natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While it is admittedly true that collective factors play a significant role in the application of Article 15(c) of the Directive, in that the person concerned belongs, like other people, to a circle of potential victims of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conflict, it is nevertheless the case that that provision must be subject to a coherent interpretation in relation to the other two situations referred to in Article 15 of the Directive and must, therefore, be interpreted by close reference to that individualisation.
Iako je nedvojbeno istina da kolektivni faktori igraju značajnu ulogu za primjenu članka 15. točke (c) Direktive, tako da se predmetna osoba kao i sve druge osobe ubrajaju u krug potencijalnih žrtava općeg nasilja u međunarodnom i unutarnjem oružanom sukobu, to ne mijenja na stvari da se ova odredba mora dosljedno tumačiti u pogledu druge dvije situacije iz članka 15. Direktive, te je stoga treba tumačiti u uskoj vezi s tom individualizacijom.
39 In that regard, the more the applicant is able to show that he is specifically affected by reason of factors particular to his personal circumstances, the lower the level of indiscriminate violence required for him to be eligible for subsidiary protection.
39 U tom pogledu valja pojasniti da što je podnositelj zahtjeva sposobniji dokazati da je pogođen osobito zbog čimbenika svojstvenih njegovim osobnim okolnostima, to će manja razina općeg nasilja biti dovoljna kako bi ispunio uvjete za supsidijarnu zaštitu.
40 Moreover, it should be added that, in the individual assessment of an application for subsidiary protection, under Article 4(3) of the Directive, the following may be taken into account:
40 Štoviše, valja dodati da je, kod individualne procjene zahtjeva za supsidijarnu zaštitu, prema članku 4. stavku 3. Direktive, potrebno uzeti u obzir:
the geographical scope of the situation of indiscriminate violence and the actual destination of the applicant in the event that he is returned to the relevant country, as is clear from Article 8(1) of the Directive, and
‒ zemljopisno područje situacije općeg nasilja i stvarno odredište podnositelja zahtjeva u slučaju da se vrati u predmetnu zemlju, kako to proizlazi iz članka 8. stavka 1. Direktive, te
the existence, if any, of a serious indication of real risk, such as that referred to in Article 4(4) of the Directive, an indication in the light of which the level of indiscriminate violence required for eligibility for subsidiary protection may be lower.
‒ ovisno o slučaju, postojanje ozbiljne naznake stvarne opasnosti, kao što je ona iz članka 4. stavka 4. Direktive, i naznake na temelju koje se za ispunjavanje uvjeta za supsidijarnu zaštitu može zahtijevati niži stupanj razine općeg nasilja.
41 Lastly, in the case in the main proceedings, it should be borne in mind that, although Article 15(c) of the Directive was expressly transposed into Netherlands law only after the facts giving rise to the dispute before the referring court, it is for that court to seek to carry out an interpretation of national law, in particular of Article 29(1)(b) and (d) of the Vw 2000, which is consistent with the Directive.
41 Konačno, u glavnom postupku valja istaknuti da, iako je članak 15. točka (c) Direktive izričito prenesen u unutarnji pravni poredak tek nakon nastanka činjenica iz kojih proizlazi spor pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da nacionalno pravo, posebno članak 29. stavak 1. točke (b) i (d) Vw 2000, protumači na način koji je u skladu s tom direktivom.
42 According to settled case-law, in applying national law, whether the provisions in question were adopted before or after the directive, the national court called upon to interpret it is required to do so, as far as possible, in the light of the wording and the purpose of the directive in order to achieve the result pursued by the latter and thereby comply with the third paragraph of Article 249 EC (see, inter alia, Case C-106/89 Marleasing [1990] ECR I-4135, paragraph 8, and Case C-188/07 Commune de Mesquer [2008] ECR I-0000, paragraph 84).
42 Naime, prema ustaljenoj sudskoj praksi, nacionalni sud koji prilikom primjene nacionalnog prava mora tumačiti to pravo, neovisno o tome je li riječ o odredbama donesenim prije ili odredbama donesenim nakon direktive, obvezan je svoje tumačenje u najvećoj mogućoj mjeri uskladiti s tekstom i svrhom direktive kako bi ostvario njome propisani rezultat i na taj način poštovao obvezu iz članka 249. podstavka 3. UEZ-a (vidjeti među ostalim presude od 13. studenoga 1990., Marleasing, C‑106/89, Zb., str. I‑4135., t. 8. i od 24. lipnja 2008., Commune de Mesquer, C‑188/07, još neobjavljena u Zborniku, t. 84.).
43 Having regard to all of the foregoing considerations, the answer to the questions referred is that Article 15(c) of the Directive, in conjunction with Article 2(e) thereof, must be interpreted as meaning that:
43 S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljena pitanja valja odgovoriti da članak 15. točku (c) Direktive u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), treba tumačiti tako da:
the existence of a serious and individual threat to the life or person of an applicant for subsidiary protection is not subject to the condition that that applicant adduce evidence that he is specifically targeted by reason of factors particular to his personal circumstances;
‒ postojanje ozbiljne i individualne prijetnje životu ili osobi podnositelja zahtjeva za supsidijarnu zaštitu ne podliježe uvjetu da podnositelj zahtjeva iznese dokaze o tome da je on pogođen tom prijetnjom osobito zbog čimbenika svojstvenih njegovim osobnim okolnostima;
the existence of such a threat can exceptionally be considered to be established where the degree of indiscriminate violence characterising the armed conflict taking place - assessed by the competent national authorities before which an application for subsidiary protection is made, or by the courts of a Member State to which a decision refusing such an application is referred - reaches such a high level that substantial grounds are shown for believing that a civilian, returned to the relevant country or, as the case may be, to the relevant region, would, solely on account of his presence on the territory of that country or region, face a real risk of being subject to that threat.
‒ postojanje takve prijetnje može se iznimno smatrati dokazanim ako je razina općeg nasilja, koje je značajka postojećeg oružanog sukoba, koju ocjenjuju nadležna nacionalna tijela kojima je podnesen zahtjev za supsidijarnu zaštitu ili sudovi države članice kojima je upućena odluka o odbijanju takvog zahtjeva, tako visoka da se može opravdano vjerovati da bi civilna osoba, ako bi se vratila u predmetnu zemlju ili, ovisno o slučaju, u predmetno područje, samom svojom nazočnosti na državnom području te zemlje ili područja, bila izložena stvarnoj opasnosti od navedenih prijetnji.
44 It should also, lastly, be added that the interpretation of Article 15(c) of the Directive, in conjunction with Article 2(e) thereof, arising from the foregoing paragraphs is fully compatible with the ECHR, including the case-law of the European Court of Human Rights relating to Article 3 of the ECHR (see, inter alia, N.A. v.the United Kingdom, § 115 to 117 and the case-law cited).
44 Na kraju valja dodati da je tumačenje članka 15. točke (c) Direktive u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), koje proizlazi iz prethodnih točaka, u potpunosti u skladu s EKLJP-om, uključujuću sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava u vezi s člankom 3. EKLJP-a (vidjeti među ostalim gore navedenu presudu N. A. protiv Ujedinjene Kraljevine t. 115. do 117. i navedenu sudsku praksu).
Article 15(c) of Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted, in conjunction with Article 2(e) thereof, must be interpreted as meaning that:
Članak 15. točka (c) Direktive 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite, u vezi s njezinim člankom 2. točkom (e), treba tumačiti na sljedeći način:
(Principle of non-discrimination on grounds of age - Directive 2000/78/EC - National legislation on dismissal not taking into account the period of employment completed before the employee reaches the age of 25 in calculating the notice period - Justification for the measure - National legislation contrary to the directive - Role of the national court)
„Načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi - Direktiva 2000/78/EZ - Nacionalno zakonodavstvo u vezi s otkazom koje prilikom izračuna otkaznog roka ne uzima u obzir razdoblje zaposlenja ostvareno prije nego što je radnik navršio 25 godina - Opravdanost mjere - Nacionalno pravo protivno direktivi - Uloga nacionalnog suda"
In Case C-555/07,
U predmetu C - 555/07,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Germany), made by decision of 21 November 2007, received at the Court on 13 December 2007, in the proceedings
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Landesarbeitsgericht Düsseldorf (Regionalni radni sud u Düsseldorfu, Njemačka), odlukom od 21. studenoga 2007., koju je Sud zaprimio 13. prosinca 2007., u postupku
Seda Kücükdeveci
Seda Kücükdeveci
v Swedex GmbH & Co.
protiv Swedex GmbH & Co.
composed of V. Skouris, President, J.N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J.-C. Bonichot, R. Silva de Lapuerta, P. Lindh (Rapporteur) and C. Toader, Presidents of Chambers, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, P. Kūris, T. von Danwitz, A. Arabadjiev and J.-J. Kasel, Judges,
u sastavu: V. Skouris, predsjednik , J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, J. C. Bonichot, R. Silva de Lapuerta, P. Lindh (izvjestitelj) i C. Toader, predsjednici vijeća, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, P. Kūris, T. von Danwitz, A. Arabadjiev i J. J. Kasel, suci,
Registrar: K. Malacek, Administrator,
tajnik: K. Malacek, administrator,
Swedex GmbH & Co.
za Swedex GmbH & Co.
KG, by M. Nebeling, Rechtsanwalt,
KG, M. Nebeling, Rechtsanwalt,
the German Government, by M. Lumma and J. Möller, acting as Agents,
za njemačku vladu, M. Lumma i J. Möller, u svojstvu agenata,
the Czech Government, by M. Smolek, acting as Agent,
za češku vladu, M. Smolek, u svojstvu agenta,
the Danish Government, by J. Bering Liisberg, acting as Agent,
za dansku vladu, J. Bering Liisberg, u svojstvu agenta,
Ireland, by D. O'Hagan, acting as Agent, and N. Travers BL and A. Collins SC,
za Irsku, D. O'Hagan, u svojstvu agenta, uz asistenciju N. Travers, BL, i A. Collins, SC,
the Netherlands Government, by C. Wissels and M. de Mol, acting as Agents,
za nizozemsku vladu, C. Wissels i M. de Mol, u svojstvu agenata,
the United Kingdom Government, by I. Rao, acting as Agent, and J. Stratford, Barrister,
za vladu Ujedinjene Kraljevine, I. Rao, u svojstvu agenta, uz asistenciju J. Stratford, barrister,
the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and J. Enegren, acting as Agents,
za Komisiju Europskih zajednica, V. Kreuschitz i J. Enegren, u svojstvu agenata,
1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the principle of non-discrimination on grounds of age and of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje načela zabrane diskriminacije na temelju dobi i Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str.
2 The reference was made in the course of proceedings between Ms Kücükdeveci and her former employer Swedex GmbH & Co.
69. - 75.). 2 Zahtjev je upućen u okviru spora između S. Kücükdeveci i njezinog bivšeg poslodavca, Swedex GmbH & Co.
KG (`Swedex') concerning the calculation of the notice period applicable to her dismissal.
KG (u daljnjem tekstu: Swedex) o izračunu otkaznog roka koji se primjenjuje kod njezinog otkaza.
European Union legislation
Pravo Unije
3 Directive 2000/78 was adopted on the basis of Article 13 EC.
3 Direktiva 2000/78 donesena je na temelju članka 13.
Recitals 1, 4 and 25 in the preamble to the directive read as follows:
UEZ-a. Uvodne izjave 1., 4. i 25. te direktive glase kako slijedi:
`(1) In accordance with Article 6 of the Treaty on European Union, the European Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, and the rule of law, principles which are common to all Member States and it respects fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms [signed at Rome on 4 November 1950] and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law.
„(1) Sukladno članku 6. Ugovora o Europskoj uniji, Europska unija temelji se na načelima slobode, demokracije, poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda te vladavine prava, načelima koja su zajednička svim državama članicama, i poštuje temeljna prava zajamčena Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda [potpisana u Rimu 4. studenoga 1950.], kao i prava koja proizlaze iz ustavnih tradicija zajedničkih državama članicama, kao opća načela prava Zajednice.
It is therefore essential to distinguish between differences in treatment which are justified, in particular by legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives, and discrimination which must be prohibited.'
Stoga je važno razlikovati opravdano različito postupanje, posebice ono koje se temelji na opravdanim ciljevima politike zapošljavanja, tržišta rada i ciljeva usavršavanja, od diskriminacije koju treba zabraniti."
4 According to Article 1 of Directive 2000/78, its purpose is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation as regards employment and occupation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment.
4 U skladu s njezinim člankom 1., svrha Direktive 2000/78 je utvrditi opći okvir za borbu protiv diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem i obavljanjem zanimanja, kako bi se u državama članicama ostvarila primjena načela jednakog postupanja.
5 Article 2 of the directive states:
5 Članak 2. te direktive navodi:
`1. For the purposes of this Directive, the "principle of equal treatment" shall mean that there shall be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1.
„1. Za potrebe ove Direktive „načelo jednakog postupanja" znači nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1.
6 Article 3(1) of the directive provides:
6 Članak 3. stavak 1. navedene direktive određuje:
`Within the limits of the areas of competence conferred on the Community, this Directive shall apply to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to:
„1. U granicama nadležnosti prenesenih na Zajednicu, ova se Direktiva primjenjuje na sve osobe, bilo u javnom ili privatnom sektoru, uključujući javna tijela, u odnosu na:
... (c) employment and working conditions, including dismissals and pay;
[...] c) zapošljavanje i uvjete rada, uključujući otkaze i plaće;
7 Article 6(1) of the directive provides:
7 Članak 6. stavak 1. iste direktive određuje:
8 In accordance with the first paragraph of Article 18 of the directive, it was to be transposed into the legal systems of the Member States by 2 December 2003 at the latest.
8 U skladu s člankom 18. prvim podstavkom Direktive 2000/78, njezino prenošenje u pravni sustav država članica trebalo je nastupiti najkasnije 2. prosinca 2003.
The second paragraph of Article 18 provided, however, that:
Međutim, drugi stavak istog članka predviđa:
In that event they shall inform the Commission forthwith ...'
U tom slučaju o tome odmah obavješćuju Komisiju. [...]"
9 The Federal Republic of Germany made use of that option, so that the provisions of the directive relating to discrimination on grounds of age and disability were to be transposed in that Member State by 2 December 2006 at the latest.
9 Savezna Republika Njemačka iskoristila je tu mogućnost te je odredbe navedene direktive u vezi s diskriminacijom na temelju dobi i invaliditeta trebalo prenijeti u toj državi članici najkasnije do 2. prosinca 2006.
The General Law on equal treatment
Opći zakon o jednakom postupanju
10 Paragraphs 1, 2 and 10 of the General Law on equal treatment (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) of 14 August 2006 (BGBl. 2006 I, p. 1897), which transposed Directive 2000/78, provide:
10 Članci 1., 2. i 10. Općeg zakona o jednakom postupanju (Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz) od 14. kolovoza 2006. (BGBl. 2006 I. str. 1897.), koji je prenio Direktivu 2000/78, predviđaju:
`Paragraph 1 - Object of the Law
„Članak 1. - Cilj Zakona
The object of this law is to prevent or eliminate discrimination on grounds of race, ethnic origin, sex, religion or belief, disability, age or sexual orientation.
Cilj ovog zakona je spriječiti ili otkloniti svaki nepovoljni položaj na temelju rase, etničkog podrijetla, spola, vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja.
Paragraph 2 - Scope
Članak 2. - Područje primjene
... (4) For dismissals, the provisions on general and specific protection against dismissal apply exclusively.
[...] (4) Otkazi su isključivo uređeni odredbama o općoj i posebnoj zaštiti od otkaza.
Paragraph 10 - Permissible different treatment on grounds of age
Članak 10. - Dopuštenost različitog postupanja na temelju dobi
Paragraph 8 notwithstanding, different treatment on grounds of age is also permissible if it is objectively and reasonably justified by a legitimate aim.
Neovisno o članku 8., različito postupanje na temelju dobi također je dopušteno ako je objektivno, razumno i opravdano legitimnim ciljem.
The means of achieving that aim must be appropriate and necessary.
Načini postizanja toga cilja trebaju biti primjereni i nužni.
Such differences of treatment may include in particular the following:
Takvo različito postupanje može osobito uključivati sljedeće:
... 1. the setting of special conditions on access to employment and vocational training, employment and occupation, including conditions of remuneration and termination of employment relationships, for young people, older workers and persons with caring responsibilities in order to promote their vocational integration or ensure their protection,
[...] 1. postavljanje posebnih uvjeta za pristup zapošljavanju i strukovnom osposobljavanju, za zapošljavanje i obavljanje zanimanja, uključujući uvjete u pogledu naknada za rad i otkaza radnog odnosa, za mlade osobe, starije radnike i osobe koje su dužne skrbiti o drugima, radi poticanja njihove strukovne integracije ili osiguranja njihove zaštite,
Legislation on the notice period for dismissal
Propisi o otkaznom roku prilikom otkaza
11 Paragraph 622 of the German Civil Code (Bürgerliches Gesetzbuch, `the BGB') provides:
11 Članak 622. njemačkog građanskog zakonika (Bürgerliches Gesetzbuch, u daljnjem tekstu: BGB) određuje:
`(1) Notice may be given to terminate the employment relationship of an employee with a notice period of four weeks to the 15th or to the end of a calendar month.
„(1) Radni odnos radnika ili zaposlenika može se otkazati s otkaznim rokom od četiri tjedna do 15. u mjesecu ili do kraja mjeseca.
(2) For termination by the employer, the notice period, if the employment relationship in the business or undertaking
(2) Ukoliko je otkaz pokrenuo poslodavac, otkazni rok je sljedeći:
1. has lasted for two years, is one month to the end of a calendar month,
jedan mjesec s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos u ustanovi ili poduzeću trajao dvije godine;
2. has lasted five years, is two months to the end of a calendar month,
dva mjeseca s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos trajao pet godina;
3. has lasted eight years, is three months to the end of a calendar month,
tri mjeseca s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos trajao osam godina;
4. has lasted 10 years, is four months to the end of a calendar month,
četiri mjeseca s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos trajao deset godina;
5. has lasted 12 years, is five months to the end of a calendar month,
pet mjeseci s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos trajao dvanaest godina;
6. has lasted 15 years, is six months to the end of a calendar month,
šest mjeseci s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos trajao 15 godina;
7. has lasted 20 years, is seven months to the end of a calendar month.
sedam mjeseci s učinkom do kraja mjeseca ako je radni odnos trajao 20 godina.
In calculating the length of employment, periods prior to the completion of the employee's 25th year of age are not taken into account.'
Razdoblja zaposlenja prije navršenih 25 godina starosti zaposlenika ne uzimaju se u obzir prilikom izračuna trajanja zaposlenja."
The main proceedings and the order for reference
Glavni postupak i prethodna pitanja
12 Ms Kücükdeveci was born on 12 February 1978.
12 S. Kücükdeveci rođena je 12. veljače 1978.
She was employed from 4 June 1996, in other words from the age of 18, by Swedex.
Od 4. lipnja 1996., tj. od svoje 18. godine, zaposlena je u Swedex - u.
13 Swedex dismissed her by letter of 19 December 2006 with effect, taking account of the statutory notice period, from 31 January 2007.
13 Swedex je toj zaposlenici dao otkaz dopisom od 19. prosinca 2006., s učinkom od 31. siječnja 2007, uzimajući u obzir zakonski otkazni rok.
The employer calculated the notice period as if the employee had three years' length of service, although she had been in its employment for 10 years.
Poslodavac je izračunao otkazni rok kao da je zaposlenica bila u radnom odnosu u trajanju od tri godine, iako je njezino zaposlenje kod tog poslodavca trajalo deset godina.
14 Ms Kücükdeveci contested her dismissal before the Arbeitsgericht Mönchengladbach (Labour Court, Mönchengladbach).
14 S. Kücükdeveci osporila je svoj otkaz pred Arbeitsgericht Mönchengladbach (Sud za radne sporove).
She argued before that court that her period of notice should have been four months from 31 December 2006, that is, to 30 April 2007, pursuant to point 4 of the second sentence of Paragraph 622(2) of the BGB.
Pred tim je sudom tvrdila da bi njezin otkazni rok trebao trajati četiri mjeseca računajući od 31. prosinca 2006., odnosno do 30. travnja 2007., u skladu s člankom 622. stavkom 2. prvim podstavkom točkom 4. BGB - a.
That period corresponded to 10 years' service.
Taj rok odgovarao bi desetogodišnjem stažu.
The dispute in the main proceedings is thus between two individuals, Ms Kücükdeveci on the one hand and Swedex on the other.
U sporu u glavnom postupku stoga su suprotstavljena dva pojedinca, S. Kücükdeveci, s jedne strane, i Swedex, s druge strane.
15 According to Ms Kücükdeveci, in so far as it provides that periods of employment completed before the age of 25 are not to be taken into account in calculating the notice period, the second sentence of Paragraph 622(2) of the BGB is a measure which discriminates on grounds of age, contrary to European Union law, and must be disapplied.
15 Prema mišljenju S. Kücükdeveci, članak 622. stavak 2. drugi podstavak BGB - a, s obzirom da predviđa da se razdoblja zaposlenja ostvarena prije navršenih 25 godina starosti ne uzimaju o obzir prilikom izračuna otkaznog roka, predstavlja diskriminaciju na temelju dobi, koja je protivna pravu Unije, te ga stoga treba izuzeti od primjene.