natgillin/translations-raw huggingface dataset:
[Directive 2004/35] ... (and, in particular, Article 7 of and Annex II thereto) preclude national legislation which allows the authorities to require, as "reasonable options for remedying environmental damage", that actions be taken concerning environmental matrices (comprising, in this case, the "physical containment" of the groundwater along the entire seafront) which are different from and go further than those originally chosen at the conclusion of an appropriate investigation carried out an a consultative basis, which have already been approved and put into effect and are being implemented?
[Direktivu 2004/35] [...] (a osobito njezin članak 7. i Prilog II.) tumačiti u smislu da joj je protivan nacionalni propis koji tijelima dopušta da, kao „razumne mogućnosti za otklanjanje štete u okolišu", zahtijevaju poduzimanje dodatnih mjera na ekološkim matricama (koje se u predmetnom slučaju sastoje od „fizičkog zadržavanja" podzemne vode uzduž cijele morske obale) koje su različite i opsežnije od mjera koje su izvorno odabrane nakon odgovarajuće istrage provedene na osnovi savjetovanja, a koje su već bile odobrene i usvojene i čija je provedba u tijeku?
(2) Does ...
2. Treba li [...]
[Directive 2004/35] ... (and, in particular, Article 7 of and Annex II thereto) preclude national legislation which allows the authorities to impose such requirements on its own initiative, that is, without having assessed the site-specific conditions, the costs of implementation of the measures in relation to the reasonably foreseeable benefits, the possible or probable collateral damage and adverse effects on public health and safety, and the necessary time scales for implementation?
[Direktivu 2004/35] [...] (a osobito njezin članak 7. i Prilog II.) tumačiti u smislu da joj je protivan nacionalni propis koji tijelima dopušta da takve zahtjeve nametnu po službenoj dužnosti, to jest, a da prethodno nisu procijenili specifične uvjete na području, troškove provedbe mjera u odnosu na razumno predvidljivu korist, moguće ili vjerojatne drugostupanjske štete i štetne utjecaje na javno zdravlje i sigurnost, te potrebne rokove za provedbu?
(3) Given the specificity of the situation prevailing in the Priolo Site of National Interest, does ...
3. S obzirom na posebnu situaciju na području od nacionalnog interesa Priolo, treba li [...]
[Directive 2004/35] ... (and, in particular, Article 7 of and Annex II thereto) preclude national legislation which allows the authorities to impose such requirements on its own initiative as conditions for authorisation for the lawful use of areas of land not directly affected by the decontamination measures, in so far as they have already been decontaminated or were not, in any event, polluted, and situated within the confines of the Priolo Site of National Interest?'
[Direktivu 2004/35] [...] (a osobito njezin članak 7. i Prilog II.) tumačiti u smislu da joj je protivan nacionalni propis koji tijelima dopušta da po službenoj dužnosti nametnu takve zahtjeve kao uvjet za odobrenje zakonite uporabe zemljišta na koja se mjere dekontaminacije izravno ne odnose budući da su ta zemljišta već dekontaminirana ili nisu ni bila onečišćena, a nalaze se unutar područja od nacionalnog interesa Priolo?"
23 By order of the President of the Court of 21 October 2008, Cases C-379/08 and C-380/08 were joined for the purposes of the written and oral procedure and of the judgment.
23 Rješenjem predsjednika Suda od 21. listopada 2008., predmeti C-379/08 i C-380/08 spojeni su radi pisanog i usmenog postupka kao i radi presude.
24 The Italian Government submits that the reference for a preliminary ruling is inadmissible, in particular because, first, the questions referred would require the Court to examine national legislation and, second, the referring court's objective is not to resolve the disputes before it but to call into question the case-law of its appeal court.
24 Talijanska vlada ističe da je zahtjev za prethodnu odluku nedopušten osobito zato jer, prvo, prethodna pitanja podrazumijevaju da Sud treba preispitati nacionalni propis i, drugo, jer cilj suda koji je uputio zahtjev nije razriješiti sporove koji se pred njim vode već dovesti u pitanje sudsku praksu žalbenog suda.
25 In that connection, it is sufficient to point out that, although the Court does not, in a reference for a preliminary ruling, have jurisdiction to give a ruling on the compatibility of a national measure with European Union law, it does have jurisdiction to supply the national court with a ruling on the interpretation of that law so as to enable that court to determine whether such compatibility exists and decide the case before it (Case C-439/06 citiworks [2008] ECR I-3913, paragraph 21 and the case law cited).
25 S tim u vezi, dovoljno je podsjetiti da, iako Sud nipošto nije nadležan u zahtjevu za prethodnu odluku odlučivati o usklađenosti nacionalne mjere s pravom Unije, ipak je nadležan nacionalnom sudu dati sve elemente za tumačenje tog prava kako bi taj sud mogao utvrditi postoji li takva usklađenost i donijeti odluku u predmetu koji se pred njim vodi (presuda od 22. svibnja 2008., Citiworks, C-439/06, Zb., str. I-3913., t. 21. i navedena sudska praksa).
26 Moreover, a lower court must be free, if it considers that a higher ruling court's legal ruling could lead it to give a judgment contrary to EU law, to refer to the Court questions which concern it (see, to that effect, Case 166/73 Rheinmühlen-Düsseldorf [1974] ECR 33, paragraph 4).
26 Stoga sud koji ne sudi u posljednjem stupnju, ako smatra da ga pravna ocjena na višem stupnju može dovesti do presude suprotne pravu Unije, mora biti slobodan obratiti se Sudu s pitanjima o kojima dvoji (vidjeti u tom smislu presudu od 16. siječnja 1974., Rheinmühlen-Düsseldorf, C-166/73, Zb., str. 33., t. 4.).
27 In view of the foregoing observations, it is necessary to answer the questions referred by the Tribunale amministrativo regionale della Sicilia concerning the interpretation of Directive 2004/35.
27 S obzirom na prethodna očitovanja, valja odgovoriti na pitanja koja je Tribunale amministrativo regionale della Sicilia uputio u vezi tumačenja Direktive 2004/35.
28 By its first two questions, which it is appropriate to consider together, the Tribunale amministrativo regionale della Sicilia asks, in essence, whether Articles 7 and 11(4) of Directive 2004/35, in conjunction with Annex II to the directive, permit the competent authority to impose on its own initiative a substantial change in measures for remedying environmental damage which were chosen at the conclusion of a procedure carried out on a consultative basis with the operators concerned and which have been implemented or begun to be put into effect, without that authority having carried out any assessment, before imposing those measures, of the costs and advantages of the changes contemplated from an economic, environmental or health point of view.
28 U svoja prva dva pitanja, koje je primjereno uzeti u obzir zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita dopuštaju li članak 7. i članak 11. stavak 4. Direktive 2004/35 u vezi s Prilogom II. toj direktivi nadležnom tijelu da po službenoj dužnosti nametne bitnu izmjenu mjera otklanjanja štete u okolišu koje su odabrane nakon postupka provedenog na osnovi savjetovanja s dotičnim operaterima, a koje su već provedene ili su se počele provoditi, a da to tijelo prije nametanja novih mjera nije izvršilo procjenu troškova i prednosti predviđenih izmjena s ekonomskog, ekološkog ili zdravstvenog stajališta.
29 In the light of the facts of the cases in the main proceedings, as set out by the referring court and as referred to by the Italian Government and the Commission of the European Communities, it is necessary to determine the requirements for the applicability ratione temporis of Directive 2004/35 in the light of those facts, before replying to the questions referred.
29 S obzirom na činjenice predmeta u glavnom postupku, kako ih je iznio sud koji je uputio zahtjev i kako im pristupa talijanska vlada i Komisija Europskih zajednica, prije davanja odgovora na prethodna pitanja valja utvrditi uvjete za ratione temporis primjenu Direktive 2004/35 s obzirom na te činjenice.
The applicability ratione temporis of Directive 2004/35
Primjena ratione temporis Direktive 2004/35
30 The Italian Government and the Commission doubt whether Directive 2004/35 is applicable ratione temporis to the facts of the disputes in the main proceedings, since the environmental damage occurred before 30 April 2007 and/or is the result, in any event, of earlier activities which ceased before that date.
30 Talijanska vlada i Komisija sumnjaju da se Direktiva 2004/35 može primijeniti ratione temporis na činjenice iz sporova u glavnom postupku, s obzirom na to da je šteta u okolišu nastala prije 30. travnja 2007. i/ili je u svakom slučaju rezultat ranijih djelatnosti koje su završene prije tog datuma.
However, the Commission suggests that the directive could be applicable in so far as concerns damage occurring after 30 April 2007 as a result of the current activities of the operators in question.
Međutim, Komisija pretpostavlja mogućnost da se direktiva primjenjuje u pogledu štete koja je nastala nakon 30. travnja 2007. kao rezultat tekućih djelatnosti dotičnih operatera.
It cannot be applicable, however, to any pollution occurring before that date caused by operators other than operators currently active in the Augusta roadstead but which is being attributed to the latter operators.
Međutim, ne može biti primjenjiva na onečišćenje nastalo prije tog datuma koje su prouzročili neki drugi operateri, a ne operateri koji trenutačno djeluju u sidrištu Augusta, a koje se pripisuje potonjima.
31 As is apparent from recital 30 in the preamble to Directive 2004/35, the legislature of the European Union took the view that `damage caused before the expiry of the deadline for implementation of [the] Directive should not be covered by' the provisions of the environmental liability mechanism established by the directive, that is to say, damage caused before 30 April 2007.
31 S tim u vezi, a i kako proizlazi iz uvodne izjave 30. Direktive 2004/35, zakonodavac Unije procijenio je da se odredbe o mehanizmu odgovornosti za okoliš utvrđenom tom direktivom „ne bi [...] trebale odnositi na štetu prouzročenu prije isteka krajnjeg roka za provedbu Direktive", to jest, štetu prouzročenu prije 30. travnja 2007.
32 The EU legislature expressly set out, in Article 17 of Directive 2004/35, the types of situation in which the directive is not applicable.
32 Spomenuti zakonodavac izričito je utvrdio, u članku 17. Direktive 2004/35, vrste situacija u kojima se Direktiva ne primjenjuje.
Since the situations which fall outside the scope ratione temporis of the directive were thus determined in negative terms, it must be concluded that any other temporal situation is, in principle, covered by the environmental liability mechanism established by that directive.
S obzirom da su situacije koje nisu obuhvaćene područjem primjene ratione temporis tako određene u negativnom smislu, valja zaključiti da se mehanizam odgovornosti za okoliš utvrđen tom direktivom s vremenskog stajališta u načelu odnosi na sve ostale situacije.
33 It is apparent from the first and second indents of Article 17 of Directive 2004/35 that the directive does not apply to damage caused by an emission, event or incident which took place before 30 April 2007 or to damage caused after that date which derives from a specific activity that was carried out and finished before that date.
33 Iz prve i druge alineje članka 17. Direktive 2004/35 proizlazi da se ta direktiva ne primjenjuje na štetu koju su prouzročili emisija, događaj ili iznenadni događaj prije 30. travnja 2007. ni na štetu koju su prouzročili emisija, događaj ili iznenadni događaj nakon 30. travnja 2007. ako ona proizlazi iz posebne djelatnosti koja se obavljala i završila prije navedenog datuma.
34 It must be concluded that Directive 2004/35 applies to damage caused by an emission, event or incident which took place after 30 April 2007 where such damage derives either from activities carried out after that date or activities which were carried out but had not finished before that date.
34 Iz toga valja zaključiti da se Direktiva 2004/35 primjenjuje na štetu koju su prouzročili emisija, događaj ili iznenadni događaj nakon 30. travnja 2007. ako ona proizlazi iz djelatnosti koja se obavljala i završila nakon navedenog datuma ili iz djelatnosti koja se obavljala, ali nije završena prije navedenog datuma.
35 Article 267 TFEU is based on a clear division of functions between the national courts and the Court of Justice, so that the Court may rule on the interpretation or validity of a provision of EU law only on the basis of the facts which the national court puts before it.
35 Prema članku 267. UFEU-a, koji se temelji na jasnoj podjeli funkcija između nacionalnih sudova i Suda, Sud je jedini ovlašten očitovati se o tumačenju ili o valjanosti prava Unije polazeći od činjenica koje mu predstavi nacionalni sud.
It follows that, within the framework of the procedure under Article 267 TFEU, it is not for the Court of Justice but for the national court to apply to national measures or situations the rules of EU law as interpreted by the Court of Justice (see Case C-279/06 CEPSA [2008] ECR I-6681, paragraph 28).
Iz toga slijedi da, u okviru postupka iz članka 267. UFEU-a, nije na Sudu, već je na nacionalnom sudu da na nacionalne mjere ili situacije primijeni pravila prava Unije prema tumačenju Suda (vidjeti presudu od 11. rujna 2008., CEPSA, C-279/06, Zb., str. I-6681., t. 28.).
36 It is therefore for the referring court to ascertain, on the basis of the facts, which it alone is in a position to assess, whether, in the main proceedings, the damage in respect of which environmental remedial measures were imposed by the competent national authorities falls within one of the situations referred to at paragraph 34 above.
36 Stoga je na sudu koji je uputio zahtjev da utvrdi, na temelju činjenica koje samo taj sud može procijeniti, je li u glavnom postupku šteta u odnosu na koju su nadležna nacionalna tijela odredila mjere otklanjanja štete u okolišu obuhvaćena nekom od situacija iz prethodnog stavka 34.
37 If that court reaches the conclusion that Directive 2004/35 is not applicable in the cases pending before it, such a situation will therefore be governed by national law, in compliance with the rules of the Treaty and without prejudice to other secondary legislation.
37 Ako taj sud zaključi da u predmetima u kojima on odlučuje Direktiva 2004/35 nije primjenjiva, to će značiti da se na tu situaciju primjenjuje nacionalno pravo, uz poštovanje pravila iz Ugovora i ne dovodeći u pitanje druge akte sekundarnog prava.
38 Article 174 EC states that European Community policy on the environment is to aim at a high level of protection and is based, inter alia, on the principle that the polluter should pay.
38 U članku 174. UEZ-a navodi se da je politika Europske zajednice u području okoliša usmjerena prema postizanju visokog stupnja zaštite, a temelji se osobito na načelu ,onečišćivač plaćaʼ.
That provision is therefore confined to defining the general environmental objectives of the Community, since Article 175 EC confers on the Council of the European Union responsibility for deciding what action is to be taken, where appropriate following the codecision procedure with the European Parliament (see, to that effect, Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraphs 57 and 58).
Ta je odredba stoga ograničena na utvrđivanje općih ciljeva Zajednice u području okoliša, s obzirom na to da se člankom 175. UEZ-a odgovornost za odlučivanje o djelovanjima koja će se poduzeti dodjeljuje Vijeću Europske unije, prema potrebi u postupku suodlučivanja s Europskim parlamentom (vidjeti u tom smislu presudu od 14. srpnja 1994., Peralta, C-379/92, Zb., str. I-3453., t. 57. i 58.).
39 Since Article 174 EC, which establishes the `polluter pays' principle, is directed at action at Community level, that provision cannot be relied on as such by individuals in order to exclude the application of national legislation - such as that at issue in the main proceedings - in an area covered by environmental policy for which there is no Community legislation adopted on the basis of Article 175 EC that specifically covers the situation in question.
39 S obzirom na to da se članak 174. UEZ-a, kojim se uspostavlja načelo „onečišćivač plaća", odnosi na djelovanje Zajednice, pojedinci se na tu odredbu kao takvu ne mogu pozvati radi isključenja primjene nacionalnog propisa - poput onog u glavnom postupku - u području politike okoliša u slučaju kada nije primjenjiv nijedan propis Zajednice donesen na temelju članka 175. UEZ-a, koji se konkretno odnosi na dotično djelovanje.
40 If the Tribunale amministrativo regionale della Sicilia reaches the conclusion that, first, Directive 2004/35 is applicable ratione temporis in the main proceedings and, second, the conditions for the application ratione materiae of the directive are satisfied, in particular those set out at paragraphs 53 to 59 of the judgment of 9 March 2010 in Case C-378/08 ERG and Others [2010] ECR I-0000, the questions referred should be addressed as follows.
40 Ako sud koji je uputio zahtjev zaključi da je, kao prvo, Direktiva 2004/35 primjenjiva ratione temporis u glavnom postupku i, kao drugo, da su zadovoljeni uvjeti za primjenu Direktive ratione materiae, osobito oni utvrđeni stavcima od 53. do 59. presude od 9. ožujka 2010., ERG i drugi (C-378/08, Zb., str. I-1919.), na prethodna pitanja valja odgovoriti kako slijedi.
The conditions under which recovery measures are to be adopted under Directive 2004/35
Uvjeti pod kojima treba usvojiti mjere otklanjanja u smislu Direktive 2004/35
41 The applicants in the main proceedings submit, in essence, that under the system set up by Directive 2004/35, environmental remedial measures must be determined upon a proposal from the relevant operators or, at the very least, after the operators have been consulted.
41 Tužitelji u glavnom postupku u bitni ističu da se u okviru sustava uspostavljenog Direktivom 2004/35 mjere otklanjanja štete u okolišu moraju odrediti na prijedlog dotičnih operatera ili, barem, nakon savjetovanja s tim operaterima.
It follows that the competent authority cannot, unilaterally and without consulting the operators, change measures for remedying environmental damage which have already been accepted by that authority - all the more so where the original remedial measures have already begun - and were sufficient to attain the objective of remedying the environmental damage and eliminating any significant risk of adverse effects on human health.
Iz toga slijedi da nadležno tijelo ne može izmijeniti, jednostrano i bez savjetovanja s operaterima, mjere otklanjanja šteta u okolišu koje je to tijelo već prihvatilo, tim više što su izvorne mjere otklanjanja već započete i bile bi dovoljne za postizanje cilja otklanjanja štete u okolišu i uklanjanja svih značajnih rizika negativnih učinaka za zdravlje ljudi.
42 Moreover, in determining environmental remedial measures, the competent authority must carry out a cost-benefit analysis of the measures contemplated as well as a technical feasibility analysis, in so far as the only valid options are `reasonable remedial options', that is to say, options which are not disproportionate and are based on the `best available techniques'.
42 Osim toga, pri određivanju mjera otklanjanja štete u okolišu, nadležno tijelo mora provesti analizu troškova i koristi planiranih mjera te analizu tehničke izvedivosti, u smislu da su jedine valjane mogućnosti „primjerene mogućnosti otklanjanja", to jest, mogućnosti koje nisu neproporcionalne i temelje se na „najboljim raspoloživim tehnikama".
Lastly, the authority must also take account of the potential damage which might result from the remedial measures themselves for the environment and human health.
Konačno, tijelo mora uzeti u obzir i potencijalnu štetu za okoliš i zdravlje ljudi zbog samih mjera otklanjanja.
43 The Italian Government takes the view that its legislation is compatible with Article 7 of Directive 2004/35, since the competent authority can impose not only remedial measures which comply with those set out in Annex II to the directive but also more onerous measures, which may be different from those adopted on a proposal from the operators concerned after prior consultation with them.
43 Talijanska vlada smatra da je njezin propis usklađen s člankom 7. Direktive 2004/35, s obzirom na to da nadležno tijelo može nametnuti ne samo mjere otklanjanja koje su u skladu s mjerama utvrđenima u Prilogu II. direktivi, već i restriktivnije mjere koje se mogu razlikovati od onih usvojenih na prijedlog dotičnih operatera nakon savjetovanja s njima.
In the actions in the main proceedings, the fact that there was no consultation in connection with the measures subsequently adopted by the competent authority is not in any way contrary to the requirements laid down in the directive.
U sporovima u glavnom postupku, činjenica da nije bilo savjetovanja o mjerama koje je naknadno donijelo nadležno tijelo ni na koji se način nije u suprotnosti sa zahtjevima Direktive.
44 The Commission considers that, even if it were accepted that Directive 2004/35 were applicable to the disputes in the main proceedings, the directive does not preclude unilateral action on the part of the competent authority.
44 Komisija smatra da, čak i ako se prihvati da je Direktiva 2004/35 primjenjiva na sporove u glavnom postupku, jednostrano djelovanje nadležnog tijela nije protivno direktivi.
Articles 6(2) and 7(2) of the directive confer a broad discretion on that authority for the purpose of determining appropriate environmental remedial measures, since it is just provided that such measures are to be determined `with the cooperation of the relevant operator, as required'.
Člankom 6. stavkom 2. i člankom 7. stavkom 2. direktive tom je tijelu dodijeljeno široko diskrecijsko pravo u određivanju primjerenih mjera otklanjanja štete u okolišu, s obzirom na to da se predviđa da se takve mjere određuju samo „prema potrebi u suradnji s [dotičnim] operaterom".
Annex II to the directive does not provide that the remedial measures should take any specific, mandatory form or lay down any specific procedural rules in that connection.
U Prilogu II. toj direktivi ne predviđaju se posebni oblici ni obveze otklanjanja, kao ni posebna proceduralna pravila u vezi s tim.
The annex simply sets out the criteria to be followed and the objectives to be attained in choosing the most appropriate measures.
Taj Prilog ograničen je samo na utvrđivanje kriterija i ciljeva koje treba postići odabirom najprimjerenijih mjera.
45 Moreover, Article 16(1) of Directive 2004/35 permits Member States to maintain or adopt more stringent national provisions in relation to environmental liability, in accordance with the requirements laid down in Article 176 EC.
45 Osim toga, člankom 16. stavkom 1. Direktive 2004/35 državama članicama dozvoljeno je da zadrže ili donesu strože nacionalne propise u vezi s odgovornošću za okoliš, u skladu sa zahtjevima utvrđenima u članku 176. UEZ-a.
Although Article 7(4) of the directive provides that the competent authority must invite `the persons ... on whose land remedial measures would be carried out to submit their observations and [must] take them into account', the Commission considers that the authority is not bound by such observations, provided that it is possible as a result of the procedure adopted in accordance with Annex II to the directive to attain the environmental objectives laid down in the directive.
Iako je člankom 7. stavkom 4. direktive predviđeno da nadležno tijelo mora pozvati „osobe [...] na čijem će se zemljištu provoditi mjere otklanjanja, da daju primjedbe i te primjedbe uzima u obzir", Komisija smatra da takve primjedbe ne obvezuju to tijelo pod uvjetom da se kao rezultat postupka usvojenog u skladu s Prilogom II. direktivi mogu postići ciljevi u pogledu okoliša utvrđeni u Direktivi.