natgillin/translations-raw huggingface dataset:
50 It follows from the foregoing that Article 7(1) of Directive 2003/88 must be interpreted as not precluding a national provision which, depending on the reason for the worker’s absence on sick leave, provides for a period of paid annual leave equal to or exceeding the minimum period of four weeks laid down in that directive.
50 Iz navedenog slijedi da članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88 treba tumačiti tako da se ne protivi nacionalnoj odredbi koja, ovisno o razlogu izostanka radnika zbog bolovanja, predviđa razdoblje plaćenog godišnjeg odmora koje je dulje ili jednako najkraćem razdoblju od četiri tjedna, i koje je zajamčeno tom direktivom.
"1. Article 7(1) of Directive 2003/88/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 concerning certain aspects of the organisation of working time must be interpreted as precluding national provisions or practices which make entitlement to paid annual leave conditional on a minimum period of ten days’ or one month’s actual work during the reference period;"
1. Članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o određenim vidovima organizacije radnog vremena treba tumačiti tako da su mu protivne nacionalne odredbe ili praksa, u skladu s kojom se pravo na plaćeni godišnji odmor uvjetuje razdobljem od najmanje deset dana ili mjesec dana stvarnog rada tijekom referentnog razdoblja.
If the national court is unable to achieve the objective laid down in Article 7 of Directive 2003/88, the party injured as a result of domestic law not being in conformity with European Union law can none the less rely on the judgment of 19 November 1991 in Joined Cases C-6/90 and C-9/90 Francovich and Others in order to obtain, if appropriate, compensation for the loss sustained.
Ako nacionalni sud nije u mogućnosti postići cilj utvrđen člankom 7. Direktive 2003/88, stranka koja je oštećena zbog neusklađenosti nacionalnog prava s pravom Unije može se pozvati na presudu od 19. studenoga 1991., Francovich i dr. (C-6/90 i C-9/90), kako bi prema potrebi ostvarila naknadu pretrpljene štete.
3. Article 7(1) of Directive 2003/88 must be interpreted as not precluding a national provision which, depending on the reason for the worker’s absence on sick leave, provides for a period of paid annual leave equal to or exceeding the minimum period of four weeks laid down in that directive.
3. Članak 7. stavak 1. Direktive 2003/88 treba tumačiti tako da mu nije protivna nacionalna odredba koja, ovisno o razlogu izostanka radnika zbog bolovanja, predviđa razdoblje plaćenog godišnjeg odmora koje je dulje ili jednako najkraćem razdoblju od četiri tjedna, i koje je zajamčeno tom direktivom.
(Reference for a preliminary ruling – Directive 2003/87/EC – Scheme for greenhouse gas emission allowance trading – Directive 2008/101/EC – Inclusion of aviation activities in that scheme – Validity – Chicago Convention – Kyoto Protocol – EU-United States Air Transport Agreement – Principles of customary international law – Legal effects thereof – Whether they may be relied upon – Extraterritoriality of European Union law – Meaning of ‘charges’, ‘fees’ and ‘taxes’)
„Zahtjev za prethodnu odluku - Direktiva 2003/87/EZ - Sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova - Direktiva 2008/101/EZ - Uključivanje zrakoplovnih djelatnosti u taj sustav - Valjanost - Čikaška konvencija - Kyotski protokol - Sporazum o zračnom prijevozu EU/Sjedinjene Države - Načela međunarodnog običajnog prava - Pravni učinci – Mogućnost pozivanja - Izvanteritorijalnost prava Unije - Značenje pojmova: ,nakadeʼ, ,pristojbeʼ i ,poreziʼ”
In Case C-366/10,
U predmetu C-366/10,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 267 TFEU from the High Court of Justice of England and Wales, Queen’s Bench Division (Administrative Court), made by decision of 8 July 2010, received at the Court on 22 July 2010, in the proceedings
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio High Court of Justice (England & Wales), Queenʼs Bench Division (Upravni sud), odlukom od 8. srpnja 2010., koju je Sud zaprimio 22. srpnja 2010., u postupku
having regard to the written procedure and further to the hearing on 5 July 2011,
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 5. srpnja 2011.,
– the Air Transport Association of America, American Airlines Inc., Continental Airlines Inc. and United Airlines Inc., by D. Wyatt QC and M. Hoskins and M. Chamberlain, Barristers, instructed by D. Das, Solicitor,
– za Air Transport Association of America, American Airlines Inc., Continental Airlines Inc. i United Airlines Inc., D. Wyatt, QC, M. Hoskins i M. Chamberlain, barristers, koje je ovlastio D. Das, solicitor,
– the International Air Transport Association (IATA) and the National Airlines Council of Canada (NACC), by C. Quigley QC,
– za International Air Transport Association (IATA) i National Airlines Council of Canada (NACC), C. Quigley, QC,
– the Aviation Environment Federation, WWF-UK, the European Federation for Transport and Environment, Environmental Defense Fund and Earthjustice, by J. Turner QC and L. John, Barrister, instructed by K. Harrison, Solicitor,
– za Aviation Environment Federation, WWF-UK, European Federation for Transport and Environment, Environmental Defense Fund i Earthjustice, J. Turner, QC, i L. John, barrister, koje je ovlastio K. Harrison, solicitor,
– the United Kingdom Government, by L. Seeboruth, acting as Agent, and S. Wordsworth, Barrister,
– za vladu Ujedinjene Kraljevine, L. Seeboruth, u svojstvu agenta, uz asistenciju S. Wordswortha, barrister,
– the German Government, by T. Henze, J. Möller and N. Graf Vitzthum, acting as Agents,
– za njemačku vladu, T. Henze, J. Möller i N. Graf Vitzthum, u svojstvu agenata,
– the Spanish Government, by M. Muñoz Pérez, acting as Agent,
– za španjolsku vladu, M. Muñoz Pérez, u svojstvu agenata,
– the French Government, by G. de Bergues, S. Menez and M. Perrot, acting as Agents,
– za francusku vladu, G. de Bergues, S. Menez i M. Perrot, u svojstvu agenata,
– the Italian Government, by G. Palmieri, acting as Agent, and P. Gentili, avvocato dello Stato,
– za talijansku vladu, G. Palmieri, u svojstvu agenta, uz asistenciju P. Gentilija, avvocato dello Stato,
– the Netherlands Government, by C. Wissels and J. Langer, acting as Agents,
– za nizozemsku vladu, C. Wissels i J. Langer, u svojstvu agenata,
– the Polish Government, by M. Szpunar, M. Nowacki and K. Zawisza, acting as Agents,
– za poljsku vladu, M. Szpunar, M. Nowacki i K. Zawisza, u svojstvu agenata,
– the Icelandic Government, by I. Lind Sæmundsdóttir, acting as Agent,
– islandsku vladu, I. Lind Sæmundsdóttir, u svojstvu agenta,
– the Norwegian Government, by K. Moe Winther and M. Emberland, acting as Agents,
– za norvešku vladu, K. Moe Winther i M. Emberland, u svojstvu agenata,
– the European Parliament, by I. Anagnostopoulou, R. Kaškina and A. Troupiotis, acting as Agents,
– za Europski parlament, I. Anagnostopolou, R. Kaškina i A. Troupiotis, u svojstvu agenata,
– the Council of the European Union, by K. Michoel, E. Karlsson and A. Westerhof Löfflerová, acting as Agents,
– za Vijeće Europske unije, K. Michoel, E. Karlsson i A. Westerhof Löfflerová, u svojstvu agenata,
– the European Commission, by E. White, K. Simonsson, K. Mifsud-Bonnici and S. Boelaert, acting as Agents,
– za Europsku komisiju, E. White, K. Simonsson, K. Mifsud-Bonnici i S. Boelaert, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 October 2011,
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 6. listopada 2011.,
2 The reference has been made in proceedings brought by the Air Transport Association of America, American Airlines Inc., Continental Airlines Inc. and United Airlines Inc. (collectively ‘ATA and others’) against the Secretary of State for Energy and Climate Change concerning the validity of the measures implementing Directive 2008/101 that have been adopted by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između Air Transport Association of America, American Airlines Inc., Continental Airlines Inc. i United Airlines Inc. (dalje u tekstu zajedno: ATA i dr.), s jedne strane, i Secretary of State for Energy and Climate Change, s druge strane, u vezi s valjanošću mjera za provedbu Direktive 2008/101 koje je donijela Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske.
A – International law
A – Međunarodno pravo
3 The Convention on International Civil Aviation, signed in Chicago (United States) on 7 December 1944 (‘the Chicago Convention’), has been ratified by all the Member States of the European Union, but the European Union is not itself a party to it. The Chicago Convention established the International Civil Aviation Organisation (ICAO), which, as provided in Article 44, has the objective of developing the principles and techniques of international air navigation and of fostering the establishment and stimulating the development of international air transport.
3 Konvenciju o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu, potpisanu u Chicagu (Sjedinjene Države) 7. prosinca 1944. (dalje u tekstu: Čikaška konvencija) ratificirale su sve države članice Europske unije, ali sama Europska unija nije stranka te konvencije. Čikaškom konvencijom uspostavljena je Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva (ICAO) čiji je cilj, u skladu s člankom 44. te konvencije, razvijati načela i tehnike međunarodne zračne plovidbe te podupirati uspostavljanje i poticati razvoj međunarodnog zračnog prometa.
‘The contracting States recognise that every State has complete and exclusive sovereignty over the airspace above its territory.’
„Države ugovornice priznaju da svaka Država ima potpuni i isključivi suverenitet nad zračnim prostorom iznad svojeg teritorija.”
5 Article 11 of the Chicago Convention, headed ‘Applicability of air regulations’, provides:
5 Članak 11. Čikaške konvencije, pod naslovom „Primjenjivost zrakoplovnih propisa”, predviđa:
‘Subject to the provisions of this Convention, the laws and regulations of a contracting State relating to the admission to or departure from its territory of aircraft engaged in international air navigation, or to the operation and navigation of such aircraft while within its territory, shall be applied to the aircraft of all contracting States without distinction as to nationality, and shall be complied with by such aircraft upon entering or departing from or while within the territory of that State.’
U skladu s odredbama ove Konvencije, zakoni i propisi Države ugovo[rn]ice koji se odnose na ulazak ili izlazak zrakoplova u međunarodnoj zračnoj plovidbi u ili s njezinog teritorija ili na operacije i plovidbu takvih zrakoplova unutar svojeg teritorija se moraju primjenjivati na zrakoplove svih Država ugovornica bez obzira na državnu pripadnost, te ih se ti zrakoplovi moraju pridržavati pri ulasku ili izlasku ili dok se nalaze unutar teritorija te Države.
6 Article 12 of the Chicago Convention, headed ‘Rules of the air’, provides:
6 Članak 12. Čikaške konvencije, pod naslovom „Pravila zračnog prometa”, predviđa:
‘Each contracting State undertakes to adopt measures to insure that every aircraft flying over or maneuvering within its territory and that every aircraft carrying its nationality mark, wherever such aircraft may be, shall comply with the rules and regulations relating to the flight and maneuver of aircraft there in force. Each contracting State undertakes to keep its own regulations in these respects uniform, to the greatest possible extent, with those established from time to time under this Convention. Over the high seas, the rules in force shall be those established under this Convention. Each contracting State undertakes to insure the prosecution of all persons violating the regulations applicable.’
„Svaka Država ugovornica se obvezuje usvojiti mjere kojima se osigurava da [se] svaki zrakoplov koji prelijeće ili prometuje unutar njezinog teritorija, kao i svaki zrakoplov koji nosi oznaku njezine državne pripadnosti, ma gdje se takav zrakoplov nalazio, pridržava pravila i propisa o letenju i prometovanju zrakoplova koji su tamo na snazi. Svaka Država ugovornica se obvezuje u tom smislu što je moguće više ujednačiti vlastite propise s propisima koji se s vremena na vrijeme donose u skladu s ovom Konvencijom. Iznad otvorenog[,] mora se moraju primjenjivati pravila u skladu s odredbama ove Konvencije. Svaka Država ugovornica se obvezuje goniti svaku osobu koja prekrši primjenjive propise.
7 Article 15 of the Chicago Convention, headed ‘Airport and similar charges’, states:
7 Članak 15. Čikaške konvencije, pod naslovom „Naknade zračnih luka i slične naknade”, predviđa:
‘Every airport in a contracting State which is open to public use by its national aircraft shall likewise ... be open under uniform conditions to the aircraft of all the other contracting States. …
„Svaka zračna luka u Državi ugovornici koja je na raspolaganju domaćim zrakoplovima za javnu uporabu mora […] biti otvorena pod jednakim uvjetima za zrakoplove svih ostalih Država ugovornica. […]
(b) as to aircraft engaged in scheduled international air services, than those that would be paid by its national aircraft engaged in similar international air services.
(b) za zrakoplove koji obavljaju međunarodni linijski zračni promet od naknada koje bi se naplatile domaćim zrakoplovima u sličnom međunarodnom zračnom prometu.
All such charges shall be published and communicated to the [ICAO], provided that, upon representation by an interested contracting State, the charges imposed for the use of airports and other facilities shall be subject to review by the Council, which shall report and make recommendations thereon for the consideration of the State or States concerned. No fees, dues or other charges shall be imposed by any contracting State in respect solely of the right of transit over or entry into or exit from its territory of any aircraft of a contracting State or persons or property thereon.’
"Sve takve naknade se moraju objaviti i proslijediti Organizaciji međunarodnog civilnog zrakoplovstva; uvjet je da naknade za uporabu zračnih luka i drugih sredstava na traženje zainteresirane Države ugovornice podliježu provjeri Vijeća, koje o tome mora sastaviti izvještaj i predočiti preporuke na razmatranje zainteresiranoj Državi ili zainteresiranim Državama. Nijedna Država ugovornica ne smije utvrditi pristojbe, takse ili druga davanja isključivo za pravo provoza preko teritorija, ulaska ili izlaska zrakoplova druge Države ugovornice u ili iz njezinog teritorija, te osoba ili imovine u zrakoplovu.”"
8 Article 17 of the Chicago Convention provides that ‘aircraft have the nationality of the State in which they are registered’.
8 Članak 17. Čikaške konvencije predviđa da „[z]rakoplovi imaju državnu pripadnost Države u kojoj su registrirani”.
‘Aircraft on a flight to, from, or across the territory of another contracting State shall be admitted temporarily free of duty, subject to the customs regulations of the State. Fuel, lubricating oils, spare parts, regular equipment and aircraft stores on board an aircraft of a contracting State, on arrival in the territory of another contracting State and retained on board on leaving the territory of that State shall be exempt from customs duty, inspection fees or similar national or local duties and charges. …’
„Zrakoplovi koji lete prema, iz ili preko teritorija druge Države ugovornice se smatraj[u] privremeno oslobođeni carinskih davanja u skladu sa carinskim propisima Države. Gorivo, mazivo, rezervni dijelovi, uobičajena oprema i zalihe u zrakoplovu jedne Države ugovornice pri dolasku na teritorij druge Države [ugovornice], a koji ostaju u zrakoplovu nakon napuštanja teritorija te Države, moraju se osloboditi carinskih davanja, inspekcijskih pristojbi ili sličnih državnih ili lokalnih carina i naknada. […]”
10 The United Nations Framework Convention on Climate Change, adopted in New York on 9 May 1992 (‘the Framework Convention’), has the ultimate objective of achieving stabilisation of greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic interference with the climate system. On 11 December 1997 the parties to the Framework Convention adopted, pursuant thereto, the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change (‘the Kyoto Protocol’), which entered into force on 16 February 2005. The European Union is a party to both those instruments.
10 Okvirna konvencija Ujedinjenih naroda o promjeni klime, usvojena u New Yorku 9. svibnja 1992. („Okvirna konvencija”), ima za krajnji cilj postizanje stabilizacije koncentracija stakleničkih plinova u atmosferi na razini koja bi spriječila opasne antropogene poremećaje klimatskog sustava. Stranke Okvirne konvencije su 11. prosinca 1997. na temelju te konvencije usvojile Kyotski protokol uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime (u daljnjem tekstu: Kyotski protokol), koji je stupio na snagu 16. veljače 2005. Unija je stranka oba ta instrumenta.
"11 The purpose of the Kyoto Protocol is to reduce, during the period 2008 to 2012, overall emissions of six greenhouse gases, including carbon dioxide (‘CO2’), to at least 5% below 1990 levels. The parties included in Annex I to the Framework Convention commit themselves to ensuring that their greenhouse gas emissions do not exceed the percentages assigned to them by the Kyoto Protocol; they can fulfil their obligations jointly. The overall commitment entered into by the European Union and its Member States under the Kyoto Protocol relates to a total reduction of greenhouse gas emissions during the period mentioned above to 8% below their 1990 levels."
"11 Svrha Kyotskog protokola je smanjiti, tijekom razdoblja od 2008. do 2012., ukupne emisije šest stakleničkih plinova, uključujući ugljični dioksid (u daljnjem tekstu: CO2), za najmanje 5 % u odnosu na razine iz 1990. Stranke navedene u Prilogu I. Okvirnoj konvenciji obvezuju se da će osigurati da njihove emisije stakleničkih plinova ne premašuju udjele koji su im dodijeljeni Kyotskim protokolom; svoje obveze mogu ispunjavati zajednički. Sveukupna obveza koju su Unija i njezine države članice preuzele u skladu s Kyotskim protokolom odnosi se na ukupno smanjenje emisija stakleničkih plinova tijekom gore spomenutog razdoblja za 8 % u odnosu na njihove razine iz 1990."
‘The Parties included in Annex I shall pursue limitation or reduction of emissions of greenhouse gases not controlled by the Montreal Protocol from aviation and marine bunker fuels, working through the [ICAO] and the International Maritime Organisation, respectively.’
„Stranke obuhvaćene Prilogom I. poradit će na ograničavanju ili smanjenju emisija stakleničkih plinova koji nisu pod nadzorom Montrealskog protokola iz zrakoplovstva i pomorstva, djelujući preko Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva, odnosno Međunarodne pomorske organizacije.”
13 On 25 and 30 April 2007, the European Community and its Member States, of the one part, and the United States of America, of the other part, concluded an air transport agreement designed in particular to facilitate the expansion of international air transport opportunities by opening access to markets and maximising benefits for consumers, airlines, labour, and communities on both sides of the Atlantic. The Council of the European Union and the representatives of the Governments of the Member States of the European Union, meeting within the Council, adopted Decision 2007/339/EC of 25 April 2007 on the signature and provisional application of that agreement (OJ 2007 L 134, p. 1).
13 25. i 30. travnja 2007. Europska zajednica i njezine države članice, s jedne strane, i Sjedinjene Američke Države, s druge strane, sklopile su Sporazum o zračnom prijevozu, namijenjen posebno da olakša širenje mogućnosti međunarodnog zračnog prometa otvaranjem pristupa tržištima i maksimiziranjem koristi za potrošače, zračne prijevoznike, radnike i stanovništvo s obje strane Atlantika. Vijeće Europske unije i predstavnici vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća donijeli su Odluku 2007/339/EZ od 25. travnja 2007. o potpisivanju i privremenoj primjeni tog sporazuma (SL L 134, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 116., str. 167.).
14 Subsequently, the Council and the representatives of the Governments of the Member States of the European Union, meeting within the Council, adopted Decision 2010/465/EU of 24 June 2010 on the signing and provisional application of the Protocol to Amend the Air Transport Agreement between the United States of America, of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part (OJ 2010 L 223, p. 1). Recitals 1 to 6 of that decision are worded as follows:
14 Nakon toga su Vijeće Europske unije i predstavnici vlada država članica Europske unije, koji su se sastali u okviru Vijeća, donijeli Odluku 2010/465/EU o potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (SL L 223., str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 117., str. 10.). Uvodne izjave od 1. do 6. te Odluke glase kako slijedi:
‘(1) The Air Transport Agreement … included an obligation on both Parties to enter into second stage negotiations.
„ (1) Sporazum o zračnom prijevozu […] uključivao je obvezu započinjanja druge faze pregovora.
(3) The Commission has negotiated on behalf of the Union and of the Member States a protocol to amend the [Air Transport Agreement] (hereinafter, the “Protocol”) in accordance with Article 21 of that Agreement.
(3) Komisija je u ime Unije i država članica pregovorima dogovorila protokol za izmjenu [Sporazuma o zračnom prijevozu] (u daljnjem tekstu „Protokol”) u skladu s člankom 21. tog Sporazuma.
(5) The Protocol is fully consistent with the Union legislation, particularly with the EU Emissions Trading System [“the allowance trading scheme”].
(5) Protokol je u potpunosti u skladu sa zakonodavstvom Unije, posebno sa sustavom trgovanja emisijama [„sustavom trgovanja emisijskim jedinicama”].
(6) The Protocol negotiated by the Commission should be signed and applied provisionally by the Union and the Member States, to the extent permitted under domestic law, subject to its possible conclusion at a later date.’
(6) Protokol koji je Komisija pregovorima dogovorila trebao bi biti potpisan i trebali bi ga primjenjivati Unija i države članice, u mjeri dopuštenoj po domaćem pravu, podložno njegovom mogućem kasnijem sklapanju.”
15 Article 1(3) of Decision 2010/465 provides that, ‘pending its entry into force, the Protocol shall be applied on a provisional basis by the Union and its Member States, to the extent permitted under domestic law, from the date of signing’.
15 Članak 1. stavak 3. Odluke 2010/465 predviđa da „do njegovog stupanja na snagu, Unija i njezine države članice privremeno primjenjuju Protokol, u mjeri dopuštenoj po domaćem pravu, od datuma potpisivanja”.
16 Under Article 1(9) of the Air Transport Agreement, as amended by the Protocol (‘the Open Skies Agreement’), for the purposes of the agreement and unless otherwise stated, ‘“territory” means, for the United States, the land areas (mainland and islands), internal waters and territorial sea under its sovereignty or jurisdiction, and, for the European Community and its Member States, the land areas (mainland and islands), internal waters and territorial sea in which the Treaty establishing the European Community is applied and under the conditions laid down in that Treaty and any successor instrument’.
16 Na temelju članka 1. stavka 9. Sporazuma o zračnom prijevozu kako je izmijenjen Protokolom („Sporazum o otvorenom nebu”), za potrebe sporazuma i ako nije drukčije navedeno „ područje” za „Sjedinjene Države znači kopnene površine (uključujući otoke), unutarnje vode i teritorijalno more pod njihovim suverenitetom ili jurisdikcijom, a za Europsku zajednicu i njezine države članice znači kopnene površine (uključujući otoke), unutarnje vode i teritorijalno more u kojima se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice i pod uvjetima utvrđenim u tom Ugovoru i bilo kojem instrumentu koji iz njega proizlazi”.