natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(6) In circumstances where a Member State is obliged in EU law to fund the hospital treatment in other Member States of persons ordinarily resident in the first Member State, is the cost of such treatment to be calculated under Article 22 of Regulation No 1408/71 by reference to the legislation of the Member State where the treatment is provided or under Article 49 EC by reference to the legislation of the Member State of residence?
(6) U slučaju kada pravo Zajednice obvezuje državu članicu na financiranje bolničkog liječenja u drugim državama članicama osobama s uobičajenim boravištem u prvoj državi članici, treba li troškove takvog liječenja obračunavati u skladu s člankom 22. Uredbe br. 1408/71 upućivanjem na zakonodavstvo države članice u kojoj je liječenje obavljeno ili u skladu s člankom 49. UEZ-a upućivanjem na zakonodavstvo države članice boravišta?
In each case:
U svakom slučaju:
(a) What is the precise extent of the obligation to pay or reimburse the cost, in particular where, as in the case of the United Kingdom, hospital treatment is provided to patients free at the point of delivery and there is no nationally set tariff for reimbursement of patients for the cost of treatment?
(a) U kojem točno opsegu treba plaćati ili nadoknaditi troškove, posebno kada je, kao u slučaju Ujedinjene Kraljevine, bolničko liječenje za pacijente besplatno u mjestu liječenja i kada ne postoji nacionalno utvrđena tarifa za nadoknadu troškova liječenja pacijentima?
(b) Is the obligation limited to the actual cost of providing the same or equivalent treatment in the first Member State?
(b) Je li ta obveza ograničena na stvarni trošak pružanja istog ili istovjetnog liječenja u prvoj državi članici?
(c) Does it include an obligation to meet travel and accommodation costs?
(c) Uključuje li to obvezu pokrivanja putnih troškova i troškova smještaja?
(7) Are Article 49 EC and Article 22 of Regulation No 1408/71 to be interpreted as imposing an obligation on Member States to fund hospital treatment in other Member States without reference to budgetary constraints and, if so, are these requirements compatible with the Member States’ responsibility for the organisation and delivery of health services and medical care, as recognised under Article 152(5) EC?’
(7) Treba li članak 49. UEZ-a i članak 22. Uredbe br. 1408/71 tumačiti tako da nameću državama članicama obvezu financiranja bolničkog liječenja u drugim državama članicama ne uzimajući u obzir proračunska ograničenja i, ako je tako, jesu li ti zahtjevi u skladu s odgovornosti država članica u pogledu organizacije i pružanja zdravstvenih usluga i medicinske skrbi, kako se navodi u članku 152. stavku 5. UEZ-a?
43 By its questions, the referring court seeks clarification of the scope both of the EC Treaty provisions on the freedom to provide services and of Article 22 of Regulation No 1408/71.
43 Svojim pitanjima, sud koji je uputio zahtjev traži pojašnjenje u pogledu područja primjene odredaba Ugovora o EZ-u o slobodnom pružanju usluga na temelju članka 22. Uredbe br. 1408/71.
44 As the Commission of the European Communities suggested in its written observations, it is necessary to rule first on the request for interpretation of Article 22 of Regulation No 1408/71.
44 Kako je Komisija Europskih zajednica predložila u svojim pisanim očitovanjima, najprije valja odlučiti o zahtjevu za tumačenje članka 22. Uredbe br. 1408/71.
45 It is not in dispute, according to the order for reference, that Mrs Watts sought authorisation under an E 112 form to go to another Member State to receive treatment there appropriate to her condition at the expense of the NHS, pursuant to Article 22(1)(c)(i) of Regulation No 1408/71. It is also clear from that order that Bedford PCT, with which Mrs Watts was registered, refused her that authorisation on the ground that she did not satisfy the conditions laid down by Article 22(2) of that regulation.
45 Prema zahtjevu za prethodnu odluku, nije sporno da je Y. Watts zatražila odobrenje, na temelju obrasca E 112 za odlazak u drugu državu članicu da tamo dobije liječenje primjereno njezinom zdravstvenom stanju na trošak NHS-a, u skladu s člankom 22. stavkom 1. točkom (c) alinejom (i) Uredbe br. 1408/71. Iz navedenog zahtjeva također proizlazi da je Bedford PCT, pri kojem je Y. Watts bila registrirana, odbio izdati joj takvo odobrenje na osnovi toga što nije zadovoljavala uvjete navedene u članku 22. stavku 2. te uredbe.
46 The applicability of Article 22 to the present case does not, however, preclude it from also falling within the scope of Article 49 EC.
46 Međutim, primjenjivost navedenog članka 22. na ovaj slučaj ne isključuje njegovu obuhvaćenost područjem primjene članka 49. UEZ-a.
47 The fact that a national measure may be consistent with a provision of secondary legislation, in this case Article 22 of Regulation No 1408/71, does not have the effect of removing that measure from the scope of the provisions of the Treaty (Case C-158/96 Kohll [1998] ECR I-1931, paragraph 25).
47 S jedne strane, činjenica da nacionalna mjera može biti u skladu s odredbom sekundarnog zakonodavstva, u ovom slučaju članak 22. Uredbe br. 1408/71, nema učinak uklanjanja te mjere iz područja primjene odredaba Ugovora (presuda od 28. travnja 1998., Kohll, C-158/96, Zb., str. I-1931., t. 25.).
48 It should further be noted that the purpose of Article 22(1)(c)(i) of Regulation No 1408/71 is to confer a right to the services in kind provided, on behalf of the competent institution, by the institution of the place where the treatment is provided, in accordance with the provisions of the legislation of the Member State in which the services are provided as if the person concerned were registered with that institution (see Inizan, paragraph 20). The applicability of Article 22 of Regulation No 1408/71 to the situation in question does not mean that the person concerned may not simultaneously have the right under Article 49 EC to have access to healthcare in another Member State under rules on the assumption of costs different from those laid down by Article 22 (see to that effect Case C-368/98 Vanbraekel and Others [2001] ECR I-5363, paragraphs 37 to 53).
48 S druge strane valja podsjetiti da je svrha članka 22. stavka 1. točke (c) alineje (i) Uredbe br. 1408/71 dati pravo na usluge u naravi koje u ime nadležne institucije pruža institucija u mjestu gdje se liječenje obavlja, u skladu s odredbama zakonodavstva države članice u kojoj se usluge pružaju kao da je dotična osoba bila registrirana pri toj instituciji (vidjeti ranije navedenu presudu Inizan, t. 20.). Primjenjivost članka 22. Uredbe br. 1408/71 na predmetnu situaciju ne isključuje mogućnost da dotična osoba na temelju članka 49. UEZ-a može istovremeno imati pravo na pristup zdravstvenoj skrbi u drugoj državi članici pod drugačijim uvjetima nadoknade troškova od onih predviđenih u članku 22. (vidjeti u tom smislu presudu od 12. srpnja 2001., Vanbraekel i dr., C-368/98, Zb., str. I-5363., t. 37. do 53.).
49 In the light of the foregoing, an answer should be given first of all to the request for interpretation of Article 22 of Regulation No 1408/71, which is the subject of the fifth question, then to the requests for interpretation of the provisions on the freedom to supply services set out in the first four questions, and lastly to the sixth and seventh questions, which jointly relate to Article 49 EC and Article 22 of Regulation No 1408/71.
49 S obzirom na navedeno, najprije valja odgovoriti na zahtjev za tumačenje članka 22. Uredbe br. 1408/71, što je predmet petog pitanja, zatim na zahtjeve za tumačenje odredaba o slobodnom pružanju usluga navedenim u prva četiri pitanja te na kraju na šesto i sedmo pitanje, koja se zajednički odnose na članak 49. UEZ-a i članak 22. Uredbe br. 1408/71.
50 It should be noted, as the Commission points out, that the present case exclusively concerns medical services supplied by hospitals and requiring the admission of the person concerned as an inpatient to the hospital in which those services are supplied.
50 Također valja napomenuti, kako ističe Komisija, da se ovaj predmet isključivo odnosi na bolničke usluge i kada je dotičnoj osobi potreban boravak u ustanovi u okviru koje se takve usluge obavljaju.
51 By this question, the referring court asks essentially whether the criteria for the interpretation of the phrase ‘within the time normally necessary for obtaining the treatment in question’ in the second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71 are the same as those used to define the term ‘without undue delay’ in the context of Article 49 EC.
51 Ovim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita jesu li kriteriji tumačenja izraza „u vremenskom razdoblju potrebnom za poduzimanje takvog liječenja” iz članka 22. stavka 2. drugog podstavka Uredbe br. 1408/71 jednaki onima za definiranje pojma „pravodobnosti” u kontekstu članka 49. UEZ-a.
52 Referring at this stage to the fourth question, the referring court also asks whether, in interpreting the time referred to in the second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71, it is necessary or permissible to take account of the factors set out in the fourth question, namely the existence of waiting times, the clinical priorities defined by the competent NHS body, the management of the supply of hospital care in accordance with priorities intended to give best effect to finite resources, the fact that treatment under the NHS is provided free of charge and the individual medical condition of the patient and the history and probable course of his illness.
52 Pozivajući se u ovoj fazi na četvrto pitanje, sud koji je uputio zahtjev također pita je li prilikom tumačenja vremenskog razdoblja iz članka 22. stavka 2. drugog podstavka Uredbe br. 1408/71 nužno ili dopustivo uzeti u obzir čimbenike navedene u četvrtom pitanju, naime postojanje vremena čekanja, kliničke prednosti koje je definiralo nadležno tijelo NHS-a, upravljanje ponudom bolničke skrbi u skladu s prioritetima čija je namjena najbolje iskoristiti ograničena sredstva, besplatno liječenje u okviru NHS-a te individualno zdravstveno stanje pacijenta, povijest bolesti i vjerojatni tijek bolesti.
53 It should be noted as a preliminary point that, in the context of the general objectives of the Treaty, Article 22 of Regulation No 1408/71 is one of a number of measures designed to allow a patient covered by the legislation of one Member State to enjoy, under the conditions which it specifies, benefits in kind in the other Member States, whatever the national institution with which he is registered and whatever the place of his residence (see to that effect Case C-156/01 Van der Duin and ANOZ Zorgverzekeringen [2003] ECR I-7045, paragraph 50, and Case C-145/03 Keller [2005] ECR I-2529, paragraph 45).
53 Uvodno valja podsjetiti da u okviru općih ciljeva Ugovora članak 22. Uredbe br. 1408/71 ulazi u mjere čija je namjena omogućiti pacijentu, koji potpada pod zakonodavstvo jedne države članice, pravo pod uvjetima koje propisuje, na davanja u naravi u drugim državama članicama, bez obzira na nacionalnu instituciju pri kojoj je registriran i bez obzira na mjesto njegovog boravišta (vidjeti, u tom smislu, presude od 3. srpnja 2003., Van der Duin i ANOZ Zorgverzekeringen, C-156/01, Zb., str. I-7045., t. 50. i od 12. travnja 2005., Keller, C-145/03, Zb., str. I-2529., t. 45.).
"54 By guaranteeing in paragraph (1)(c)(i) that a patient covered by the legislation of one Member State who has been authorised may have access to treatment in the other Member States on reimbursement conditions as favourable as those enjoyed by persons covered by the legislation of those States, and by stating in the second subparagraph of paragraph (2) that the competent national institution may not refuse such authorisation where the two conditions referred to in that provision are satisfied, Article 22 of Regulation No 1408/71 helps to facilitate the free movement of patients and, to the same extent, the provision of cross-border medical services between Member States (see to that effect Vanbraekel, paragraph 32; Inizan, paragraph 21; and Keller, paragraph 46)."
"54 Jamčeći u stavku 1. točki (c) alineji (i) pacijentu, obuhvaćenom zakonodavstvom jedne države članice i kojem je dodijeljeno odobrenje, pristup liječenju u drugim državama članicama pod uvjetima nadoknade troškova jednako povoljnim poput onih koje uživaju osobe obuhvaćene zakonodavstvom tih država i navodeći u stavku 2. drugom podstavku da nadležna nacionalna institucija ne može odbiti takvo odobrenje ako su zadovoljena dva uvjeta navedena u toj odredbi, članak 22. Uredbe br. 1408/71 doprinosi slobodnom kretanju pacijenata i, u istoj mjeri, pružanju prekograničnih zdravstvenih usluga između država članica (vidjeti, u tom smislu, ranije navedene presude Vanbraekel i dr., t. 32.; Inizan, t. 21. i Keller, t. 46.)."
55 The second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71 lays down two conditions which, if both satisfied, render mandatory grant by the competent institution, regardless of the Member State to which it belongs, of the prior authorisation to which that provision refers (see Inizan, paragraph 37).
55 Članak 22. stavak 2. drugi podstavak Uredbe br. 1408/71 navodi dva uvjeta koja, ako su oba zadovoljena, obvezuju nadležnu instituciju da dodijeli, bez obzira na državu članicu kojoj pripada, prethodno odobrenje na koje se navedena odredba odnosi (vidjeti ranije navedenu presudu Inizan, t. 37.).
56 To satisfy the first condition the treatment in question must be among the benefits provided for by the legislation of the Member State on whose territory the person resides. It does not appear that in the main proceedings the refusal to assume the costs of the treatment was based on the failure to comply with that first condition.
56 Za ispunjavanje prvog uvjeta predmetno liječenje treba biti među uslugama predviđenim zakonodavstvom države članice na čijem državnom području osoba ima boravište. Ne izgleda da je u glavnom postupku odbijanje preuzimanja troškova liječenja temeljeno na neispunjavanju tog prvog uvjeta.
57 The second condition is satisfied only where the treatment which the patient plans to undergo in a Member State other than that in the territory of which he resides cannot be given within the time normally necessary for obtaining the treatment in question in the Member State of residence, taking account of his current state of health and the probable course of his disease.
57 Drugi uvjet je ispunjen samo ako se liječenje koje pacijent planira obaviti u državi članici različitoj od one na čijem državnom području ima boravište, ne može ostvariti u vremenskom razdoblju koje je obično potrebno za poduzimanje takvog liječenja u državi članici boravišta, uzimajući u obzir njegovo trenutačno zdravstveno stanje i vjerojatni tijek bolesti.
58 That second condition is clearly in issue in the dispute in the main proceedings, as is shown by both the wording of the fifth question and the terms in which the competent body informed Mrs Watts of its refusal to issue an E 112 form (see paragraphs 26 and 30 of the present judgment).
58 U predmetu u glavnom postupku očito je sporan taj drugi uvjet, kako proizlazi iz teksta petog pitanja i izraza kojima je nadležno tijelo obavijestilo predmetnu osobu o tome da joj odbija izdati obrazac E 112 (vidjeti t. 26. i t. 30. ove presude).
59 As Mrs Watts, the French and Belgian Governments and the Commission pointed out in their written observations, the Court gave an interpretation in paragraphs 45 and 46 of the judgment in Inizan of the time referred to in the second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71, adopting the interpretation it had given for the term ‘undue delay’ in Smits and Peerbooms (paragraphs 103 and 104) and Müller-Fauré and van Riet (paragraphs 89 and 90) concerning the assessment of the compatibility with Article 49 EC of a national provision making the assumption of the cost of hospital treatment planned in another Member State subject to a requirement that that treatment be necessary.
59 S tim u vezi, kako su navele Y. Watts, francuska i belgijska vlada i Komisija u svojim pisanim očitovanjima, Sud je u t. 45. i 46. ranije navedene presude Inizan dao tumačenje vremenskog razdoblja navedenog u članku 22. stavku 2. drugom podstavku Uredbe br. 1408/71, usvajajući tumačenje koje je dao pojmu „pravodobnosti” u prethodno navedenim presudama Smits i Peerbooms (točke 103. i 104.) i Müller-Fauré i van Riet (točke 89. i 90.) u pogledu procjene sukladnosti s člankom 49. UEZ-a nacionalne odredbe kojom se preuzimanje troškova bolničkog liječenja planiranog u drugoj državi članici uvjetuje nužnošću tog liječenja.
60 Indeed, as Advocate General Geelhoed observed in point 101 of his Opinion, there is no reason which seriously justifies different interpretations depending on whether the context is Article 22 of Regulation No 1408/71 or Article 49 EC, since in both cases the question is, as the Belgian Government pointed out in its written observations, whether the hospital treatment required by the patient’s medical condition can be provided on the territory of his Member State of residence within an acceptable time which ensures its usefulness and efficacy.
60 Naime, kao što je istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 101. svojeg mišljenja, ne postoji razlog koji ozbiljno opravdava različita tumačenja u kontekstu članka 22. Uredbe br. 1408/71, s jedne strane, ili članka 49. UEZ-a, s druge strane, s obzirom da se u oba slučaja postavlja pitanje, kao što je belgijska vlada istaknula u svojim pisanim očitovanjima, može li se bolničko liječenje koje se zahtijeva zbog zdravstvenog stanja pacijenta pružiti na državnom području države članice njegovog boravišta unutar prihvatljivog vremenskog razdoblja koje osigurava njegovu korisnost i učinkovitost.
61 In paragraph 45 of Inizan the Court thus held, referring by analogy to paragraph 103 of Smits and Peerbooms and paragraph 89 of Müller-Fauré and van Riet, that the second condition set out in the second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71 is not satisfied whenever it is apparent that treatment which is the same or equally effective for the patient can be obtained without undue delay in his Member State of residence.
61 U prethodno navedenoj (točka 45.) presudi Inizan Sud je tako presudio pozivajući se analogijom na točku 103. ranije navedene presude Smits i Peerbooms, kao i na točku 89. prethodno navedene presude Müller-Fauré i van Riet, da drugi uvjet naveden u članku 22. stavku 2. drugom podstavku Uredbe br. 1408/71 nije zadovoljen kadgod je očito da se liječenje koje je istovjetno ili jednako učinkovito za pacijenta može obaviti pravovremeno u državi članici njegovog boravišta.
62 Basing its decision on paragraph 104 of Smits and Peerbooms and paragraph 90 of Müller-Fauré and van Riet, the Court held that, in order to determine whether treatment which is equally effective for the patient can be obtained without undue delay in the Member State of residence, the competent institution is required to have regard to all the circumstances of each specific case, taking due account not only of the patient’s medical condition at the time when authorisation is sought and, where appropriate, of the degree of pain or the nature of the patient’s disability which might, for example, make it impossible or extremely difficult for him to carry out a professional activity, but also of his medical history (Inizan, paragraph 46).
62 Temeljeći svoju odluku na točki 104. prethodno navedene presude Smits i Peerbooms i točki 90. prethodno navedene presude Müller-Fauré i van Riet, Sud je također ustvrdio da je u svrhu utvrđivanja može li se jednako učinkovito liječenje za pacijenta pravodobno poduzeti u državi članici boravišta nadležna ustanova dužna uzeti u obzir sve okolnosti svakog pojedinog slučaja, vodeći računa ne samo o zdravstvenom stanju pacijenta prilikom podnošenja zahtjeva za odobrenje i, ovisno o okolnostima, stupnju njegove bolesti ili naravi njegovog invaliditeta koji bi mu mogao, na primjer, učiniti nemogućim ili znatno otežati obavljanje profesionalne djelatnosti, nego i o njegovoj povijesti bolesti (prethodno navedena presuda Inizan, t. 46.).
63 In paragraph 92 of Müller-Fauré and van Riet the Court also pointed out that, in determining whether a treatment which is the same or equally effective for the patient is available without undue delay from an establishment on the territory of the Member State of residence, the competent institution cannot base its decision exclusively on the existence of waiting lists on that territory without taking account of the specific circumstances of the patient’s medical condition.
63 U prethodno navedenoj presudi Müller-Fauré i van Riet (točka 92.) Sud je također istaknuo da prilikom utvrđivanja je li liječenje koje je istovjetno ili jednako učinkovito za pacijenta pravovremeno dostupno u ustanovi na državnom području države članice boravišta, nadležna institucija ne može temeljiti svoju odluku isključivo na postojanju lista čekanja na navedenom državnom području ne uzimajući u obzir specifične okolnosti zdravstvenog stanja pacijenta.
64 That point made in relation to Article 49 EC may be extended to Article 22 of Regulation No 1408/71, given the matters set out in paragraphs 59 and 60 of the present judgment.
64 Ovo zadnje pojašnjenje, dano u vezi s člankom 49. UEZ-a, može se proširiti na članak 22. Uredbe br. 1408/71, s obzirom na navedeno u točkama 59. i 60. ove presude.
65 It should be noted in this connection that Article 20 of Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems (OJ 2004 L 166, p. 1), which is intended to replace Article 22 of Regulation No 1408/71, lays down a duty to grant the authorisation in question in particular where the treatment cannot be given in the Member State of residence ‘within a time-limit which is medically justifiable, taking into account his/her current state of health and the probable course of his/her illness’.
65 S tim u vezi valja napomenuti da članak 20. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 160. - 204.), koji treba zamijeniti članak 22. Uredbe br. 1408/71, predviđa obvezu davanja predmetnog odobrenja posebno kada se liječenje ne može ostvariti u državi članici boravišta „unutar medicinski prihvatljivog vremenskog razdoblja, uzimajući u obzir trenutačno zdravstveno stanje i vjerojatan razvoj bolesti”.
66 It is in the light of those points that the factors should be set out to which the referring court should have regard amongst those identified in the fourth question in order to determine whether the second condition set out in the second subparagraph of Article 22(2) of Regulation No 1408/71 is satisfied or not.
66 U svjetlu ovih navoda sudu koji je uputio zahtjev valja skrenuti pozornost na čimbenike koje sud treba razmotriti među onima navedenima u četvrtom pitanju, s ciljem provjere je li drugi uvjet naveden u članku 22. stavku 2. drugom podstavku Uredbe br. 1408/71 zadovoljen ili nije.
67 Where the demand for hospital treatment is constantly rising, primarily as a consequence of medical progress and increased life expectancy, and the supply is necessarily limited by budgetary constraints, it cannot be denied that the national authorities responsible for managing the supply of such treatment are entitled, if they consider it necessary, to institute a system of waiting lists in order to manage the supply of that treatment and to set priorities on the basis of the available resources and capacities.
67 Uslijed stalnog povećanja zahtjeva za bolničkim liječenjem, prvenstveno kao posljedica napretka medicine i produljenja životnoga vijeka, s jedne strane, i ponude nužno ograničene proračunskim zahtjevima, s druge strane, ne može se zanijekati da nacionalna tijela odgovorna za upravljanje ponudom takvog liječenja imaju pravo, ako to smatraju potrebnim, uspostaviti sustav lista čekanja s ciljem upravljanja ponudom takvog liječenja i određivanja prioriteta na temelju raspoloživih sredstava i kapaciteta.