natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2. Article 5 of Directive 2000/78 must be interpreted as meaning that a reduction in working hours may constitute one of the accommodation measures referred to in that article. It is for the national court to assess whether, in the circumstances of the main proceedings, a reduction in working hours, as an accommodation measure, represents a disproportionate burden on the employer.
2. Članak 5. Direktive 2000/78 treba tumačiti u smislu da smanjenje radnih sati može biti jedna od mjera prilagodbe iz tog članka. Na nacionalnom je sudu da ocijeni je li u okolnostima glavnog postupka smanjenje radnih sati kao mjera prilagodbe nerazmjerno opterećenje za poslodavca.
3. Directive 2000/78 must be interpreted as precluding national legislation under which an employer can terminate the employment contract with a reduced period of notice if the disabled worker concerned has been absent because of illness, with his salary being paid, for 120 days during the previous 12 months, where those absences are the consequence of the employer’s failure to take the appropriate measures in accordance with the obligation to provide reasonable accommodation laid down in Article 5 of that directive.
3. Direktivu 2000/78 treba tumačiti tako da joj je protivna nacionalna odredba prema kojoj poslodavac može prekinuti ugovor o radu uz kraći otkazni rok ako je dotična osoba s invaliditetom bila odsutna zbog bolesti 120 dana tijekom prethodnih 12 mjeseci i primala je plaću, ako je ta odsutnost posljedica toga što poslodavac nije poduzeo prikladne mjere u skladu s obvezom razumne prilagodbe predviđenoj u članku 5. te direktive.
4. Directive 2000/78 must be interpreted as precluding national legislation under which an employer can terminate the employment contract with a reduced period of notice if the disabled worker concerned has been absent because of illness, with his salary being paid, for 120 days during the previous 12 months, where those absences are the consequence of his disability, unless that legislation, as well as pursuing a legitimate aim, does not go beyond what is necessary to achieve that aim, that being for the referring court to assess.
4. Direktivu 2000/78 treba tumačiti tako da joj je protivna nacionalna odredba prema kojoj poslodavac može prekinuti ugovor o radu uz kraći otkazni rok ako je dotična osoba s invaliditetom bila odsutna zbog bolesti 120 dana tijekom prethodnih 12 mjeseci i primala je plaću, ako je ta odsutnost posljedica njezinog invaliditeta, osim ako se tom odredbom želi ostvariti legitimni cilj i ona ne prelazi ono što je potrebno da se taj cilj ostvari, što treba ocijeniti sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku.
* Language of the case: Danish.
* Jezik postupka: danski
25 October 2012 (*)
25. listopada 2012. (*)
(Freedom of movement for persons – Article 39 EC – National of a Member State seeking employment in another Member State – Equal treatment – Tideover allowance for young persons seeking their first job – Grant subject to completion of at least six years’ studies in the host State)
„Sloboda kretanja osoba – Članak 39. UEZ-a – Državljanin države članice koji traži posao u drugoj državi članici – Jednako postupanje – Novčana naknada za čekanje na prvo zaposlenje za mlade osobe koje traže prvi posao – Dodjela naknade pod uvjetom najmanje šestogodišnjeg školovanja u državi domaćinu“
In Case C-367/11,
U predmetu C-367/11,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 267 TFEU from the Cour de cassation (Belgium), made by decision of 27 June 2011, received at the Court on 11 July 2011, in the proceedings
povodom zahtjeva za prethodnu odluku u skladu s člankom 267. UFEU-a koji je podnio Cour de cassation (Belgija) odlukom od 27. lipnja 2011., koju je Sud zaprimio 11. srpnja. 2011., u postupku
v Office national de l’emploi,
protiv Office national de l’emploi,
– Ms Prete, by J. Oosterbosch, avocate,
– za D. Prete, J. Oosterbosch, avocate,
– the Belgian Government, by L. Van den Broeck and M. Jacobs, acting as Agents, assisted by P.A. Foriers, avocat,
– za belgijsku vladu, L. Van den Broeck i M. Jacobs, u svojstvu agenata, uz pomoć P. A Foriers, avocat,
– the Czech Government, by M. Smolek and D. Hadroušek, acting as Agents,
– za češku vladu, M. Smolek i D. Hadroušek, u svojstvu agenata,
– the European Commission, by V. Kreuschitz and G. Rozet, acting as Agents,
– za Europsku komisiju, V. Kreuschitz i G. Rozet, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 19 July 2012,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 19. srpnja 2012.,
2 The reference has been made in proceedings between Ms Prete and the Office national de l'emploi (Belgian National Employment Office, ‘ONEM’) concerning the latter’s refusal to grant Ms Prete the tideover allowance provided for by Belgian legislation.
2 Zahtjev je upućen u okviru spora između D. Prete i Office national de l'emploi (nacionalni ured za zapošljavanje, u daljnjem tekstu: ONEM) povodom odbijanja ONEM-a da D. Preteu dodijeli pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje koju predviđa belgijsko zakonodavstvo.
3 Belgian legislation provides for the grant of an allowance known as a ‘tideover allowance’ to young people who have completed their studies and are looking for their first job. This allowance is designed to facilitate the transition from education to the labour market.
3 Belgijski propis predviđa dodjeljivanje novčane naknade, koja je namijenjena za olakšavanje prelaska iz obrazovanja na tržište rada, pod nazivom „novčana naknada za čekanje na prvo zaposlenje“ mladim osobama koje su završile školovanje i traže prvi posao.
4 Article 36(1), first subparagraph, of the Royal Decree of 25 November 1991 on unemployment (Moniteur belge of 31 December 1991, p. 29888), as amended by the Royal Decree of 11 February 2003 (Moniteur belge of 19 February 2003, p. 8026, ‘the Royal Decree’), provides:
4 Članak 36. stavak 1., podstavak 1. Kraljevskog dekreta od 25. studenoga 1991. o nezaposlenosti (Moniteur belge od 31. prosinca 1991., str. 29888.), kako je izmijenjen Kraljevskim dekretom od 11. veljače 2003. (Moniteur belge od 19. veljače 2003., str. 8026., u daljnjem tekstu: Kraljevski dekret), predviđa:
‘In order to qualify for the tideover allowance, the young worker must have:
„Kako bi mladi radnik dobio pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje, mora ispunjavati sljedeće uvjete:
"... 2 (a) either completed full-time higher secondary education or the third year of full-time technical, artistic or vocational training at an educational establishment run, subsidised or approved by a community;"
"[...] 2 (a) imati završeno redovno više srednjoškolsko obrazovanje ili treću godinu redovnog srednjoškolskog tehničkog, umjetničkog ili strukovno usmjerenog obrazovanja u obrazovnoj ustanovi koju organizira, subvencionira ili priznaje jedna od belgijskih zajednica;"
"(b) or obtained from the competent authority of a community the diploma or educational certificate corresponding to the studies mentioned in (a) above;"
(b) ili posjedovati diplomu ili potvrdu o obrazovanju iz točke (a) koju je dobio od nadležne komisije jedne od zajednica [...]
"– the young person provides documentation which shows that the education or training is of the same level as, and equivalent to, that mentioned under the previous headings of this point;"
"– mlada osoba prilaže dokumente iz kojih proizlazi da je školovanje ili osposobljavanje istog stupnja i jednakovrijedno onome spomenutom u prethodnim točkama;"
"– at the time of the application for the allowance the young person is the dependent child of migrant workers for the purposes of Article [39 EC], who are residing in Belgium;"
– mladu osobu u trenutku podnošenja zahtjeva za novčanu naknadu uzdržavaju radnici migranti u smislu članka [39. UEZ-a], koji borave u Belgiji. [...]
"... (j) or obtained a document issued by a community establishing equivalence to the diploma referred to in point (b) or a certificate giving access to higher education; this point shall apply only provided that at least six years’ studies have been previously completed at an educational establishment run, approved or subsidised by a community."
"(j) ili posjeduje potvrdu koju je izdala jedna od zajednica, kojom se utvrđuje da je jednakovrijedna potvrdi iz točke (b), ili potvrdu kojom se omogućava pristup visokom obrazovanju; ova se točka primjenjuje pod uvjetom da se osoba prethodno najmanje šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi koju organizira, priznaje ili subvencionira jedna od belgijskih zajednica."
...’
[...]“
5 Ms Prete, a French national, completed her secondary studies in France, where she obtained a diploma known as the ‘baccalauréat professionnel’, specialising in secretarial studies. In June 2001, she married a Belgian national with whom she settled in Tournai (Belgium).
5 D. Prete, francuska državljanka, svoje je srednjoškolsko obrazovanje završila u Francuskoj gdje je dobila diplomu strukovne mature za poslovnu tajnicu („baccalauréat professionnel“). U lipnju 2001. se udala za belgijskog državljanina s kojim se nastanila u Tournaiju (Belgija).
6 On 1 February 2002, she registered as a job seeker with the ONEM. On 1 June 2003, she applied to the ONEM for the tideover allowance.
6 D. Prete se 1. veljače 2002. prijavila u ONEM kao tražiteljica zaposlenja. 1. lipnja 2003. podnijela je zahtjev ONEM-u za novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje.
7 By decision of 11 September 2003, the ONEM rejected the application on the ground that Ms Prete had not completed a minimum of six years’ studies in an educational establishment located in Belgium before obtaining her certificate in secondary education as required by point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the Royal Decree.
7 Odlukom od 11. rujna 2003. ONEM je odbio ovaj zahtjev s obrazloženjem da se prije nego što je dobila svoju srednjoškolsku diplomu D. Prete nije najmanje šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi u Belgiji, kako je propisano člankom 36. stavkom 1. podstavkom 1. točkom 2.(j) Kraljevskog dekreta.
9 On appeal by the ONEM, the Cour du travail de Mons (Higher Labour Court, Mons) reversed that judgment on 25 February 2010. The said court found that Ms Prete was not entitled to the tideover allowance, and in particular made clear in that respect that she was not able to derive such a right either from Article 39 EC or from Article 18 EC.
9 Cour du travail de Mons (radni sud u Monsu) je na temelju žalbe ONEM-a tu presudu ukinuo 25. veljače 2010. Spomenuti sud je odlučio da D. Prete nije imala pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje te je u vezi s time posebno pojasnio da zainteresirana stranka takvo pravo nije mogla ostvariti ni na temelju članka 39. UEZ-a ni članka 18. UEZ-a.
10 In support of the appeal which she brought against that decision before the Cour de cassation (Court of Cassation), Ms Prete has argued inter alia that the judgment infringes the rights which Articles 12 EC, 17 EC and 18 EC and, so far as necessary, Article 39 EC, confer on citizens of the European Union.
10 U prilog žalbi koju je podnijela protiv navedene presude pred Cour de cassation, D. Prete je između ostalog tvrdila da presuda krši prava iz članaka 12., 17. i 18. UEZ-a i, prema potrebi, članka 39. UEZ-a, koja imaju državljani Europske unije.
11 The Cour de cassation observes that the judgment under appeal before it states that the condition stipulated at point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the Royal Decree was introduced so as to ensure the existence of a real connection between the applicant for tideover allowance and the relevant geographic labour market. It further notes that the legitimacy of such an objective has been recognised by the Court, in particular in its judgment of 11 July 2002 in Case C-224/98 D’Hoop [2002] ECR I-6191.
11 Cour de cassation ističe da je u presudi koja se pred njime pobija navedeno da je uvjet iz članka 36. stavka 1. podstavka1. točke 2.(j) Kraljevskog dekreta uveden kako bi se osigurala stvarna veza između podnositelja zahtjeva za novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje i dotičnog tržišta rada u zemljopisnom smislu. Nadalje ističe da je Sud priznao legitimitet takvog cilja, posebno u presudi od 11. srpnja 2002., D’Hoop (C-224/98, Zb., str. I-6191.).
12 In her appeal, Ms Prete submits, however, that, given its excessively general and exclusive character, the condition goes so far beyond what is necessary in relation to the stated objective that, in the circumstances of the present case, it should have been set aside by the Cour du travail de Mons. That court, upon which it was incumbent to check whether Ms Prete’s registration with the employment service as a job seeker as well as her settlement in Belgium following her marriage to a Belgian national were such as to constitute the necessary connection with the Belgian labour market, is alleged to have incorrectly decided that this was not the case and refused the grant of the tideover allowance to Ms Prete. The latter maintains that her exclusion from the benefit of the allowance is unrelated to the concern to avoid movements the sole purpose of which is to benefit from such allowances and that it infringes both her right to respect for her family life and the principle of Community law requiring each Member State to ensure optimal conditions for the integration of a Community worker’s family.
12 No u svojoj žalbi D. Prete navodi da zbog njegove prevelike općenitosti i isključivosti taj uvjet prelazi ono što je potrebno u vezi s navedenim ciljem tako da bi ga u danim okolnostima Cour du travail de Mons trebao ukinuti. Taj sud, koji je trebao provjeriti predstavlja li prijava D. Prete u službu za zapošljavanje kao tražitelja zaposlenja te njezino nastanjivanje u Belgiji nakon sklapanja braka s belgijskim državljaninom potrebnu povezanost s belgijskim tržištem rada, navodno je pogrešno odlučio da povezanosti nema i odbio je D. Prete dodijeliti novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje. Nedodjeljivanje navedene novčane naknade D. Prete nije povezano s brigom za to da se izbjegnu preseljenja čiji jedini cilj je dobivanje ovih naknada te se tako krši njezino pravo na poštovanje obiteljskog života i načelo prava Zajednice kojim se od svake države članice zahtijeva da osigura optimalne uvjete za integraciju obitelji radnika iz Zajednice.
‘(1) Do Articles 12 [EC], 17 [EC], 18 [EC] and, so far as necessary, 39 [EC] preclude a provision of national law under which, in the manner of point 2(j) of the first subparagraph of Article 36(1) of the [Royal Decree], entitlement to tideover allowance for a young European Union national, who does not have the status of a “worker” within the meaning of Article 39 [EC], who has completed secondary studies in the European Union but not at an educational establishment run, subsidised or approved by one of the communities in [the Kingdom of] Belgium, and who has obtained either a document issued by one of those communities establishing the equivalence of those studies to the study certificate issued by the competent authority of one of those communities for studies completed in those Belgian educational establishments, or else a document giving access to higher education, is conditional upon the young person in question having previously completed six years’ studies at an educational establishment run, approved or subsidised by one of the communities in [the Kingdom of] Belgium, if that condition is exclusive and absolute?
„(1) Je li člancima 12., 17., 18. [UEZ-a] i prema potrebi članku 39. [UEZ-a] protivna odredba nacionalnog prava prema kojoj, u smislu članka 36. stavka 1. podstavka 1. točke 2. (j) [Kraljevskog dekreta] pravo na novčanu naknadu za čekanje na prvo zaposlenje mladog državljanina Europske unije […], koji nema status radnika u smislu članka 39. [UEZ-a], koji je završio srednjoškolsko obrazovanje u Europskoj uniji […] ali ne u obrazovnoj ustanovi koju organizira, subvencionira ili priznaje jedna od zajednica [Kraljevine] Belgije, i koji posjeduje potvrdu koju je izdala jedna od tih zajednica kojom se utvrđuje da je jednakovrijedna diplomi koju izdaje nadležna komisija jedne od zajednica za školovanje u tim belgijskim obrazovnim ustanovama, ili potvrdu kojom se omogućava pristup visokom obrazovanju, pod uvjetom da se dotična mlada osoba prethodno šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi koju organizira, priznaje ili subvencionira jedna od zajednica [Kraljevine] Belgije, ako je taj uvjet isključiv i apsolutan?
(2) If so, do the circumstances of the young person described in the first question, who has not completed six years’ studies at a Belgian educational establishment, resides in Belgium with her Belgian spouse and is registered as a job seeker with a Belgian employment service, constitute factors to be taken into consideration in order to appraise that young person’s connection with the Belgian employment market, having regard to Articles 12 [EC], 17 [EC], 18 [EC] and, if appropriate, 39 [EC]? To what extent must the length of those periods of residence, marriage and registration as a job seeker be taken into consideration?’
(2) Ako je tako, predstavljaju li okolnosti koje mlada osoba opisuje u prvom pitanju, koja se nije šest godina školovala u belgijskoj obrazovnoj ustanovi, koja boravi u Belgiji sa svojim belgijskim bračnim partnerom te je prijavljena kao tražitelj posla u belgijskoj službi za zapošljavanje, elemente koje treba uzeti u obzir kako bi se ocijenila povezanost mlade osobe s belgijskim tržištem rada, uzimajući u obzir članke 12., 17., 18. [UEZ-a] i prema potrebi članak 39. [UEZ-a]? U kojoj mjeri treba uzeti u obzir trajanje razdoblja boravka, braka i prijave kao tražitelja zaposlenja?“
14 By its two questions, which it is appropriate to consider together, the referring court asks, in essence, whether Articles 12 EC, 17 EC, 18 EC, and, where necessary, 39 EC must be interpreted as precluding a provision such as that at issue in the main proceedings, which makes the right to the tideover allowance for the benefit of young people looking for their first job conditional upon the person concerned having completed at least six years’ studies in an educational establishment of the host Member State, having regard to the fact that such a condition is too exclusive, in particular inasmuch as it precludes all possibility of that allowance being granted to a young woman, who is a national of another Member State and who, although she has not completed any studies in such an establishment, has married a national of the host Member State, resides with him in that State and is registered as a job seeker with an employment service of the host State. In this regard, the referring court wishes in particular to know whether the circumstances thus characterising the situation must in fact be taken into account for the purpose of determining whether there is a real link between the claimant and the labour market of the host Member State.
14 Svojim dvama pitanjima, koja valja sagledati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članke 12., 17., 18. UEZ-a, i po potrebi članak 39. UEZ-a tumačiti tako da im je protivna odredba kao što je ona u glavnom postupku, kojom se pravo mladih osoba koje traže prvi posao na dodjelu novčane naknade za čekanje na prvo zaposlenje uvjetuje time da se dotična osoba najmanje šest godina školovala u obrazovnoj ustanovi države članice domaćina, uzimajući u obzir činjenicu da je takav uvjet pretjerano isključiv, osobito zato što isključuje svaku mogućnost da se takva naknada dodijeli mladoj ženi, državljanki druge države članice koja je, iako se nije školovala u takvoj instituciji, stupila u brak s državljaninom države članice domaćina, s njim živi u toj državi te je prijavljena kao tražitelj zaposlenja u službi za zapošljavanje te države domaćina. U tom pogledu, sud koji je uputio zahtjev posebno želi znati treba li zapravo uzeti u obzir okolnosti koje obilježavaju ovu situaciju kako bi se odredilo postoji li stvarna veza između zainteresirane stranke i tržišta rada države članice domaćina.
"18 In that regard, it should be observed at the outset that it is settled case-law that Article 12 EC, which lays down a general prohibition of all discrimination on grounds of nationality, applies independently only to situations governed by EU law for which the Treaty lays down no specific rules of non-discrimination (see, inter alia, Case 305/87 Commission v Greece [1989] ECR 1461, paragraph 13; Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraph 37; Case C-100/01 Oteiza Olazabal [2002] ECR I-10981, paragraph 25; and Case C-240/10 Schulz-Delzers and Schulz [2011] ECR I-0000, paragraph 29)."
"18 U ovom pogledu najprije valja istaknuti da prema ustaljenoj sudskoj praksi članak 12. UEZ-a, koji predviđa opću zabranu svake diskriminacije na osnovi nacionalnosti, autonomno se primjenjuje samo u situacijama koje regulira pravo Unije u kojima Ugovor ne predviđa posebna pravila o nediskriminaciji (vidjeti osobito presude od 30. svibnja 1989. Komisija/Grčka , C-305/87, Zb., str. 1461., t. 13.; od 12. svibnja 1998. Gilly, C-336/96, Zb., str. I-2793., t. 37.; od 26. studenoga 2002. Oteiza Olazabal, C-100/01, Zb., str. I-10981., t. 25. i od 15. rujna 2011. Schulz-Delzers i Schulz, C-240/10, Zb., str. I-8531., t. 29.)."
"19 In relation to the freedom of movement for workers, the principle of non-discrimination was implemented by Article 39 EC as well as by secondary legislation, inter alia Council Regulation (EEC) No 1612/68 of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p. 475) (see, inter alia, Commission v Greece, paragraph 12; Gilly, paragraph 38; Case C-138/02 Collins [2004] ECR I-2703, paragraph 55; and Schulz-Delzers and Schulz, paragraph 29 and case-law cited)."
19 Međutim, u području slobode kretanja radnika načelo zabrane diskriminacije provedeno je člankom 39. UEZ-a kao i aktima sekundarnog prava, posebno Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1612/68 od 15. listopada 1968. o slobodi kretanja radnika u Zajednici (SL L 257, str. 2.) (vidjeti osobito prethodno navedene presude Komisija/Grčka, t. 12., Gilly, t. 38., od 23. ožujka 2004., Collins, C-138/02, Zb., str. I-2703., t. 55., i Schulz-Delzers i Schulz, t. 29. kao i navedenu sudsku praksu).
"20 In relation to Article 18 EC, which sets out generally the right of every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States, it is also settled case-law that this provision finds specific expression in Article 39 EC in relation to freedom of movement for workers (see, inter alia, Oteiza Olazabal, paragraph 26; Case C-287/05 Hendrix [2007] ECR I-6909, paragraph 61; and Schulz-Delzers and Schulz, paragraph 30)."
"20 U pogledu članka 18. UEZ-a kojim se općenito utvrđuje pravo svakog građanina Unije na slobodno kretanje i boravak na području država članica, iz ustaljene sudske prakse proizlazi da je ova odredba konkretno izražena u članku 39. UEZ-a u pogledu slobode kretanja radnika (vidjeti osobito prethodno navedene presude Oteiza Olazabal, t. 26.; od 11. rujna 2007. Hendrix, C-287/05, Zb., str. I-6909., t. 61. i Schulz-Delzers i Schulz, t. 30.)."
22 Article 39(3) EC confers on the nationals of Member States inter alia the right to move freely within the territory of other Member States and the right to stay for the purpose of seeking employment. Thus, nationals of a Member State seeking employment in another Member State fall within the scope of Article 39 EC and therefore enjoy the right to equal treatment laid down in paragraph 2 of that provision (see inter alia Collins, paragraphs 56 and 57).
22 Na temelju članka 39. stavka 3. UEZ-a državljani država članica posebno imaju pravo slobodno se kretati na području država članica te tamo imaju pravo boravka s ciljem traženja zaposlenja. Stoga su državljani država članica koji traže zaposlenje u drugoj državi članici obuhvaćeni područjem primjene članka 39. UEZ-a te tako uživaju pravo na jednako postupanje utvrđeno stavkom 2. te odredbe (vidjeti osobito prethodno navedenu presudu Collins, t. 56. i 57.).