natgillin/translations-raw huggingface dataset:
`The European arrest warrant provided for in this Framework Decision is the first concrete measure in the field of criminal law implementing the principle of mutual recognition which the European Council referred to as the "cornerstone" of judicial cooperation.'
„Europski uhidbeni nalog, predviđen ovom Okvirnom odlukom, prva je konkretna mjera u području kaznenog prava kojom se primjenjuje načelo uzajamnog priznavanja, koje Europsko vijeće smatra ‚kamenom temeljcem' pravosudne suradnje."
5 Recital (7) in the preamble to the Framework Decision provides:
5 U skladu s uvodnom izjavom 7. Okvirne odluke:
`Since the aim of replacing the system of multilateral extradition built upon the European Convention on Extradition of 13 December 1957 cannot be sufficiently achieved by the Member States acting unilaterally and can therefore, by reason of its scale and effects, be better achieved at Union level, the Council may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as referred to in Article 2 of the Treaty on European Union and Article 5 of the Treaty establishing the European Community.
„Budući da cilj ukidanja sustava multilateralnog izručivanja osoba, utemeljenog na Europskoj konvenciji o izručenju od 13. prosinca 1957., ne može biti dostatno postignut pojedinačnim djelovanjem država članica nego ga je, zbog njegovih učinaka i dosega, lakše ostvariti na razini Unije, Vijeće može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 2. Ugovora o Europskoj uniji i članka 5.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in the latter Article, this Framework Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.'
Ugovora o osnivanju Europske zajednice. U skladu s načelom proporcionalnosti, utvrđenom u spomenutom članku, ova Okvirna odluka ne prelazi ono što je nužno za postizanje tog cilja."
6 According to recital (11) in the preamble to the Framework Decision:
6 Na temelju uvodne izjave 11. Okvirne odluke:
`In relations between Member States, the European arrest warrant should replace all the previous instruments concerning extradition, including the provisions of Title III of the Convention implementing the Schengen Agreement which concern extradition.'
„U odnosima između država članica, europski uhidbeni nalog trebao bi zamijeniti sve prethodne instrumente o izručenju, uključujući i odredbe glave III. Konvencije o primjeni Schengenskog sporazuma koje se odnose na izručenje." 7 Člankom 1.
7 Article 1 of the Framework Decision, which was adopted on the basis of Article 31(1)(a) and (b) EU and Article 34(2)(b) EU, provides:
Okvirne odluke, koja je donesena na temelju članka 31. stavka 1. točaka (a) i (b) UEU-a te članka 34. stavka 2. točke (b) UEU-a, propisuje se:
`1. The European arrest warrant is a judicial decision issued by a Member State with a view to the arrest and surrender by another Member State of a requested person, for the purposes of conducting a criminal prosecution or executing a custodial sentence or detention order.
„1. Europski uhidbeni nalog je sudska odluka koju izdaje država članica s ciljem uhićenja i predaje tražene osobe od strane druge države članice, zbog vođenja kaznenog progona, izvršenja kazne zatvora ili naloga za oduzimanje slobode.
2. Member States shall execute any European arrest warrant on the basis of the principle of mutual recognition and in accordance with the provisions of this Framework Decision.
2. Države članice izvršavaju svaki europski uhidbeni nalog na temelju načela uzajamnog priznavanja u skladu s odredbama ove Okvirne odluke.
3. This Framework Decision shall not have the effect of modifying the obligation to respect fundamental rights and fundamental legal principles as enshrined in Article 6 of the Treaty on European Union.'
3. Ova Okvirna odluka ne mijenja obvezu poštovanja temeljnih prava i temeljnih pravnih načela sadržanih u članku 6. Ugovora o Europskoj uniji."
8 Article 2 of the Framework Decision provides:
8 Člankom 2. Okvirne odluke propisuje se sljedeće:
`1. A European arrest warrant may be issued for acts punishable by the law of the issuing Member State by a custodial sentence or a detention order for a maximum period of at least 12 months or, where a sentence has been passed or a detention order has been made, for sentences of at least four months.
„1. Europski uhidbeni nalog može biti izdan u slučajevima počinjenja djela za koja je, u skladu s pravom države članice koja ga izdaje, propisana najviša kazna zatvora ili oduzimanje slobode od najmanje 12 mjeseci ili za koja je izrečena kazna zatvora ili je izdan nalog za oduzimanje slobode od najmanje četiri mjeseca.
2. The following offences, if they are punishable in the issuing Member State by a custodial sentence or a detention order for a maximum period of at least three years and as they are defined by the law of the issuing Member State, shall, under the terms of this Framework Decision and without verification of the double criminality of the act, give rise to surrender pursuant to a European arrest warrant:
2. Sljedeća kaznena djela, ako su kažnjiva u skladu s pravom države članice koja izdaje uhidbeni nalog, propisanom najvišom kaznom zatvora ili oduzimanjem slobode od najmanje tri godine i ako su utvrđena pravom države koja izdaje uhidbeni nalog, u skladu s odredbama ove Okvirne odluke i bez provjere dvostruke kažnjivosti djela, predstavljaju razlog za predaju osobe na temelju europskog uhidbenog naloga:
illicit trafficking in narcotic drugs and psychotropic substances,
nezakonita trgovina opojnim drogama i psihotropnim tvarima,
illicit trafficking in weapons, munitions and explosives,
nezakonita trgovina oružjem, streljivom i eksplozivnim tvarima,
fraud, including that affecting the financial interests of the European Communities within the meaning of the Convention of 26 July 1995 on the protection of the European Communities' financial interests,
prijevare, uključujući i prijevare koje ugrožavaju financijske interese Europskih zajednica u smislu Konvencije od 26. srpnja 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica,
counterfeiting currency, including of the euro,
krivotvorenje novca, uključujući euro,
environmental crime, including illicit trafficking in endangered animal species and in endangered plant species and varieties,
kaznena djela protiv okoliša, uključujući ilegalnu trgovinu ugroženim životinjskim i biljnim vrstama,
facilitation of unauthorised entry and residence,
olakšavanje neovlaštenog prelaska državne granice i boravka,
illicit trafficking in cultural goods, including antiques and works of art,
nezakonita trgovina kulturnim dobrima, uključujući antikvitetima i umjetničkim djelima,
swindling,
prijevare,
forgery of administrative documents and trafficking therein,
krivotvorenje i trgovina administrativnim ispravama,
forgery of means of payment,
krivotvorenje različitih oblika sredstava plaćanja,
illicit trafficking in hormonal substances and other growth promoters,
nezakonita trgovina hormonskim tvarima i ostalim stimulansima rasta,
illicit trafficking in nuclear or radioactive materials,
nezakonita trgovina nuklearnim ili radioaktivnim tvarima,
crimes within the jurisdiction of the International Criminal Court,
kaznena djela u nadležnosti Međunarodnog kaznenog suda,
unlawful seizure of aircraft/ships,
protupravno oduzimanje zrakoplova ili plovila,
3. The Council may decide at any time, acting unanimously after consultation of the European Parliament under the conditions laid down in Article 39(1) of the Treaty on European Union (TEU), to add other categories of offence to the list contained in paragraph 2.
3. Vijeće može u svako doba odlučiti, donoseći jednoglasnu odluku nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, pod uvjetima propisanima člankom 39. stavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), o dodavanju novih kategorija kaznenih djela na popis iz stavka 2.
The Council shall examine, in the light of the report submitted by the Commission pursuant to Article 34(3), whether the list should be extended or amended.
Vijeće razmatra, u svjetlu izvješća koji podnosi Komisija na temelju odredaba članka 34. stavka 3., treba li popis biti proširen ili izmijenjen.
4. For offences other than those covered by paragraph 2, surrender may be subject to the condition that the acts for which the European arrest warrant has been issued constitute an offence under the law of the executing Member State, whatever the constituent elements or however it is described.'
4. Za kaznena djela koja nisu obuhvaćena stavkom 2., tražena osoba može biti predana pod uvjetom da djela zbog kojih je izdan europski uhidbeni nalog predstavljaju kazneno djelo u skladu s pravom države članice izvršenja, bez obzira na elemente ili opis kaznenog djela.
`1. Without prejudice to their application in relations between Member States and third States, this Framework Decision shall, from 1 January 2004, replace the corresponding provisions of the following conventions applicable in the field of extradition in relations between the Member States:
„1. Ne dovodeći u pitanje njihovu primjenu u odnosima između država članica i trećih zemalja, ova Okvirna odluka, počevši od 1. siječnja 2004., zamjenjuje sve odgovarajuće odredbe sljedećih konvencija, primjenjivih na područje izručenja u odnosima između država članica:
(a) the European Convention on Extradition of 13 December 1957, its additional protocol of 15 October 1975, its second additional protocol of 17 March 1978, and the European Convention on the suppression of terrorism of 27 January 1977 as far as extradition is concerned;
(a) Europske konvencije o izručenju od 13. prosinca 1957., njezina dodatnog protokola od 15. listopada 1975., njezina drugog dodatnog protokola od 17. ožujka 1978. te Europske konvencije o suzbijanju terorizma od 27. siječnja 1977., s obzirom na pitanja koje se odnose na izručenje;
(b) the Agreement between the 12 Member States of the European Communities on the simplification and modernisation of methods of transmitting extradition requests of 26 May 1989;
(b) Sporazuma između 12 država članica Europskih zajednica o pojednostavljivanju i osuvremenjavanju načina slanja zahtjeva za izručenje od 26. svibnja 1989;
(c) the Convention of 10 March 1995 on simplified extradition procedure between the Member States of the European Union;
(c) Konvencije od 10. ožujka 1995. o pojednostavljenom postupku izručenja između država članica Europske unije;
(d) the Convention of 27 September 1996 relating to extradition between the Member States of the European Union;
(d) Konvencije od 27. rujna 1996. o izručenju između država članica Europske unije; (e) glave III., poglavlja 4.
(e) Title III, Chapter 4 of the Convention of 19 June 1990 implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 on the gradual abolition of checks at common borders.
Konvencije od 19. lipnja 1990. kojom se primjenjuju odredbe Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. o postupnom ukidanju provjera na zajedničkim granicama.
2. Member States may continue to apply bilateral or multilateral agreements or arrangements in force when this Framework Decision is adopted in so far as such agreements or arrangements allow the objectives of this Framework Decision to be extended or enlarged and help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants.
2. Države članice mogu nastaviti primjenjivati bilateralne ili multilateralne sporazume ili dogovore koji su na snazi u trenutku donošenja ove Okvirne odluke u onoj mjeri u kojoj ti sporazumi ili dogovori omogućuju da ciljevi ove Okvirne odluke budu prošireni i produbljeni te ako dodatno pojednostavljuju ili olakšavaju postupke predaje osobe u odnosu na koje je izdan europski uhidbeni nalog.
Member States may conclude bilateral or multilateral agreements or arrangements after this Framework Decision has come into force in so far as such agreements or arrangements allow the prescriptions of this Framework Decision to be extended or enlarged and help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants, in particular by fixing time-limits shorter than those fixed in Article 17, by extending the list of offences laid down in Article 2(2), by further limiting the grounds for refusal set out in Articles 3 and 4, or by lowering the threshold provided for in Article 2(1) or (2).
Države članice mogu sklopiti bilateralne ili multilateralne sporazume ili dogovore nakon stupanja na snagu ove Okvirne odluke ako takvi sporazumi ili dogovori omogućuju da odredbe ove Okvirne odluke budu produbljene ili proširene i ako dodatno pojednostavljuju ili olakšavaju predaju osoba u odnosu na koje je izdan europski uhidbeni nalog, posebno utvrđivanjem rokova kraćih od onih iz članka 17., proširivanjem popisa kaznenih djela iz članka 2. stavka 2., dodatnim ograničavanjem razloga za odbijanje iz članaka 3. i 4., ili spuštanjem praga iz članka 2. stavaka 1. i 2.
The agreements and arrangements referred to in the second subparagraph may in no case affect relations with Member States which are not parties to them.
Sporazumi i dogovori spomenuti u podstavku 2. ni u kojem slučaju ne utječu na odnose s državama članicama koje nisu njihove stranke.
Member States shall, within three months from the entry into force of this Framework Decision, notify the Council and the Commission of the existing agreements and arrangements referred to in the first subparagraph which they wish to continue applying.
Države članice, u roku od tri mjeseca od stupanja na snagu ove Okvirne odluke, obavještavaju Vijeće i Komisiju o postojećim sporazumima i dogovorima iz podstavka 1. koje žele nastaviti primjenjivati.
Member States shall also notify the Council and the Commission of any new agreement or arrangement as referred to in the second subparagraph, within three months of signing it.
Države članice Vijeće i Komisiju obavještavaju i o svakom novom sporazumu ili dogovoru iz podstavka 2., u roku od tri mjeseca od njegova potpisivanja.
3. Where the conventions or agreements referred to in paragraph 1 apply to the territories of Member States or to territories for whose external relations a Member State is responsible to which this Framework Decision does not apply, these instruments shall continue to govern the relations existing between those territories and the other Member States.'
3. Ako se konvencije ili dogovori iz stavka 1. primjenjuju na područja država članica ili na područja za čije je vanjske odnose odgovorna država članica, a na koje se ne primjenjuje ova Okvirna odluka, ti instrumenti i dalje će uređivati postojeće odnose između tih područja i drugih država članica."
The dispute in the main proceedings and the questions referred for preliminary ruling
Glavni postupak i prethodna pitanja
10 According to the decision making the reference, Advocaten voor de Wereld brought an action before the Arbitragehof on 21 June 2004 in which it sought the annulment, in whole or in part, of the Law of 19 December 2003 transposing the provisions of the Framework Decision into Belgian law.
10 Iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da je Advocaten voor de Wereld pokrenuo postupak pri Arbitragehofu 21. lipnja 2004. radi potpunog ili djelomičnog poništenja Zakona od 19. prosinca 2003. kojim se u belgijsko nacionalno pravo prenose odredbe Okvirne odluke.
11 In support of its action, Advocaten voor de Wereld submits inter alia that the Framework Decision is invalid on the ground that the subject-matter of the European arrest warrant ought to have been implemented by way of a convention and not by way of a framework decision since, under Article 34(2)(b) EU, framework decisions may be adopted only `for the purpose of approximation of the laws and regulations of the Member States', which, it claims, is not the position in the present case.
11 Advocaten voor de Wereld svoju tužbu temelji, između ostalog, na tvrdnji da Okvirna odluka nije valjana zato što je sadržaj europskog uhidbenog naloga trebao biti uređen konvencijom, a ne okvirnom odlukom, jer se na temelju članka 34. stavka 2. točke (b) UEU-a okvirne odluke mogu donositi samo „radi usklađivanja zakona i drugih propisa država članica", što nije, kako tvrde, slučaj u ovom predmetu.
12 Advocaten voor de Wereld also submits that Article 5(2) of the Law of 19 December 2003, which transposes Article 2(2) of the Framework Decision into Belgian domestic law, infringes the principle of equality and non-discrimination in that, for the offences mentioned in that latter provision, in the event of enforcement of a European arrest warrant, there is a derogation, without objective and reasonable justification, from the requirement of double criminality, whereas that requirement is maintained for other offences.
12 Advocaten voor de Wereld nadalje tvrdi da se člankom 5. stavkom 2. Zakona od 19. prosinca 2003., kojim se u belgijsko nacionalno pravo prenosi članak 2. stavak 2. Okvirne odluke, krši načelo jednakosti i nediskriminacije tako što za kaznena djela navedena u odredbi Okvirne odluke u slučaju izvršenja europskog uhidbenog naloga postoji odstupanje od uvjeta dvostruke kažnjivosti bez objektivnog i razumnog opravdanja, dok je taj uvjet zadržan za druga kaznena djela.
13 Advocaten voor de Wereld further argues that the Law of 19 December 2003 also fails to satisfy the conditions of the principle of legality in criminal matters in that it lists, not offences having a sufficiently clear and precise legal content, but only vague categories of undesirable behaviour.
13 Advocaten voor de Wereld navodi i da ni Zakon od 19. prosinca 2003. ne ispunjava uvjete načela zakonitosti u kaznenim stvarima zbog toga što su u njemu navedene samo nejasne kategorije nepoželjnog ponašanja, umjesto kaznenih djela dostatno jasnih i precizno određenih normativnih obilježja.
The judicial authority which must decide on the enforcement of a European arrest warrant will, it submits, have insufficient information to determine effectively whether the offences for which the person sought is being charged, or in respect of which a penalty has been imposed on him, come within one of the categories mentioned in Article 5(2) of that Law.
Pravosudno tijelo koje mora odlučiti o izvršenju europskog uhidbenog naloga nema dostatne informacije da bi uspješno odredilo pripadaju li kaznena djela, za koja se tereti traženu osobu ili za koja joj je izrečena kazna, jednoj od kategorija navedenih u članku 5. stavku 2. tog Zakona.
The absence of a clear and precise definition of the offences referred to in that provision, it contends, leads to a disparate application of that Law by the various authorities responsible for the enforcement of a European arrest warrant and, by reason of that fact, also infringes the principle of equality and non-discrimination.
Zbog izostanka jasne i precizno određene definicije kaznenih djela utvrđenih tom odredbom, razna tijela koja su odgovorna za izvršenje europskog uhidbenog naloga primjenjuju taj Zakon na različite načine te se stoga isto tako krši načelo jednakosti i nediskriminacije.
14 The Arbitragehof points out that the Law of 19 December 2003 is the direct result of the Council's decision to regulate the subject-matter of the European arrest warrant by means of a framework decision.
14 Arbitragehof naglašava da je Zakon od 19. prosinca 2003. nastao kao izravna posljedica odluke Vijeća da okvirnom odlukom uredi sadržaj europskog uhidbenog naloga.
The heads of complaint invoked by Advocaten voor de Wereld against that Law also hold good in equal measure with regard to the Framework Decision.
Prigovori koje ističe Advocaten voor de Wereld protiv navedenog zakona isto tako važe u jednakoj mjeri u pogledu Okvirne odluke.
In its view, differences of interpretation between courts with regard to the validity of Community measures and the validity of the legislation which constitutes the implementation of those measures in national law jeopardise the unity of the Community legal order and adversely affect the general principle of legal certainty.
Razlike u tumačenju među sudovima u pogledu valjanosti akata Zajednice te zakonodavstva s pomoću kojih se ti akti primjenjuju u nacionalnom pravu ugrožavaju ujednačenost pravnog poretka Zajednice te narušavaju opće načelo pravne sigurnosti.
15 The Arbitragehof adds that, under Article 35(1) EU, the Court alone has jurisdiction to give a preliminary ruling on the validity of framework decisions and that, under Article 35(2) EU, the Kingdom of Belgium has accepted the Court's jurisdiction in this field.
15 Arbitragehof dodaje da je na temelju članka 35. stavka 1. UEU-a Sud jedini nadležan donositi prethodne odluke o valjanosti okvirnih odluka i da u skladu s člankom 35. stavkom 2. UEU-a Kraljevina Belgija prihvaća nadležnost Suda u ovom području.
16 In those circumstances, the Arbitragehof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
16 U tim okolnostima Arbitragehof je odlučio prekinuti postupak i postaviti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
`1. Is [the] Framework Decision ... compatible with Article 34(2)(b) of the [EU] Treaty, under which framework decisions may be adopted only for the purpose of approximation of the laws and regulations of the Member States?
„1. Je li Okvirna odluka [...] u skladu s člankom 34. stavkom 2. točkom (b) Ugovora [o EU-u], na temelju koje se okvirne odluke mogu donositi samo radi usklađivanja zakona i propisa država članica? 2. Je li članak 2. stavak 2.
2. Is Article 2(2) of [the] Framework Decision ..., in so far as it sets aside verification of the requirement of double criminality for the offences listed therein, compatible with Article 6(2) of the [EU] Treaty ... and, more specifically, with the principle of legality in criminal proceedings guaranteed by that provision and with the principle of equality and non-discrimination?'
Okvirne odluke [...], u mjeri u kojoj se njime ukida provjera uvjeta dvostruke kažnjivosti za kaznena djela koja su u njemu navedena, u skladu s člankom 6. stavkom 2. Ugovora [o EU-u], a posebno s načelom zakonitosti u kaznenim stvarima zajamčenim tom odredbom te načelom jednakosti i nediskriminacije?"
17 The Czech Government submits that the first question referred is inadmissible on the ground that it requires the Court to examine Article 34(2)(b) EU, which is a provision of primary law not reviewable by the Court.
17 Češka vlada smatra da je prvo pitanje nedopustivo jer bi se njime obvezao Sud da ispita članak 34. stavak 2. točku (b) UEU-a koji čini odredbu primarnog prava, što nije u nadležnosti Suda.
18 That argument is unfounded.
18 Ta tvrdnja nije utemeljena.
Under Article 35(1) EU, the Court has jurisdiction, subject to the conditions laid down in that article, to give preliminary rulings on the interpretation and validity of, inter alia, framework decisions, which necessarily implies that it can, even if there is no express power to that effect, be called upon to interpret provisions of primary law, such as Article 34(2)(b) EU where, as in the case in the main proceedings, the Court is being asked to examine whether a framework decision has been properly adopted on the basis of that latter provision.
Na temelju članka 35. stavka 1. UEU-a Sud ima nadležnost, u skladu s uvjetima utvrđenima u tom članku, odlučivati o prethodnim pitanjima koja se odnose na tumačenje i valjanost, između ostalog, okvirnih odluka, što nužno podrazumijeva da se od njega može tražiti, unatoč nedostatku izričite nadležnosti u tom pogledu, da tumači odredbe primarnog prava kao što je članak 34. stavak 2. točka (b) UEU-a kada se, što je slučaj u glavnom predmetu, od Suda traži da utvrdi je li Okvirna odluka pravilno donesena na temelju potonje odredbe.
19 According to the Czech Government, the first question referred is also inadmissible inasmuch as the decision to refer fails to indicate clearly the relevant grounds which would justify a finding that the framework decision is invalid.
19 Češka vlada tvrdi da je prvo prethodno pitanje nedopušteno i zato što u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku nisu jasno navedeni razlozi koji opravdavaju proglašenje Okvirne odluke nevaljanom.