natgillin/translations-raw huggingface dataset:
`(1) Does a restrictive national gaming policy which is aimed at channelling the propensity to gamble and which in fact contributes to the achievement of the objectives pursued by the national legislation in question, namely the curbing of gambling addiction and the prevention of fraud, inasmuch as, by reason of the regulated offer of games of chance, participation in gambling activities occurs on a (much) more limited scale than would be the case if there were no national regulatory system, satisfy the condition set out in the case-law of the Court of Justice of the European Communities, particularly in the judgment in Case C-243/01 Gambelli and Others [2003] ECR I-13031, that such restrictions must limit betting activities in a consistent and systematic manner, even where the licence-holder/s is/are permitted to make the games of chance which they offer attractive by introducing new games, to bring the games which they offer to the notice of a wide public by means of advertising and thereby to keep (potential) gamblers away from the unlawful offer of games of chance (see Joined Cases C-338/04, C-359/04 and C-360/04 Placanica and Others [2007] ECR I-1891, paragraph 55, in fine)?
„1. Zadovoljava li restriktivna nacionalna politika igara na sreću, koja za cilj ima usmjeravanje sklonosti igrama na sreću i kojom se stvarno doprinosi ostvarivanju ciljeva predmetnog nacionalnog propisa odnosno sprečavanju ovisnosti o igrama na sreću i borbi protiv prijevare, u mjeri u kojoj je zbog regulirane ponude igara na sreću opseg sudjelovanja u igrama na sreću (mnogo) bolje ograničen nego što bi bio kada ne bi bilo nacionalnog regulatornog sustava, uvjet iz sudske prakse Suda Europskih zajednica, osobito iz presude od 6. studenoga 2003, Gambelli [i dr.] (C-243/01, Zb., str. I-13031.), da, čak i ako je nositelju ili nositeljima odobrenja dopušteno da svoju ponudu igara na sreću učine privlačnom uvođenjem novih igara, da oglašavanjem skrenu pozornost šire javnosti na svoju ponudu igara, se takvim ograničenjima moraju dosljedno i sustavno ograničiti djelatnosti klađenja da tako (potencijalne) igrače odvrate od nezakonite ponude igara na sreću (vidjeti presudu od 6. ožujka 2007., Placanica [i dr.], C-338/04, C-359/04 i C-360/04, Zb., str. I-1891., t.
(2) (a) Assuming that national legislation governing gaming policy is compatible with Article 49 EC, is it for the national courts to determine, on every occasion on which they apply that legislation in practice in an actual case, whether the measure to be imposed, such as an order that a particular website be made inaccessible to residents of the Member State concerned by means of software designed for that purpose, in order to prevent them from participating in the games of chance offered thereon, in itself and as such satisfies the condition, in the specific circumstances of the case, that it should actually serve the objectives which might justify the national legislation in question, and whether the restriction resulting from that legislation and its application on the freedom to provide services is not disproportionate in the light of those objectives?
55., in fine)? 2. (a) Pod pretpostavkom da je nacionalni propis kojim je uređena politika igara na sreću u skladu s člankom 49. UEZ-a, je li na nacionalnom sudu da svaki put kada primjenjuje taj propis u konkretnom primjeru u praksi utvrdi zadovoljava li mjera koju će nametnuti, kao što je nalog da se softverom koji je za to namijenjen rezidentima predmetne države članice onemogući pristup određenom web-mjestu kako ne bi sudjelovali u igrama na sreću koje se na njemu nude, u konkretnim okolnostima slučaja sama po sebi i kao takva uvjet da zapravo služi ciljevima kojima bi se mogao opravdati predmetni nacionalni propis i nije li ograničenje slobode pružanja usluga proizišlo iz tog propisa i njegove primjene neproporcionalno s obzirom na te ciljeve?
(b) In answering Question 2a, does it make any difference if the measure to be implemented is not ordered and imposed in the context of the application of the national legislation by the authorities, but in the context of a civil action in which an organiser of games of chance operating with the required licence requests imposition of the measure on the ground that an unlawful act has been committed in its regard under civil law, inasmuch as the opposing party contravened the national legislation in question, thereby gaining an unfair advantage over the party operating with the required licence?
(b) Je li odgovor na drugo pitanje točku (a) drukčiji ako mjeru koju treba provesti ne nalažu i ne nameću nadležna tijela u okviru primjene nacionalnog propisa već se ona zahtijeva u okviru građanskog postupka u kojem priređivač igara na sreću koji posluje s potrebnim odobrenjem traži nametanje mjere na temelju civilnopravnog nezakonitog postupanja protiv njega u mjeri u kojoj je suprotna strana prekršila predmetni nacionalni propis i time stekla nepoštenu prednost u odnosu na stranu koja posluje s potrebnim odobrenjem?
(3) Should Article 49 EC be interpreted in such a way that the application of that article results in the competent authority of a Member State being unable, on the basis of the closed licensing system that exists in that State for the provision of gaming services, to prohibit a service provider which has already been granted a licence in another Member State for the online provision of such services from also offering those services online in the first Member State?'
3. Treba li članak 49. UEZ-a tumačiti tako da primjena tog članka za posljedicu ima da nadležno tijelo države članice ne može, na temelju zatvorenog sustava izdavanja odobrenja koji u toj državi članici postoji za pružanje usluga igara na sreću, pružatelju usluga kojemu je u drugoj državi članici već dodijeljeno odobrenje za pružanje takvih usluga na internetu zabraniti da takve usluge nudi na internetu u prvoj državi članici?"
Consideration of the questions referred
O prethodnim pitanjima
14 By its first question, the national court asks, in essence, whether national legislation such as that at issue in the main proceedings, which seeks to curb addiction to games of chance and to combat fraud, and which in fact contributes to the achievement of those objectives, can be regarded as limiting betting activities in a consistent and systematic manner even where the holder(s) of an exclusive licence are entitled to make what they are offering on the market attractive by introducing new games and by means of advertising.
14 Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita može li se nacionalni propis kao što je onaj u glavnom postupku, koji je namijenjen sprečavanju ovisnosti o igrama na sreću i borbi protiv prijevare i koji stvarno doprinosi ostvarivanju tih ciljeva, smatrati propisom kojim se dosljedno i sustavno ograničavaju djelatnosti klađenja, čak i ako je nositelju ili nositeljima ekskluzivnog odobrenja dopušteno da svoju ponudu na tržištu učine privlačnom uvođenjem novih igara i oglašavanjem.
15 Article 49 EC requires the abolition of all restrictions on the freedom to provide services, even if those restrictions apply without distinction to national providers of services and to those from other Member States, when they are liable to prohibit, impede or render less advantageous the activities of a service provider established in another Member State where it lawfully provides similar services.
15 Člankom 49. UEZ-a zahtijeva se ukidanje svih ograničenja slobode pružanja usluga, čak i ako se ta ograničenja primjenjuju bez razlike na nacionalne pružatelje usluga i na pružatelje usluga iz drugih država članica, ako se tim ograničenjima zabranjuju, sprečavaju ili umanjuje privlačnost djelatnosti pružatelja usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi članici u kojoj zakonito pruža slične usluge.
The freedom to provide services is for the benefit of both providers and recipients of services (Case C-42/07 Liga Portuguesa de Futebol Profissional and Bwin International [2009] ECR I-0000, paragraph 51 and the case-law cited).
Slobodu pružanja usluga uživaju pružatelji i primatelji usluga (presuda od 8. rujna 2009., Liga Portuguesa de Futebol Profissional i Bwin International, C-42/07, Zb., str. I-7633., t. 51., i navedena sudska praksa).
16 It is common ground that the legislation of a Member State under which exclusive rights to organise and promote games of chance are conferred on a single operator, and which prohibits any other operator, including an operator established in another Member State, from offering via the internet services within the scope of that regime in the territory of the first Member State, constitutes a restriction on the freedom to provide services enshrined in Article 49 EC (Liga Portuguesa de Futebol Profissional and Bwin International, paragraph 52, and Case C-203/08 Sporting Exchange [2010] ECR I-0000, paragraph 24).
16 Nije sporno da propis države članice na temelju kojeg se ekskluzivna prava na priređivanje i poticanje igara na sreću dodjeljuju jednom subjektu i kojim se svim drugim subjektima, uključujući subjekt s poslovnim nastanom u drugoj državi članici, zabranjuje da na državnom području prve države članice nude te usluge na internetu unutar područja primjene tog režima jest ograničenje slobode pružanja usluga iz članka 49. UEZ-a (gore navedena presuda Liga Portuguesa de Futebol Profissional i Bwin International, t. 52., kao i presuda od današnjega dana, Sporting Exchange, C-203/08, Zb., str. I-4695., t. 24.).
17 However, it is necessary to assess whether such a restriction may be allowed as a derogation expressly provided for by Articles 45 EC and 46 EC, applicable in this area by virtue of Article 55 EC, or justified, in accordance with the case-law of the Court, by overriding reasons in the public interest (see, to that effect, Liga Portuguesa de Futebol Profissional and Bwin International, paragraph 55).
17 Međutim, valja ocijeniti može li se takvo ograničenje dopustiti na temelju mjera odstupanja izričito predviđenima člancima 45. i 46. UEZ-a koji se u ovom području primjenjuju u skladu s člankom 55. UEZ-a ili se to ograničenje može opravdati, u skladu sa sudskom praksom Suda, važnim razlozima u općem interesu (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Liga Portuguesa de Futebol Profissional i Bwin International, t. 55.).
18 Article 46(1) EC allows restrictions justified on grounds of public policy, public security or public health.
18 Člankom 46. stavkom 1. UEZ-a dopuštena su ograničenja koja su opravdana razlozima javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja.
A certain number of overriding reasons in the public interest which may also justify such restrictions have been recognised by the case-law of the Court, including, in particular, the objectives of consumer protection and the prevention of both fraud and incitement to squander money on gambling, as well as the general need to preserve public order (Liga Portuguesa de Futebol Profissional and Bwin International, paragraph 56).
U sudskoj praksi Suda prepoznati su određeni važni razlozi u općem interesu kojima se mogu opravdati i takva ograničenja, uključujući osobito ciljeve zaštite potrošača i sprečavanja prijevare i poticanja na pretjeranu potrošnju na igre na sreću, kao i opću potrebu za očuvanjem javnog reda (gore navedena presuda Portuguesa de Futebol Profissional i Bwin International, t. 56.).
19 In that context, moral, religious or cultural factors, as well as the morally and financially harmful consequences for the individual and for society associated with betting and gaming, may serve to justify a margin of discretion for the national authorities, sufficient to enable them to determine what is required in order to ensure consumer protection and the preservation of public order (Gambelli and Others, paragraph 63, and Placanica and Others, paragraph 47).
19 U tom kontekstu, moralne, vjerske ili kulturne značajke, kao i moralno i financijski štetne posljedice za pojedinca i za društvo koje su povezane s klađenjem i igrama na sreću mogu poslužiti kao opravdanje dovoljno široke diskrecijske ovlasti nacionalnih tijela koja im omogućuje da odrede zahtjeve potrebne za osiguravanje zaštite potrošača i očuvanje društvenog poretka (gore navedene presude Gambelli i dr., t. 63., Placanica i dr., t. 47.).
20 The Member States are free to set the objectives of their policy on betting and gambling according to their own scale of values and, where appropriate, to define in detail the level of protection sought.
20 Države članice u skladu s vlastitom ljestvicom vrijednosti slobodno određuju ciljeve svoje politike u pogledu klađenja i igara na sreću i prema potrebi detaljno utvrđuju željenu razinu zaštite.
The restrictive measures that they impose must, however, satisfy the conditions laid down in the case-law of the Court, in particular as regards their proportionality (see, to that effect, Placanica and Others, paragraph 48, and Liga Portuguesa de Futebol Profissional and Bwin International, paragraph 59).
Međutim, mjere ograničavanja koje nameću moraju ispunjavati uvjete koji proizlaze iz sudske prakse Suda, osobito u pogledu njihove proporcionalnosti (vidjeti u tom smislu gore navedene presude Placanica i dr., t. 48., i Liga Portuguesa de Futebol Profissional i Bwin International, t. 59.).
21 Specifically, restrictions based on the reasons referred to in paragraph 18 of the present judgment must be suitable for achieving those objectives, inasmuch as they must serve to limit betting activities in a consistent and systematic manner (see, to that effect, Gambelli and Others, paragraph 67).
21 Točnije, ograničenja koja se temelje na razlozima iz točke 18. ove presude moraju biti prikladna za ostvarivanje tih ciljeva u mjeri u kojoj moraju doprinositi dosljednom i sustavnom ograničavanju djelatnosti klađenja (vidjeti u tom smislu gore navedenu presudu Gambelli i dr., t. 67.).
22 According to the case-law of the Court, it is for the national courts to determine whether Member States' legislation actually serves the objectives which might justify it and whether the restrictions it imposes do not appear disproportionate in the light of those objectives (Gambelli and Others, paragraph 75, and Placanica and Others, paragraph 58).
22 U skladu sa sudskom praksom Suda, na nacionalnim je sudovima da provjere doprinose li propisi država članica stvarno ciljevima kojima bi ti propisi mogli biti opravdani i ne čine li se ograničenja koja su tim propisima nametnuta neproporcionalnima s obzirom na te ciljeve (gore navedene presude Gambelli i dr., t. 75., i Placanica i dr., t. 58.).
23 In the present case, the wording of the first question put by the referring court shows that the objectives of the Wok are clearly identified by that court, namely protection of consumers by the curbing of addiction to games of chance and prevention of fraud, and that, in the referring court's view, the national legislation at issue in the main proceedings does in fact serve those objectives and does not go beyond what is required in order to achieve them.
23 U ovom slučaju iz prvog pitanja koje je postavio sud koji je uputio zahtjev proizlazi da je taj sud jasno utvrdio ciljeve Woka, a to su zaštita potrošača sprečavanjem ovisnosti o igrama na sreću i borba protiv prijevare, i da smatra da predmetni nacionalni propis u glavnom postupku stvarno doprinosi tim ciljevima i ne prekoračuje ono što je nužno za njihovo postizanje.
24 The referring court nevertheless has doubts as to the consistent and systematic nature of the national legislation, since the legislation pursues the objectives referred to in the preceding paragraph while allowing economic operators who have exclusive rights to organise games of chance in the Netherlands, such as De Lotto, to offer new games and to use advertising to make what they are offering on the market attractive.
24 Unatoč tomu, sud koji je uputio zahtjev ima dvojbe u vezi s dosljednošću i sustavnošću nacionalnog propisa koji slijedi ciljeve iz prethodne točke, ali ipak gospodarskim subjektima koji imaju isključiva prava na priređivanje igara na sreću u Nizozemskoj, kao što je De Lotto, omogućuje ponudu novih igara i uporabu oglašavanja kako bi svoju ponudu na tržištu učinili privlačnom.
25 As the Court has already held, it is possible that a policy of controlled expansion in the betting and gaming sector may be entirely consistent with the objective of drawing players away from clandestine betting and gaming - and, as such, activities which are prohibited - to activities which are authorised and regulated.
25 Kao što je Sud već presudio, politika kontroliranog širenja u području klađenja i igara na sreću možda je potpuno u skladu s ciljem privlačenja igrača koji sudjeluju u nezakonitom klađenju i igrama na sreću, a time i u zabranjenim djelatnostima, i usmjeravanja prema djelatnostima koje su odobrene i regulirane.
In order to achieve that objective, authorised operators must represent a reliable, but at the same time attractive, alternative to a prohibited activity. This may as such necessitate the offer of an extensive range of games, advertising on a certain scale and the use of new distribution techniques (Placanica and Others, paragraph 55).
Kako bi taj cilj ostvarili, ovlašteni subjekti moraju predstavljati pouzdanu, ali istodobno i privlačnu alternativu zabranjenoj djelatnosti, što može uključivati i opsežnu ponudu igara, oglašavanje određenog opsega i uporabu novih tehnika distribucije (gore navedena presuda Placanica i dr., t. 55.).
26 While it is true that the grounds of the judgment in Placanica and Others refer solely to the objective of crime prevention in the betting and gaming sector, whereas, in the present case, the Netherlands legislation is also designed to curb gambling addiction, the fact remains that those two objectives must be considered together, since they relate both to consumer protection and to the preservation of public order (see, to that effect, Case C-275/92 Schindler [1994] ECR I-1039, paragraph 58; Case C-124/97 Läärä and Others [1999] ECR I-6067, paragraph 33; and Case C-67/98 Zenatti [1999] ECR I-7289, paragraph 31).
26 Iako se razlozi iz gore navedene presude Placanica i dr. odnose isključivo na cilj suzbijanja kriminaliteta u području klađenja i igara na sreću, dok se nizozemskim propisom u glavnom postupku želi spriječiti i ovisnost o igrama na sreću, ta dva cilja treba razmotriti zajedno jer se odnose na zaštitu potrošača i društvenog poretka (vidjeti u tom smislu presude od 24. ožujka 1994., Schindler, C-275/92, Zb., str. I-1039., t. 58., od 21. rujna 1999., Läärä i dr., C-124/97, Zb., str. I-6067., t. 33. i od 21. listopada 1999., Zenatti, C-67/98, Zb., str. I-7289., t. 31.).
27 It is for the national court to determine, in the light of the facts of the dispute before it, whether, in so far as the national legislation at issue in the main proceedings allows the holders of an exclusive licence to offer new games and to advertise, it may be regarded as forming part of a policy of controlled expansion in the betting and gaming sector, aiming, in fact, to channel the propensity to gamble into activities that are lawful.
27 Na sudu koji je uputio zahtjev je da utvrdi, s obzirom na okolnosti spora koji se pred njim vodi, može li se smatrati da nacionalni propis u glavnom postupku, u mjeri u kojoj se njime nositeljima ekskluzivnog odobrenja omogućuju ponuda novih igara i oglašavanje, čini dio politike kontroliranog širenja u području klađenja i igara na sreću i da zapravo za cilj ima usmjeravanje sklonosti igrama na sreću prema zakonitim djelatnostima.
28 If it were established that the Kingdom of the Netherlands is pursuing a policy of substantially expanding betting and gaming, by excessively inciting and encouraging consumers to participate in such activities, principally with a view to obtaining funds, and that, for that reason, the financing of social activities through a levy on the proceeds of authorised games of chance constitutes not an incidental beneficial consequence but the real justification for the restrictive policy adopted by that Member State, it would have to be concluded that such a policy does not limit betting and gaming activities in a consistent and systematic manner and is not, therefore, suitable for achieving the objective of curbing consumer addiction to such activities.
28 Ako bi se utvrdilo da Kraljevina Nizozemska provodi politiku znatnog širenja klađenja i igara na sreću prekomjernim poticanjem i nagovaranjem potrošača na sudjelovanje u takvim djelatnostima, ponajprije s ciljem prikupljanja sredstava, i da zbog toga financiranje socijalnih djelatnosti iz poreza na prihode od odobrenih igara na sreću nije slučajna pozitivna posljedica, već stvarni razlog restriktivne politike koju je donijela ta država članica, moralo bi se zaključiti da se takvom politikom dosljedno i sustavno ne ograničavaju djelatnosti klađenja i igara na sreću i da ona stoga nije prikladna za ostvarivanje cilja, a to je sprečavanje ovisnosti potrošača o tim igrama.
29 In the context of that assessment, it is, specifically, for the national court to determine whether unlawful gaming activities may constitute a problem in the Netherlands and whether the expansion of authorised and regulated activities would be liable to solve such a problem.
29 U okviru te ocjene sud koji je uputio zahtjev osobito treba provjeriti jesu li nezakonite djelatnosti igara na sreću problem u Nizozemskoj i bi li se širenjem odobrenih i reguliranih djelatnosti taj problem riješio.
30 Since the objective of protecting consumers from gambling addiction is, in principle, difficult to reconcile with a policy of expanding games of chance characterised, inter alia, by the creation of new games and by the advertising of such games, such a policy cannot be regarded as being consistent unless the scale of unlawful activity is significant and the measures adopted are aimed at channelling consumers' propensity to gamble into activities that are lawful.
30 Budući da je cilj zaštite potrošača od ovisnosti o igrama na sreću u načelu teško uskladiti s politikom širenja igara na sreću, koju osobito obilježava stvaranje i oglašavanje novih igara, takva se politika može smatrati dosljednom samo ako je opseg nezakonitih djelatnosti znatan i ako donesene mjere za cilj imaju usmjeravanje sklonosti potrošača igara na sreću prema zakonitim djelatnostima.
31 The fact that demand for games of chance in the Netherlands has already increased noticeably, particularly at a clandestine level - assuming that is established as De Lotto indicated at the hearing - must be taken into consideration.
31 Valja uzeti u obzir činjenicu da se potražnja za igrama na sreću u Nizozemskoj već znatno povećala, osobito na razini nezakonite ponude, pod pretpostavkom da je to utvrđeno kako je De Lotto naveo na raspravi.
32 The national legislation at issue in the main proceedings aims not only to combat fraud and other crimes in the sphere of games of chance, but also to safeguard consumer protection.
32 Nacionalni propis u glavnom postupku za cilj ima ne samo borbu protiv prijevare i drugih kaznenih djela u području igara na sreću, već i osiguravanje zaštite potrošača.
Thus, a fair balance has to be drawn between demand for the controlled expansion of authorised games of chance with the aim of making the provision of such games attractive for the public and the need to reduce as far as possible consumer addiction to such games.
Stoga treba uspostaviti ravnotežu između zahtjeva za kontroliranim širenjem odobrenih igara na sreću, koje za cilj ima učiniti ponudu takvih igara privlačnom javnosti, i potrebe da se što više smanji ovisnost potrošača o tim igrama.
33 Some of the evidence in the case-file submitted to the Court may be relevant for the purposes of that assessment.
33 Za tu ocjenu mogu biti relevantni neki od dokaza iz spisa dostavljenog Sudu.