natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2. They shall be drawn up clearly and in accordance with the provisions of this Directive.
2. Oni se izrađuju jasno i u skladu s odredbama ove Direktive.
3. The annual accounts shall give a true and fair view of the company's assets, liabilities, financial position and profit or loss.
3. Godišnji financijski izvještaji daju istinit i pošten prikaz aktive i pasive društva, njegovo financijsko stanje, te dobit ili gubitak.
4. Where the application of the provisions of this Directive would not be sufficient to give a true and fair view within the meaning of paragraph 3, additional information must be given.
4. Tamo gdje primjena odredbi ove Direktive ne bi bila dostatna za dobivanje istinitog i poštenog prikaza u okviru značenja stavka 3., moraju se dostaviti dodatne informacije.
5. Where in exceptional cases the application of a provision of this Directive is incompatible with the obligation laid down in paragraph 3, that provision must be departed from in order to give a true and fair view within the meaning of paragraph 3.
5. Tamo gdje, u izuzetnim slučajevima, neka odredba ove Direktive nije spojiva s obvezom propisanom u stavku 3., od te odredbe se mora odstupiti kako bi se pribavio istinit i točan prikaz u okviru značenja stavka 3.
Any such departure must be disclosed in the notes on the accounts together with an explanation of the reasons for it and a statement of its effect on the assets, liabilities, financial position and profit or loss.
Svako takvo odstupanje mora biti objavljeno u bilješkama uz financijski izvještaj zajedno s objašnjenjem razloga za to i izjavom o njenom učinku na aktivu, pasivu, financijsku poziciju, te dobit ili gubitak.
The Member States may define the exceptional cases in question and lay down the relevant special rules.
Države članice mogu definirati odnosne iznimne slučajeve i propisati posebna, odgovarajuća pravila.
6. The Member States may authorise or require the disclosure in the annual accounts of other information as well as that which must be disclosed in accordance with this Directive.'
6. Države članice mogu ovlastiti ili zatražiti da se u godišnjim financijskim izvještajima objavljuju dodatne informacije povrh onih koje se moraju objavljivati u skladu s ovom Direktivom.ˮ
12 Article 11 of the Fourth Companies Directive provides that Member States may permit companies which do not exceed certain limits in relation to the balance sheet total, net turnover and number of employees to draw up abridged balance sheets.
12 Članak 11. Četvrte direktive o trgovačkim društvima određuje da države članice mogu dopustiti društvima koja s datumom bilance ne prelaze određene limite u pogledu ukupne bilance, neto prihoda i prosječnog broja zaposlenika da izrade skraćene bilance.
Article 12 of that directive sets out further details in that regard.
Članak 12. te direktive utvrđuje daljnje pojedinosti u tom smislu.
13 Article 47(1) of the Fourth Companies Directive, which features in Section 10 thereof, entitled `Publication', is worded as follows:
13 Članak 47. Četvrte direktive o trgovačkim društvima, koji se nalazi u njezinom odjeljku 10. pod naslovom „Objavljivanjeˮ glasi:
`The annual accounts, duly approved, and the annual report, together with the opinion submitted by the person responsible for auditing the accounts, shall be published as laid down by the laws of each Member State in accordance with Article 3 of Directive 68/151/EEC.
„Godišnji financijski izvještaji koji su valjano odobreni i godišnja izvješća, zajedno s mišljenjem dostavljenim od strane osobe odgovorne za reviziju izvješća, objavljuju se kako je to propisano zakonima svake države članice u skladu s člankom 3. Direktive 68/151/EEZ.
14 Article 51 of the Fourth Companies Directive, which is contained in Section 11 thereof, entitled `Auditing', provides as follows:
14 Članak 51. Četvrte direktive o trgovačkim društvima, koji se nalazi u njezinom odjeljku 11., pod naslovom „Revizijaˮ glasi:
`1. (a) Companies must have their annual accounts audited by one or more persons authorised by national law to audit accounts.
„1.(a) Društva moraju svoje godišnje financijske izvještaje podnijeti na reviziju koju provodi jedna ili više osoba koje su prema nacionalnom pravu ovlaštene za reviziju financijskih izvještaja.
(b) The person or persons responsible for auditing the accounts must also verify that the annual report is consistent with the annual accounts for the same financial year.
(b) Osoba ili osobe koje su odgovorne za reviziju financijskog izvještaja moraju također provjeriti je li godišnje izvješće u skladu s godišnjim financijskim izvještajem za istu financijsku godinu.
2. The Member States may relieve the companies referred to in Article 11 from the obligation imposed by paragraph 1.
2. Države članice mogu osloboditi društva iz članka 11. od obveze propisane stavkom 1.
Article 12 shall apply.
Primjenjuje se članak 12.
3. Where the exemption provided for in paragraph 2 is granted the Member States shall introduce appropriate sanctions into their laws for cases in which the annual accounts or the annual reports of such companies are not drawn up in accordance with the requirements of this Directive.'
3. Kada je odobreno izuzeće predviđeno stavkom 2., država članica uvodi primjerene sankcije u svoje zakone za slučajeve u kojima godišnji financijski izvještaji ili godišnja izvješća takvih trgovačkih društava nisu izrađena u skladu sa zahtjevima ove Direktive.ˮ
15 The Seventh Companies Directive, which, in regard to Italy, applies to the same forms of companies as those which are covered by the First and Fourth Companies Directives and have been mentioned in paragraphs 5 and 10 of this judgment, sets out measures for the coordination of national provisions relating to the consolidated accounts of companies with share capital.
15 Sedma direktiva o trgovačkim društvima, koja se u pogledu Italije primjenjuje na iste vrste društava kao što su ona obuhvaćena Prvom i Četvrtom direktivom o trgovačkim društvima i navedene su u točkama 5. i 10. ove presude, utvrđuje mjere za usklađivanje nacionalnih odredbi u vezi s konsolidiranim financijskim izvještajima društava kapitala.
16 Paragraphs 2 to 6 of Article 16 of the Seventh Companies Directive essentially set out, in regard to consolidated accounts, the same provisions as those of Article 2(2) to (6) of the Fourth Companies Directive in regard to annual accounts, as cited in paragraph 11 of this judgment.
16 Stavci od 2. do 6. članka 16. Sedme direktive o trgovačkim društvima u biti utvrđuju jednake odredbe u pogledu konsolidiranih izvještaja kao što su one iz članka 2. stavaka 2. i 6. Četvrte direktive o trgovačkim društvima u pogledu godišnjih financijskih izvještaja, kako je navedeno u točki 11. ove presude.
17 Paragraphs 1, 4 and 6 of Article 38, featuring in Section 5 of the Seventh Companies Directive, entitled `The publication of consolidated accounts', provide as follows:
17 Stavci 1., 4. i 6. članka 38., koji se nalaze u odjeljku 5. Sedme direktive o trgovačkim društvima pod naslovom „Objavljivanje konsolidiranih financijskih izvještajaˮ predviđaju kako slijedi:
`1. Consolidated accounts, duly approved, and the consolidated annual report, together with the opinion submitted by the person responsible for auditing the consolidated accounts, shall be published for the undertaking which drew up the consolidated accounts as laid down by the laws of the Member State which govern it in accordance with Article 3 of Directive 68/151/EEC.
„1. Uredno odobreni konsolidirani financijski izvještaji i konsolidirano godišnje izvješće, zajedno s mišljenjem osobe odgovorne za reviziju konsolidiranih financijskih izvještaja objavljuju se za poduzeće koje je sastavilo konsolidirane financijske izvještaje, kako to nalaže pravo države članice koje se primjenjuje na to poduzeće u skladu s člankom 3. Direktive 68/151/EEZ.
... 4. However, where the undertaking which drew up the consolidated accounts is not established as one of the types of company listed in Article 4 and is not required by its national law to publish the documents referred to in paragraph 1 in the same manner as prescribed in Article 3 of Directive 68/151/EEC, it must at least make them available to the public at its head office. ...
[...] 4. Međutim, ako poduzeće koje je sastavilo konsolidirani financijski izvještaj nije osnovano kao jedno od tipova društava navedenih u članku 4. i nije prema nacionalnim zakonima obvezno objaviti dokumente navedene u stavku 1. na isti način kako to propisuje članak 3. Direktive 68/151/EEZ, ono ga mora barem staviti na uvid javnosti u svojoj upravi. [...]
... 6. The Member States shall provide for appropriate sanctions for failure to comply with the publication obligations imposed in this Article.'
[...] 6. Države članice predviđaju odgovarajuće sankcije za nepridržavanje obveza objavljivanja predviđenih ovim člankom.ˮ
18 Legislative Decree No 61 of the President of the Republic of 11 April 2002 regulating criminal and administrative offences in respect of commercial companies, in accordance with Article 11 of Law No 366 of 3 October 2001 (GURI No 88 of 15 April 2002, p. 4) (`Legislative Decree No 61/2002), which came into force on 16 April 2002, replaced Title XI of Book V of the Italian Civil Code by a new Title XI, entitled `Criminal provisions in respect of companies or groups of companies'.
18 Zakonodavna uredba [Decreto legislativo] br. 61 predsjednika Republike od 11. travnja 2002. kojom se uređuju kaznena djela i upravni prekršaji u pogledu trgovačkih društava, u skladu s člankom 11. zakona br. 366 od 3. listopada 2001. (GURI, br. 88, od 15. travnja 2002., str. 4., u daljnjem tekstu: Zakonodavna uredba br. 61/2002ˮ), koja je stupila na snagu 16. travnja 2002., zamijenila je glavu XI. knjige V. talijanskoga građanskog zakonika glavom XI., pod naslovom „Kaznene odredbe u pogledu društava ili skupina društavaˮ.
19 That legislative decree was introduced in the context of the reform of Italian company law carried out by a series of legislative decrees adopted on the basis of the authorisation provided for by Law No 366 of 3 October 2001 (GURI No 234 of 8 October 2001).
19 Ta zakonodavna uredba uvedena je u okviru reforme talijanskoga prava o trgovačkim društvima, koja je bila provedena putem više zakonodavnih uredbi donesenih na temelju ovlasti predviđene zakonom br. 366 od 3. listopada 2001. (GURI, br. 234, od 8. listopada 2001.).
20 Article 2621 of the Italian Civil Code, entitled `False notification and unlawful distribution of profits or dividends', as worded in the version prior to the entry into force of Legislative Decree No 61/2002 (`the former Article 2621 of the Italian Civil Code'), provided:
20 Članak 2621. talijanskoga građanskog zakonika pod naslovom „Davanje neistinitih podataka i nezakonita raspodjela dobiti ili dividendiˮ, u verziji koja je vrijedila prije stupanja na snagu Zakonodavne uredbe br. 61/2002 („bivši članak 2621. talijanskoga građanskog zakonikaˮ), predviđao je:
`Unless the act constitutes a more serious offence, the following persons shall be liable to imprisonment for a term of one to five years and to a fine of EUR 1 032 to EUR 10 329:
„Ako djelo ne predstavlja težu povredu, sljedeće osobe kaznit će se kaznom zatvora od jedne do pet godina i novčanom kaznom od 1032 eura do 10 329 eura:
(1) organisers, founding members, administrators, directors, auditors and receivers who, in reports, balance sheets or other company documents, fraudulently make untrue statements of substantive fact as to the constitution or economic position of the company or conceal in full or in part facts relating thereto;
(1) organizatori, članovi osnivači, uprava, generalni direktori, članovi nadzornog odbora i stečajni upravitelji koji u izvještajima, bilancama ili drugim dokumentima društva na prijevaran način prikažu neistinite podatke u vezi s osnivanjem ili ekonomskim stanjem društva ili koji djelomično ili u cijelosti prikriju činjenice povezane s tim stanjem;
21 Legislative Decree No 61/2002, inter alia, introduced into Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code new criminal provisions penalising the submission of false information on a company, an offence also referred to as `false accounting' (hereinafter, as appropriate, `the new Article 2621 of the Italian Civil Code', `the new Article 2622 of the Italian Civil Code', or `the new Articles 2621 and 2622 of the Italian Civil Code'), which provide as follows:
21 Zakonodavna uredba br. 61/2002 posebno je uvela u članke 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonika nove kaznene odredbe koje sankcioniraju prikazivanje neistinitih podataka o trgovačkom društvu, odnosno povredu pod nazivom „lažno prikazivanje stanja u poslovnim knjigamaˮ (u daljnjem tekstu, prema potrebi, „novi članak 2621. talijanskoga građanskog zakonikaˮ, „novi članak 2622. talijanskoga građanskog zakonikaˮ ili „novi članci 2621. i 2622. talijanskoga građanskog zakonikaˮ), koji predviđaju kako slijedi:
`Article 2621 (False information on a company)
„Članak 2621. (Neistiniti podaci o društvu)
Save as otherwise provided in Article 2622, managers, directors, auditors and receivers who, with the intention of deceiving members or the public and with the aim of securing for themselves or others an unjust profit, make statements of substantive fact which are untrue in the company's balance sheets, report or other company documents provided for by law which are intended for members or for the public, even if such facts are the subject of valuations, or who omit information, the communication of which is prescribed by law, concerning the economic position, assets, liabilities or financial position of the company or the group to which that company belongs, in a manner which is capable of giving those to whom that information is addressed a false impression of that position, shall be liable to imprisonment for a term of up to one year and six months.
Osim ako nije drukčije predviđeno u članku 2622., uprava, generalni direktori, revizori i stečajni upravitelji koji s namjerom da prevare članove ili javnost kako bi stekli protupravnu imovinsku korist za sebe ili za druge, u bilanci, izvještaju ili drugim zakonski određenim izvještajima o društvu koji su namijenjeni članovima ili javnosti prikažu neistinite činjenice, čak i ako su te činjenice predmet procjene, ili izostave zakonom propisanu objavu podataka o ekonomskom stanju, imovini, obvezama ili financijskom stanju društva ili grupe društava kojoj to trgovačko društvo pripada, tako da primatelje tih informacija dovedu u zabludu u pogledu tog stanja, kaznit će se kaznom zatvora do jedne godine i šest mjeseci.
The same criminal liability shall also extend to cases where the information concerns assets held or administered by the company on behalf of third parties.
Ista se kaznena odgovornost primjenjuje kad se podaci odnose na imovinu koju društvo posjeduje i kojom upravlja za račun trećih.
Criminal liability shall be excluded in any event where the false statements do not distort to an appreciable extent the representation of the assets, liabilities, economic position or financial position of the company or the group to which that company belongs.
Kaznena odgovornost se isključuje ako neistiniti ili izostavljeni podaci osjetno ne narušavaju prikaz ekonomskog, imovinskog ili financijskog stanja društva ili grupe društava kojoj to društvo pripada.
Criminal liability shall also be excluded where the false statements or omissions distort the pre-tax financial results for the year by no more than 5% or distort the net assets by no more than 1%.
Kaznena odgovornost se također isključuje kad neistiniti ili izostavljeni podaci dovedu do izmjene godišnjih financijskih rezultata prije oporezivanja za najviše 5 % ili izmijene neto imovinu za najviše 1 %.
Such acts shall not be punishable in any circumstances where they are the result of estimates which, viewed individually, do not differ from the true values by more than 10%.
Takva djela nisu kažnjiva ni u jednom slučaju, ako su rezultat procjena koje gledane pojedinačno ne odstupaju od stvarnih vrijednosti za više od 10 %.
Article 2622 (False information on a company detrimental to members or creditors)
Članak 2622. (neistinite informacije o društvu koje su štetne za članove ili vjerovnike)
Managers, directors, auditors and receivers who, with the intention of deceiving members or the public and with the aim of securing for themselves or others an unjust profit, make statements of substantive fact which are untrue in the company's balance sheets, report or other company documents provided for by law which are intended for members or for the public, even if such facts are the subject of valuations, or who omit information, the communication of which is prescribed by law, concerning the economic position, assets, liabilities or financial position of the company or the group to which that company belongs, in a manner which is capable of giving those to whom that information is addressed a false impression of that position and thereby occasion financial loss to members or creditors, shall, on complaint by the injured party, be liable to imprisonment for a term of between six months and three years.
Uprava, generalni direktori, revizori i stečajni upravitelji koji s namjerom da prevare članove ili javnost kako bi stekli protupravnu imovinsku korist za sebe ili za druge, u bilanci, izvještaju ili drugim zakonski određenim izvještajima o društvu koji su namijenjeni članovima ili javnosti prikažu neistinite činjenice, čak i ako su te činjenice predmet procjene, ili izostave zakonom propisanu objavu podataka o ekonomskom stanju, imovini, obvezama ili financijskom stanju društva ili grupe društava kojoj to trgovačko društvo pripada, tako da primatelje tih informacija dovedu u zabludu u pogledu tog stanja i prouzroče imovinsku štetu članovima ili vjerovnicima, na temelju prijave oštećene osobe kaznit će se kaznom zatvora u trajanju od šest mjeseci do tri godine.
Proceedings shall likewise be initiated on complaint where the act constitutes a separate, more serious offence detrimental to the assets of persons other than members or creditors, unless it has been committed to the detriment of the State, other public institutions or the European Communities.
Postupak će se također pokrenuti na temelju prijave kada je to djelo sastavni dio druge, ozbiljnije povrede na štetu imovine osoba koje nisu članovi ili vjerovnici, osim ako oštećene strane nisu država, druge javne institucije ili Europske zajednice. U slučaju društava za koja vrijede odredbe dijela IV. glave III. odjeljka II.
In the case of companies subject to the provisions of Part IV, Title III, Section II, of Legislative Decree No 58 of 24 February 1998, the penalty for the acts provided for in the first paragraph shall be one to four years' imprisonment and a prosecution in respect of the offence may be brought ex officio.
Zakonodavne uredbe br. 58 od 24. veljače 1998., kazna za djela predviđena u prvom stavku je jedna do četiri godine zatvora te se kazneni progon može pokrenuti po službenoj dužnosti.
Criminal liability for the acts provided for in the first and third paragraphs of this article shall extend to cases where the information concerns assets held or administered by the company on behalf of third parties.
Kaznena odgovornost za djela predviđena u prvom i trećem stavku vrijedi i za slučajeve kada se podaci odnose na imovinu koju društvo posjeduje ili kojom upravlja za račun trećih osoba.
Criminal liability for the acts provided for in the first and third paragraphs shall be excluded where the false statements or omissions do not distort to an appreciable extent the representation of the economic position, assets, liabilities or financial position of the company or the group to which the company belongs.
Kaznena odgovornost za djela predviđena u prvom i trećem stavku se isključuje ako neistiniti ili izostavljeni podaci ne narušavaju osjetno prikaz ekonomskog, imovinskog ili financijskog stanja društva ili grupe kojoj društvo pripada.
Criminal liability shall in any event be excluded where the false statements or omissions distort the pre-tax financial results for the year by no more than 5% or distort the net assets by no more than 1%.
Kaznena odgovornost se u svakom slučaju isključuje ako neistiniti ili izostavljeni podaci dovedu do izmjene godišnjih financijskih rezultata prije oporezivanja za najviše 5 % ili izmijene neto imovinu za najviše 1 %.
Such acts shall not be punishable in any circumstances where they are the result of estimates which, viewed individually, do not differ from the true values by more than 10%.'
Ni u jednom slučaju takva djela nisu kažnjiva, ako su rezultat procjena koje gledane pojedinačno ne odstupaju od stvarnih vrijednosti za više od 10 %.ˮ
General criminal law
Opće kazneno pravo
22 Under paragraphs 2 to 4 of Article 2 of the Codice penale (`the Italian Criminal Code'), entitled `Succession of criminal legislation':
22 Članak 2. stavci 2. do 4. talijanskoga Codice penale (u daljnjem tekstu: talijanski kazneni zakonik), pod naslovom „Sukcesija kaznenih zakonaˮ predviđa:
`No person may be punished, under later legislation, for an act which was not a criminal offence when carried out; if a person is found guilty, the punishment shall not be implemented and there shall be no criminal consequences.
„Nikoga se ne može kazniti za djelo koje se prema kasnijem zakonu ne kvalificira kao kazneno djelo; u slučaju osude obustavlja se izvršenje i ukidaju kaznenopravni učinci presude.
If the legislation in force when the offence was committed and the later legislation differ, the legislation which is to apply shall be that which is more favourable in its provisions to the accused person, unless a final and irreversible judgment has been delivered in the case.
Ako se zakon koji je bio na snazi kad je povreda počinjena i kasniji zakon razlikuju, primijenit će se zakon čije su odredbe povoljnije za tuženika, osim ako u predmetu nije donesena konačna i pravomoćna presuda.
The provisions of the preceding paragraphs shall not apply to derogating or temporary legislation.'
Odredbe prethodnih stavaka ne primjenjuju se na posebne niti privremene zakone."
23 Under Article 39 of the Italian Criminal Code, offences consist essentially of indictable offences and summary offences, the former attracting, in accordance with Article 17 of that code, certain types of more serious penalties than summary offences.
23 U skladu s člankom 39. talijanskoga kaznenog zakonika povrede se u biti dijele na kaznena djela i prekršaje, a za kaznena djela su u skladu s člankom 17. tog zakonika predviđene određene vrste težih kazni nego za prekršaje.
24 Under Article 158(1) of the Italian Criminal Code, limitation periods start to run from the time of commission of the offences and not from the time at which they were discovered.
24 U skladu s člankom 158. stavkom 1. talijanskoga kaznenog zakonika rok zastare teče od trenutka počinjenja kaznenog djela, a ne od trenutka kada je ono otkriveno.
25 It follows, further, from Articles 157 and 160 of the Italian Criminal Code that the limitation periods are from three years to four and a half years maximum for summary offences such as those provided for under the new Article 2621 of the Italian Civil Code and from five years to seven and a half years maximum for indictable offences such as those set out in the former Article 2621 of the Italian Civil Code and those provided for under the new Article 2622 of that code.
25 Iz članaka 157. i 160. talijanskoga kaznenog zakonika nadalje proizlazi da su rokovi zastare za prekršaje, kao što su oni koje predviđa novi članak 2621. talijanskoga građanskog zakonika, tri godine do najviše četiri i pol godine te pet godina do najviše sedam i pol godina za kaznena djela po prijašnjem članku 2621. talijanskoga građanskog zakonika i za ona iz novog članka 2622. toga zakonika.
Article 160 of the Italian Criminal Code lays down the maximum duration of limitation periods in the event of interruption thereof.
Članak 160. talijanskoga kaznenog zakonika propisuje maksimalno trajanje rokova zastare nakon što se ona prekine.
The disputes in the main proceedings and the questions referred for preliminary ruling
Glavni postupak i prethodna pitanja