natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3 Taking the view that action by the European Community was necessary in order to implement that resolution, on 27 May 2002 the Council adopted, on the basis of Article 15 EU, Common Position 2002/402/CFSP concerning restrictive measures against Usama bin Laden, members of the Al-Qaeda organisation and the Taliban and other individuals, groups, undertakings and entities associated with them and repealing Common Positions 96/746/CFSP, 1999/727/CFSP, 2001/154/CFSP and 2001/771/CFSP (OJ 2002 L 139, p. 4). Article 3 of Common Position 2002/402 provides, inter alia, that the freezing of the funds and other financial assets or economic resources of the individuals, groups, undertakings and entities referred to in the list drawn up in accordance with Resolutions 1267 (1999) and 1333 (2000) is to be continued.
3 Zauzimajući stajalište da je tužba Europske zajednice potrebna da bi se ta posljednje spomenuta rezolucija provela, 27. svibnja 2002. Vijeće Europske unije donijelo je, na temelju članka 15. UEU-a, Zajedničko stajalište 2002/402/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Osame bin Ladena, članova organizacije Al-Kaida i talibana te ostalih pojedinaca, skupina, poduzeća i subjekata povezanih s njima te o ukidanju Zajedničkih stajališta 96/746/ZVSP, 1999/727/ZVSP, 2001/154/ZVSP i 2001/771/ZVSP (SL L 139, str. 4.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 17.). Člankom 3. Zajedničkog stajališta 2002/402 predviđa se osobito nastavak zamrzavanja financijskih sredstava i ostale financijske imovine ili gospodarskih izvora pojedinaca, skupina, poduzeća i subjekata navedenih u popisu sastavljenom u skladu s Rezolucijom 1267 (1999) i Rezolucijom 1333 (2000).
4 On the same date, the Council, on the basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, adopted Regulation (EC) No 881/2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban, and repealing Council Regulation (EC) No 467/2001 prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan (OJ 2002 L 139, p. 9). Annex I to Regulation No 881/2002 contains the list of persons, entities and groups affected by the freezing of funds imposed by Article 2 of that regulation (‘the list’).
4 Tog istog dana Vijeće je na temelju članaka 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a donijelo Uredbu (EZ) br. 881/2002 o određenim posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Kaida i talibanima te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 467/2001 o zabrani izvoza određene robe i usluga u Afganistan, pooštravanju zabrane leta i proširivanju zamrzavanja financijskih sredstava i ostalih financijskih izvora u odnosu na afganistanske talibane (SL L 139, str. 9.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 2., str. 34.). U Prilogu I. Uredbe br. 881/2002 nalazi se popis osoba, subjekata i skupina na koje se odnosi zamrzavanje financijskih sredstava predviđeno člankom 2. odnosne Uredbe (u daljnjem tekstu: popis).
5 The contested regulation was adopted by the Council on 22 December 2009. It is based on Article 215(2) TFEU and refers to a joint proposal from the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (‘the High Representative’) and from the Commission. It amends Regulation No 881/2002 in response to the judgment of 3 September 2008 in Joined Cases C-402/05 P and C-415/05 P Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission [2008] ECR I-6351, by introducing a listing procedure which ensures that the fundamental rights of the defence and in particular the right to be heard are respected. The revised procedure provides that the listed person, entity, body or group is to be informed of the reasons for listing, as instructed by the Committee of the Security Council established pursuant to UN Security Council Resolution 1267 (1999) so as to be given an opportunity of expressing a view on those reasons.
5 Vijeće je pobijanu uredbu donijelo 22. prosinca 2009. Ta se uredba zasniva na članku 215. stavku 2. UFEU-a i odnosi se na zajednički prijedlog Visoke predstavnice Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (u daljnjem tekstu: Visoka predstavnica) i Europske komisije. Uredbom se Uredba br. 881/2002 nakon presude od 3. rujna 2008. Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija (C-402/05 P i C-415/05 P, Zb., str. I-6351.) izmjenjuje na način da se uvodi postupak za uvrštenje u popis čime se osigurava poštovanje temeljnih prava na obranu, a posebno prava na saslušanje. Izmijenjenim je postupkom predviđeno da osoba, subjekt, tijelo ili skupina koja se nalazi na popisu mora biti obaviještena o razlozima za uvrštenje u popis sukladno uputi Odbora Vijeća sigurnosti osnovanog na temelju Rezolucije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 1267 (1999), kako bi joj se omogućilo iznošenje vlastitog stajališta o tim razlozima.
6 The Parliament claims that the Court should:
6 Parlament od Suda zahtijeva da:
"– annul the contested regulation;"
"– poništi pobijanu uredbu;"
"– maintain the effects of the contested regulation until the adoption of a new regulation; and"
"– zadrži učinke pobijane uredbe do donošenja nove uredbe; i"
7 The Council contends that the Court should:
7 Vijeće od Suda zahtijeva da:
– dismiss the application as unfounded, and
– odbaci zahtjev kao neosnovan, i
– order the Parliament to pay the costs.
– naloži Parlamentu snošenje troškova.
10 In support of its action for annulment, the Parliament raises two pleas in law. By the first and principal plea, it claims that the contested regulation is wrongly based on Article 215 TFEU, when the correct legal basis is Article 75 TFEU. By the second plea, raised in the alternative, it maintains that the conditions for recourse to Article 215 TFEU were not satisfied.
10 U prilog svojoj tužbi za poništenje, Parlament ističe dva tužbena razloga. U svojem prvom i glavnom tužbenom razlogu, Parlament ističe da je pobijana uredba pogrešno zasnovana na članku 215. UFEU-a, dok je ispravna pravna osnova članak 75. UFEU-a. Svojim drugim tužbenim razlogom, koji je podnesen podredno, tvrdi da uvjeti za pozivanje na članak 215. UFEU-a nisu ispunjeni.
11 By its first plea, the Parliament maintains that the contested regulation could not validly be based on Article 215 TFEU. That plea is subdivided into two parts, the first relating to the aim and content of the regulation and the second to the general scheme of the Treaties.
11 Svojim prvim tužbenim razlogom, Parlament tvrdi da se pobijana uredba ne može valjano zasnivati na članku 215. UFEU-a. Ovaj je tužbeni razlog dodatno podijeljen u dva dijela, od kojih se prvi odnosi na cilj i sadržaj uredbe, a drugi na opću strukturu Ugovorâ.
– The aim and content of the contested regulation
– Cilj i sadržaj pobijane uredbe
12 The Parliament observes that the choice of legal basis for a European Union measure must rest on objective factors amenable to judicial review, including, in particular, the aim and content of the measure. In the light of the content and purpose of the contested regulation, its legal basis ought to be the same as that for Regulation No 881/2002, adopted on the basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC. Those articles having, however, been repealed or become inapplicable following the entry into force of the Treaty of Lisbon on 1 December 2009, the appropriate legal basis is Article 75 TFEU, concerning the prevention of terrorism and related activities.
12 Parlament podsjeća da se izbor pravne osnove za neki akt Unije mora temeljiti na objektivnim elementima koji podliježu sudskoj kontroli, među kojima su cilj i sadržaj tog akta. S obzirom na sadržaj i svrhu pobijane uredbe, njezina bi pravna osnova trebala biti ista kao i ona Uredbe br. 881/2002, donesene na temelju članaka 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a. Međutim, kako su navedeni članci stavljeni izvan snage ili su postali neprimjenjivi nakon stupanja na snagu Lisabonskog ugovora od 1. prosinca 2009., odgovarajuća pravna osnova postaje članak 75. UFEU-a, koji se odnosi na sprečavanje terorizma i srodnih aktivnosti.
13 As regards its content, for the most part the contested regulation merely reformulates or clarifies provisions of Regulation No 881/2002 or facilitates its application, but does not in any way change the nature of that regulation’s content. The only genuinely new substantive provisions are those on the listing procedure. The contested regulation is in the nature of a ‘framework for administrative measures’ within the meaning of Article 75 TFEU, in so far as it amends or adds to the legislative framework for the adoption and implementation of administrative measures to freeze the funds of the parties concerned.
13 Što se tiče njezinog sadržaja, pobijanom se uredbom većim dijelom jednostavno preformuliraju ili pojašnjavaju odredbe Uredbe br. 881/2002 ili olakšava njezina primjena, ali se njome ni na koji način ne mijenja priroda sadržaja te uredbe. Jedine uistinu nove materijalne odredbe jesu one koje se odnose na postupak uvrštenja u popis. Pobijana uredba predstavlja svojevrstan „okvir administrativnih mjera“ u smislu članka 75. UFEU-a, budući da se njome izmjenjuje ili dopunjuje zakonski okvir za donošenje i provedbu administrativnih mjera za zamrzavanje financijskih sredstava određenih stranaka.
14 With respect to the objective of the contested regulation, it is, like that of Regulation No 881/2002, to combat terrorism and the financing of terrorism, which is consistent with the objectives of Article 75 TFEU. That is corroborated by paragraph 169 of Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission, which states that the essential purpose and object of the latter regulation is to combat international terrorism, in particular to cut it off from its financial resources by freezing the economic funds and resources of persons or entities suspected of involvement in activities linked to terrorism. Furthermore, the Court held in paragraph 199 of that judgment that the position of the Court of First Instance of the European Communities, to the effect that Regulation No 881/2002 pursued one of the objectives under the EU Treaty, as it stood before the Treaty of Lisbon, in the sphere of external relations including the common foreign and security policy (‘the CFSP’), runs counter to the very wording of Article 308 EC.
14 U odnosu na cilj pobijane uredbe, on je isti kao cilj Uredbe br. 881/2002, suzbijanje terorizma i njegovog financiranja, što je u skladu s ciljevima članka 75. UFEU-a. To je potvrđeno u točki 169. gore navedene presude Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija u kojoj se navodi da su suštinska svrha i ciljevi pobijane uredbe suzbijanje međunarodnog terorizma, a posebice da ga se odvoji od njegovih financijskih izvora zamrzavanjem financijskih sredstava i gospodarskih izvora osoba ili subjekata za koje se sumnja da su uključeni u aktivnosti povezane s terorizmom. Osim toga, Sud je u točki 199. navedene presude utvrdio da je stajalište Prvostupanjskog suda Europskih zajednica, u smislu da se Uredbom br. 881/2002 slijedi jedan od ciljeva Ugovora o EU-u u verziji ranijoj od Lisabonskog ugovora koji u području vanjskih odnosa uključuju zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku (u daljnjem tekstu: ZVSP), u suprotnosti s tekstom odredbe članka 308. UEZ-a.
15 Given that it is not the purpose of Regulation No 881/2002 to achieve CFSP objectives, it is difficult to see how the contested regulation, adopted to ensure the application of the former regulation, could do so. The Parliament emphasises that the Council may have recourse to Article 215 TFEU only for measures that pursue CFSP objectives, more particularly when a decision intended to achieve the objectives of that policy makes provision for such recourse.
15 S obzirom da svrha Uredbe br. 881/2002 nije ostvarenje ciljeva ZVSP-a, teško je zamisliti kako bi se to moglo postići pobijanom uredbom koja je donesena u svrhu osiguranja primjene prijašnje uredbe. Parlament ističe da Vijeće može pribjeći članku 215. UFEU-a samo u odnosu na mjere kojima se pokušavaju ostvariti ciljevi ZVSP-a, odnosno kada je to predviđeno odlukom čija je namjera ostvarenje ciljeva navedene politike.
16 According to the Parliament, the Council’s position is not consistent with the facts or with reality, in so far as it is based on a distinction between international or ‘external’ terrorism, on the one hand, and ‘internal’ terrorism, on the other. The fight against terrorism must be international if it is to succeed. The only distinction that can be made in this context is between national measures to combat terrorism, and international anti-terrorism measures. It is not always possible to say with any certainty whether terrorist and related activities carried out within the European Union will create a threat within or without the European Union.
16 Parlament je mišljenja da stajalište Vijeća nije u skladu ni s činjenicama niti sa stvarnošću, budući da se zasniva na razlici između međunarodnog ili „vanjskog“ terorizma s jedne strane i „unutarnjeg“ terorizma s druge strane. Kako bi bila uspješna, borba protiv terorizma mora biti međunarodna. Jedino razlikovanje koje je moguće u ovom kontekstu jest između nacionalnih mjera za suzbijanje terorizma i međunarodnih mjera protiv terorizma. Nije uvijek moguće odrediti sa sigurnošću da li se terorističkim ili srodnim aktivnostima izvršenim unutar Europske unije stvara prijetnja unutar ili izvan Europske unije.
17 The Council, on the other hand, argues that, in the light of its objectives and its content, the contested regulation falls within the scope of the provisions of the Treaties relating to the European Union’s external action, and more specifically within the sphere of the CFSP. Article 215 TFEU constitutes the appropriate legal basis for that measure.
17 S druge strane, Vijeće je mišljenja da s obzirom na njezine ciljeve i sadržaj pobijana uredba pripada području primjene odredaba Ugovora o vanjskom djelovanju Europske unije odnosno konkretnije u područje primjene ZVSP-a. Članak 215. UFEU-a je odgovarajuća pravna osnova za navedenu mjeru.
18 The purpose of that regulation, like that of Regulation No 881/2002, is to combat international terrorism and its financing in order to maintain international peace and security. In this regard, the Council refers to the wording of Security Council Resolution 1390 (2002) and of the contested regulation and cites Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission.
18 Svrha navedene uredbe, kao i svrha Uredbe br. 881/2002, jest suzbijanje međunarodnog terorizma i njegovog financiranja s ciljem održavanja međunarodnog mira i sigurnosti. U ovom smislu Vijeće se poziva na tekst Rezolucije Vijeća sigurnosti 1390 (2002) i pobijane uredbe te se poziva na presudu Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija.
19 The content of the contested regulation is consistent with that objective. Articles 7a and 7c, which that regulation inserts into Regulation No 881/2002, confirm that those regulations directly implement the listing decisions adopted by the Sanctions Committee and establish a system of interaction between the Sanctions Committee, the European Union and the individuals and entities listed.
19 Sadržaj pobijane uredbe u skladu je s tim ciljem. Člancima 7.a i 7.c, koji su navedenom uredbom uneseni u Uredbu br. 881/2002, potvrđuje se da se tim uredbama izravno provode odluke o uvrštenju u popis koje je donio Odbor za sankcije te stvara sustav interakcije između Odbora za sankcije, Europske unije i osoba i subjekata koji se nalaze na popisu.
20 In the Council’s view, Regulation No 881/2002 and the contested regulation do not in any way fall within the scope of the provisions intended to create an area of freedom, security and justice within the European Union. They govern matters that do not relate to border controls, internal security or the recognition of judicial and extra-judicial decisions.
20 Vijeće je stajališta da Uredba br. 881/2002 i pobijana uredba ni na koji način ne potpadaju pod područje primjene odredaba čija je svrha stvaranje područja slobode, sigurnosti i pravde u Europskoj uniji. Njima se uređuju pitanja koja se ne odnose na graničnu kontrolu, unutarnju sigurnost ni priznavanje sudskih ili izvansudskih odluka.
21 The Council argues that the Treaties, as they stood before the Treaty of Lisbon entered into force, did not provide for any specific legal basis for the adoption of measures to freeze the funds of terrorists posing a threat to public security in the Member States, that is to say, ‘internal’ terrorists. The only legal bases for adopting such restrictive measures were Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, which applied only to ‘external’ terrorists in the context of the European Union’s external action.
21 Vijeće ističe da Ugovorima, u verzijama prije stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, nije bila predviđena posebna pravna osnova za donošenje mjere za zamrzavanje financijskih sredstava terorista koji su prijetnja javnoj sigurnosti u državama članicama, odnosno „unutarnjih“ terorista. Jedine pravne osnove za donošenje takvih mjera ograničavanja bile su članci 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a, koji su se primjenjivali samo na „vanjske“ teroriste u kontekstu vanjskog djelovanja Europske unije.
22 It is clear from the structure and the wording of the Treaties, as amended by the Treaty of Lisbon, that the location of a purported threat and the political objectives of a listed person or group must be taken into consideration when deciding on the legal basis for a restrictive measure. Article 75 TFEU now provides a legal basis for adopting measures to freeze the funds of ‘internal’ terrorists, such as the individuals and groups whose names, marked with an asterisk, are included in the list annexed to Council Common Position 2001/931/CFSP of 27 December 2001 on the application of specific measures to combat terrorism (OJ 2001 L 344, p. 93). Conversely, if the threat relates primarily to one or more third States or to the international community in general, Article 215 TFEU is the appropriate legal basis. It would be unlawful for the European Union, on the basis of Title V of Part Three of the FEU Treaty, governing the area of freedom, security and justice, to adopt a measure freezing assets that contributed to the security of a third State but was not aimed at safeguarding internal security.
22 Iz strukture i teksta Ugovora, na način kako su izmijenjeni Lisabonskim ugovorom, proizlazi da je kod donošenja odluke o pravnoj osnovi mjere ograničavanja potrebno uzeti u obzir lokaciju pretpostavljene prijetnje i političke ciljeve osobe ili skupine koja se nalazi na popisu. Člankom 75. UFEU-a sada je predviđena pravna osnova za donošenje mjera za zamrzavanje sredstava „unutarnjih“ terorista, kao što su osobe i skupine čija su imena, označena asteriskom, uvrštena u popis u prilogu Zajedničkog stajališta Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma (SL L 344, str. 93.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 1., str. 11.). Suprotno tome, ako se prijetnja prvenstveno odnosi na jednu ili više trećih država ili na međunarodnu zajednicu u cjelini, odgovarajuća pravna osnova je članak 215. UFEU-a. Nezakonito je da na temelju glave V. trećeg dijela UFEU-a, kojom se uređuje područje slobode, sigurnosti i pravde, Europska unija donese mjeru za zamrzavanje sredstava kojom se doprinosi sigurnosti treće države, ali čiji cilj nije zaštita unutarnje sigurnosti.
23 Furthermore, the Council, supported in substance by the Kingdom of Sweden, submits that the Parliament’s proposition fails to take account of those cases where, in the context of the fight against terrorism, the European Union seeks to adopt or impose restrictive measures other than the freezing of assets, such as a travel ban, in respect of persons or entities associated with ‘external’ terrorism.
23 Osim toga, Vijeće, koje u bitnom podupire Kraljevina Švedska, tvrdi da se tvrdnjama Parlamenta ne uzimaju u obzir slučajevi u kojima, u kontekstu borbe protiv terorizma, Europska unija nastoji donijeti ili nametnuti mjere ograničavanja koje nisu zamrzavanje sredstava, kao što je zabrana putovanja za osobe ili subjekte koji su povezani s „vanjskim“ terorizmom.
24 The Kingdom of Sweden points out that the effect of the Parliament’s position would be that United Nations sanctions against terrorists would be implemented on different legal bases for different measures within one and the same system of sanctions. This cannot have been the intention of the European Union legislature, not least because such a system would involve the application of different decision-making procedures under the CFSP and the Union’s internal policy, respectively.
24 Kraljevina Švedska pojašnjava da je učinak stajališta Parlamenta provedba sankcija Ujedinjenih naroda protiv terorista na temelju različitih pravnih osnova za različite mjere unutar jednog te istog sustava sankcija. To nije mogla biti namjera zakonodavca Europske unije, a posebno zato što bi takav sustav uključivao primjenu različitih postupaka za donošenje odluka u okviru ZVSP-a i unutarnje politike Unije.
25 The Commission explains that, when proposing an amending act, it uses the provision or provisions that formed the basis for the adoption of the original act. Thus, the proposal for a Council Regulation amending Regulation No 881/2002, presented by the Commission on 22 April 2009 (COM(2009) 187 final), referred to Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC as its legal bases. Since that proposal was pending before the Council on 1 December 2009, the Commission was required to carry out a purely legal and technical examination of the consequences of the entry into force of the Treaty of Lisbon for that act. It came to the conclusion, endorsed by the High Representative, that Article 215(2) TFEU covers all relevant aspects of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC. That approach is consistent with the Court’s findings in Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission.
25 Komisija objašnjava da kada predlaže izmjenu nekog akta, ona se služi odredbom odnosno odredbama koje su bile osnova za donošenje prvotnog akta. Prema tome u svojem prijedlogu Uredbe Vijeća o izmjeni Uredbe br. 881/2002 koji je podnijela 22. travnja 2009. [COM(2009) 187 final] Komisija kao pravne osnove navodi članke 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a. Prijedlog je 1. prosinca 2009. bio pred Vijećem te je od Komisije zatraženo da isključivo pravno i tehnički preispita posljedice stupanja na snagu Lisabonskog ugovora za dotični akt. Komisija je došla do zaključka, koji je podržala Visoka predstavnica, da su člankom 215. stavkom 2. UFEU-a obuhvaćeni svi relevantni aspekti članaka 60. UEZ-a, 301. UEZ-a i 308. UEZ-a. Taj je pristup u skladu s mišljenjem Suda u gore navedenoj presudi Kadi i Al Barakaat International Foundation/Vijeće i Komisija.