of Article 95(3) EC, the prohibition which follows from Article 8 of Directive 2001/37 was laid down without account being taken of the development of scientific information.
52 U tim uvjetima se ne može smatrati da je, suprotno odredbama članka 95. stavka 3. EZ-a, zabrana koja proizlazi iz članka 8. Direktive 2001/37 bila utvrđena, a da nije uzet u obzir razvoj znanstvenih podataka.
53 Moreover, nothing that has been submitted to the Court allows the view to be taken that tobacco products for oral use were not products new to the market of the Member States as it existed at the time of adoption of Directive 92/41.
53 Nadalje, nijedan element koji je predočen Sudu ne navodi na zaključak da duhanski proizvodi za oralnu uporabu nisu bili novi na tržištu država članica kakvo je to tržište bilo u vrijeme donošenja Direktive 92/41.
54 To satisfy its obligation to take as a base a high level of protection in health matters, in accordance with Article 95(3) EC, the Community legislature was thus able, without exceeding the limits of its discretion in the matter, to consider that a prohibition of the marketing of tobacco products for oral use was necessary, and in particular that there was no alternative measure which allowed that objective to be achieved as effectively.
54 Kako bi ispunio svoju obvezu u skladu s člankom 95. stavkom 3. UEZ-a da polazi od visoke razine zaštite kada se radi o zdravlju, zakonodavac Zajednice mogao je, a da time ne prelazi svoje diskrecijske ovlasti u tom području, smatrati da je zabrana stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu potrebna, a posebno, da ne postoji alternativna mjera koja bi omogućila jednako učinkovito ostvarenje toga cilja.
55 As the Advocate General observes in points 116 to 119 of his Opinion, no other measures aimed at imposing technical standards on manufacturers in order to reduce the harmful effects of the product, or at regulating the labelling of packagings of the product and its conditions of sale, in particular to minors, would have the same preventive effect in terms of the protection of health, inasmuch as they would let a product which is in any event harmful gain a place in the market.
55 Kao što to nezavisni odvjetnik ističe u točkama od 116. do 119. svojeg mišljenja, nijedna druga mjera namijenjena uvođenju tehničkih standarda kojih se proizvođači trebaju pridržavati kako bi smanjili štetne učinke proizvoda ili reguliranju označivanja pakovina proizvoda ili uvjeta prodaje, posebno maloljetnicima, ne bi imala isti preventivni učinak u smislu zaštite zdravlja budući da bi sve druge mjere dopustile da proizvod koji je u svakom slučaju štetan za zdravlje dobije mjesto na tržištu.
56 It follows from the above considerations that, with respect both to the objective of ensuring a high level of protection of human health given to the Community legislature by Article 95(3) EC and to its obligation to comply with the principle of proportionality, the contested prohibition cannot be regarded as manifestly inappropriate.
56 Iz prethodnih razmatranja proizlazi da se, s obzirom na cilj osiguravanja visoke razine zdravlja ljudi koji je zakonodavcu Zajednice zadan odredbama članka 95. stavka 3. UEZ-a i na njegovu obvezu poštovanja načela proporcionalnosti, osporavana mjera zabrane ne može smatrati očito neprimjerenom.
Article 28 EC
Članak 28. UEZ-a
"57 It is settled case-law that the prohibition of quantitative restrictions and measures having equivalent effect laid down by Article 28 EC applies not only to national measures but also to measures adopted by the Community institutions (see in particular, to that effect, Case 15/83 Denkavit Nederland [1984] ECR 2171, paragraph 15; Case C-51/93 Meyhui [1994] ECR I-3879, paragraph 11; and Case C-114/96 Kieffer and Thill [1997] ECR I-3629, paragraph 27)."
"57 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, zabrana količinskih ograničenja i mjera s istovrsnim učinkom utvrđena člankom 28. UEZ-a vrijedi ne samo za nacionalne mjere nego i za mjere koje usvoje institucije Zajednice (vidjeti osobito u tom smislu presude od 17. svibnja 1984., Denkavit Nederland, 15/83, Zb., str. 2171., t. 15.; od 9. kolovoza 1994., Meyhui C-51/93, Zb., I-3879., t. 11.; i od 25. lipnja 1997., Kieffer i Thill, C-114/96, Zb., I-3629., t. 27.)."
58 Nevertheless, as Article 30 EC provides, the provisions of Article 28 EC do not preclude prohibitions or restrictions on imports, exports or goods in transit justified inter alia on grounds of protection of the health and life of humans.
58 Međutim, kako je predviđeno člankom 30. UEZ-a, odredbe članka 28. UEZ-a ne isključuju zabrane ili ograničenja uvoza, izvoza ili provoza robe koji su osobito opravdani razlozima zaštite zdravlja i života ljudi.
59 While the prohibition of marketing tobacco products for oral use under Article 8 of Directive 2001/37 constitutes one of the restrictions referred to in Article 28 EC, it is nevertheless justified, as indicated in paragraph 56 above, on grounds of the protection of human health. It cannot therefore, in any event, be regarded as having been adopted in breach of the provisions of Article 28 EC.
59 Iako zabrana stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu na temelju članka 8. Direktive 2001/37 jest jedno od ograničenja iz članka 28. UEZ-a, ona je ipak opravdana, kako je navedeno u prethodnoj točki 56., razlozima zaštite zdravlja ljudi. Stoga se ni u kojem slučaju ne može smatrati da je usvojena protivno odredbama članka 28. UEZ-a.
60 Moreover, the prohibition imposed on the Kingdom of Sweden on placing tobacco products for oral use on the markets of the other Member States derives from the provisions of point (b) of Chapter X of Annex XV to the Act of Accession, not those of Directive 2001/37.
60 Nadalje, zabrana koja je za Kraljevinu Švedsku uvedena u pogledu stavljanja duhanskih proizvoda za oralnu uporabu na tržište ostalih država članica proizlazi iz odredaba točke (b) poglavlja X. Priloga XV. Aktu o pristupanju, a ne odredaba Direktive 2001/37.
Article 253 EC
Članak 253. UEZ-a
61 It must be borne in mind that, while the statement of reasons required by Article 253 EC must show clearly and unequivocally the reasoning of the Community authority which adopted the contested measure, so as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for it and to enable the Court to exercise judicial review, it is not required to go into every relevant point of fact and law (see, inter alia, Case C-122/94 Commission v Council [1996] ECR I-881, paragraph 29).
61 Valja podsjetiti da iako se člankom 253. UEZ-a zahtijeva obrazloženje koje mora na jasan i nedvosmislen način pokazati razmišljanje tijela Zajednice koje je usvojilo osporavanu mjeru, tako da se zainteresiranim osobama omogući upoznavanje s razlozima za poduzetu mjeru i da se Sudu omogući izvršavanje nadzora, ipak nije potrebno da se u obrazloženju navedu svi relevantni činjenični i pravni elementi (vidjeti osobito presudu od 29. veljače 1996., Komisija/Vijeće, C-122/94, Zb. str. I-881., t. 29.).
62 Furthermore, the question whether a statement of reasons satisfies the requirements must be assessed with reference not only to the wording of the measure but also to its context and to the whole body of legal rules governing the matter in question. If the contested measure clearly discloses the essential objective pursued by the institution, it would be excessive to require a specific statement of reasons for each of the technical choices made by the institution (see, in particular, Case C-100/99 Italy v Council and Commission [2001] ECR I-5217, paragraph 64, and, to that effect, Joined Cases C-184/02 and C-223/02 Spain and Finland v Parliament and Council [2004] ECR I-0000, paragraph 79).
62 Nadalje, pitanje ispunjava li obrazloženje zahtjeve treba ocjenjivati ne samo s obzirom na tekst obrazloženja, nego i na njegov kontekst te na ukupnost pravnih pravila kojima se uređuje predmetno područje. Ako je iz osporavanog akta jasno vidljiv cilj koji institucija želi postići, bilo bi nepotrebno zahtijevati posebno obrazloženje za svako od izabranih tehničkih rješenja za koje se institucija odlučila (vidjeti osobito presude od 5. srpnja 2001., Italija/Vijeće i Komisija, C-100/99, Zb., str. I‑5217., t. 64. i u tom smislu, Španjolska i Finska/Parlament i Vijeće, C‑184/02 i C‑223/02, od 9. rujna 2004., Zb., str. I-7789., t. 79.).
63 The recitals in the preamble to Directive 92/41 set out clearly the reasons why a measure prohibiting the marketing of tobacco products for oral use should be introduced in Directive 89/622. In particular, after recalling that scientific experts were of the opinion that all tobacco products entail dangers to health and that it had been proved that smokeless tobacco products were a major risk factor as regards cancer, the preamble further stated that new tobacco products for oral use appearing on the market in certain Member States were particularly attractive to young people, with the risk of their developing an addiction to nicotine if restrictive measures were not taken in time. It was also observed that the Member States most exposed to that problem had already placed total bans on those new products or intended to do so.
63 U uvodnim izjavama Direktive 92/41 jasno je obrazloženo zašto bi mjeru zabrane stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu trebalo uvesti u Direktivu 89/622. Osobito, nakon što se podsjeća na mišljenje znanstvenih stručnjaka prema kojem kod svih duhanskih proizvoda postoje opasnosti za zdravlje i da je dokazano da su duhanski proizvodi bez dima glavni faktor rizika u pogledu raka, u preambuli se dalje kaže da su novi duhanski proizvodi za oralnu uporabu koji su se pojavili na tržištu određenih država članica posebno privlačni mladim ljudima, za koje postoji rizik da razviju ovisnost o nikotinu ako se restriktivne mjere ne poduzmu pravodobno. Također se ističe da su države članice koje su najizloženije tom problemu za takve nove duhanske proizvode već uvele potpune zabrane ili to namjeravaju učiniti.
64 It should also be noted that the prohibition of marketing tobacco products for oral use laid down in Article 8 of Directive 2001/37 is confined, in the context of the recasting of earlier provisions which constitutes one of the objects of that directive, to confirming the identical measure adopted in 1992. The different treatment reserved in 1992 for those products as opposed to other smokeless tobacco products was the result of circumstances relating to the novelty on the internal market at the time of the products affected by the prohibition, their attraction for young people, and the existence of national prohibitive measures in certain Member States.
64 Osim toga važno je napomenuti i da je zabrana stavljanja na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu utvrđena u članku 8. Direktive 2001/37 ograničena na to da se, u okviru preinake ranijih odredaba, što je jedan od ciljeva te direktive, potvrdi mjera identična mjeri uvedenoj 1992. Različit tretman koji je tim proizvodima dodijeljen 1992. u odnosu na druge duhanske proizvode bez dima proistekao je iz okolnosti koje su bile takve da su proizvodi obuhvaćeni zabranom predstavljali novost na tadašnjem unutarnjem tržištu, bili privlačni mladim ljudima i da su u određenim državama članicama postojale nacionalne mjere zabrane.
65 Those circumstances remained the same in 2001. Admittedly, it is common ground that the marketing of tobacco products for oral use has a long tradition in Sweden and that those products could not be regarded as new to the market corresponding to the territory of that Member State on its accession in 1995. However, since Article 151 of the Act of Accession precisely excluded the Kingdom of Sweden from the scope of the prohibition adopted in 1992, the territory of that State cannot be taken into account for the determination of the market referred to in Article 8 of Directive 2001/37 or, consequently, for the assessment with respect to that market of the novelty of the products whose marketing is prohibited there in accordance with that article.
65 Te su okolnosti ostale iste i 2001. Zaista je neosporno da stavljanje na tržište duhanskih proizvoda za oralnu uporabu ima dugu tradiciju u Švedskoj i da se te proizvode ne može smatrati novima na tržištu koje odgovara državnom području te države članice nakon njezina pristupanja 1995. Međutim, budući da je člankom 151. Akta o pristupanju Kraljevina Švedska jasno isključena iz područja primjene zabrane usvojene 1992., državno područje te države ne može se uzeti u obzir za određivanje tržišta iz članka 8. Direktive 2001/37 i, posljedično, za ocjenjivanje je li proizvod čija je prodaja na tom tržištu zabranjena u skladu s tim člankom novost na tom tržištu.
66 Since Directive 2001/37 specifies, in the 28th recital in its preamble, that Directive 89/622 prohibited the sale in the Member States of certain types of tobacco for oral use and that Article 151 of the Act of Accession granted the Kingdom of Sweden a derogation from the provisions of the latter directive, it does not appear that the confirmation of that prohibition in Article 8 of Directive 2001/37 required that directive to specify other relevant points of fact and law in order to satisfy the obligation to state reasons under Article 253 EC.
66 Budući da se u uvodnoj izjavi 28. Direktive 2001/37 navodi da je Direktiva 89/622 zabranila prodaju određenih vrsta duhana za oralnu uporabu u državama članicama i da je člankom 151. Akta o pristupanju u ovom smislu Kraljevini Švedskoj dopušteno odstupanje od odredaba Direktive 89/622, ne može se smatrati da bi za potvrđivanje te zabrane u članku 8. Direktive 2001/37 trebalo u njoj navesti i druge relevantne činjenične i pravne elemente da bi obveza obrazlaganja koja proizlazi iz članka 253. UEZ-a bila ispunjena.
67 Accordingly, Article 8 of Directive 2001/37 complies with the obligation to state reasons set out in Article 253 EC.
67 Iz tih razmatranja proizlazi da je člankom 8. Direktive 2001/37 ispunjena obveza obrazlaganja utvrđena u članku 253. UEZ-a.
The principle of non-discrimination
Načelo nediskriminacije
68 It is settled case-law that the principle of equal treatment requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified (see, to that effect, Case C-304/01 Spain v Commission [2004] ECR I-0000, paragraph 31).
68 Prema ustaljenoj sudskoj praksi, načelo jednakog postupanja zahtijeva da se u usporedivim situacijama ne postupa na različite načine i da se u različitim situacijama ne postupa na jednak način, osim ako je takvo postupanje objektivno opravdano (vidjeti presudu od 9. rujna 2004., Španjolska/Komisija, C-304/01, Zb., str. I-7655., t. 31.).