natgillin/translations-raw huggingface dataset:
"Whereas decisions regarding the validity and infringement of Community trade marks must have effect and cover the entire area of the Community, as this is the only way of preventing inconsistent decisions on the part of the courts and the Office [for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM)] and of ensuring that the unitary character of Community trade marks is not undermined; whereas the rules contained in the Brussels Convention [on] Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters [signed in Brussels on 27 September 1968 (OJ 1978 L 304, p. 36), “as amended by the Conventions on the Accession to that Convention of the States acceding to the European Communities” (“the Brussels Convention”)] will apply to all actions at law relating to Community trade marks, save where this Regulation derogates from those rules;"
"budući da odluke u vezi s valjanošću i povredom žigova Zajednice moraju imati učinak na i pokrivati cijelo područje Zajednice, s obzirom da je to jedini način sprečavanja donošenja nedosljednih odluka od strane sudova i Ureda [za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM)], te osiguranja da se neće narušiti jedinstveni karakter žigova Zajednice; budući da bi se pravila sadržana u Briselskoj konvenciji o sudskoj nadležnosti i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima [potpisanoj u Bruxellesu 27. rujna 1968. (SL 1972, L 299, str. 32.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19. svezak 6., str. 185.), ,kako je izmijenjena konvencijama o pristupanju toj Konvenciji za države koje se priključuju Europskim zajednicamaʼ (u daljnjem tekstu: Briselska konvencija)], trebala primjenjivati na sve postupke prema zakonu o žigovima Zajednice, osim kada ova uredba odstupa od tih pravila;"
"Whereas contradictory judgments should be avoided in actions which involve the same acts and the same parties and which are brought on the basis of a Community trade mark and parallel national trade marks; whereas for this purpose, when the actions are brought in the same Member State, the way in which this is to be achieved is a matter for national procedural rules, which are not prejudiced by this Regulation, whilst when the actions are brought in different Member States, provisions modelled on the rules on lis pendens and related actions of the abovementioned Brussels Convention appear appropriate’."
"budući da bi trebalo izbjegavati proturječne presude u postupcima koji obuhvaćaju ista djela i iste stranke i koji su pokrenuti na temelju žiga Zajednice i usporednih nacionalnih žigova; budući da je u tom smislu, u slučajevima kada se postupci vode u istoj državi članici, način na koji se to postiže pitanje nacionalnih pravila postupka, koja se ne dovode u pitanje ovom uredbom, dok se u slučajevima kada se postupci vode u različitim državama članicama primjerenima čine odredbe donesene po uzoru na pravila o lis pendens i povezanim postupcima iz gore spomenute Briselske konvencije”. [neslužbeni prijevod]"
4 Article 1(2) of Regulation No 40/94 provides:
4 Članak 1. stavak 2. Uredbe br. 40/94 predviđa:
‘A Community trade mark shall have a unitary character. It shall have equal effect throughout the Community: it shall not be registered, transferred or surrendered or be the subject of a decision revoking the rights of the proprietor or declaring it invalid, nor shall its use be prohibited, save in respect of the whole Community. This principle shall apply unless otherwise provided in this Regulation.’
„Žig Zajednice ima jedinstveni karakter. Ima jednak učinak u cijeloj Zajednici: ne smije ga se registrirati, prenositi, niti ga se smije odreći, ne smije biti predmetom odluke kojom se opozivaju prava nositelja ili ga se proglašava ništavim, niti se njegova uporaba smije zabraniti, osim u odnosu na cijelu Zajednicu. To se načelo primjenjuje, osim ako je drukčije određeno ovom uredbom.” [neslužbeni prijevod]
5 Article 9 of the regulation, headed ‘Rights conferred by a Community trade mark’, provides at paragraph 1 thereof:
5 Članak 9. te uredbe, pod naslovom „Prava koja proizlaze iz žiga Zajednice”, u svojem stavku 1. predviđa:
‘A Community trade mark shall confer on the proprietor exclusive rights therein. The proprietor shall be entitled to prevent all third parties not having his consent from using in the course of trade:
„Žig Zajednice nositelju daje isključiva prava u pogledu tog žiga. Nositelj žiga ima pravo spriječiti sve treće strane da bez njegova odobrenja u trgovačkom prometu rabe:
"(a) any sign which is identical with the Community trade mark in relation to goods or services which are identical with those for which the Community trade mark is registered;"
"(a) svaki znak koji je istovjetan sa žigom Zajednice, u odnosu na proizvode ili usluge koje su istovjetne s onima za koje je žig Zajednice registriran;"
"(b) any sign where, because of its identity with or similarity to the Community trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the Community trade mark and the sign, there exists a likelihood of confusion on the part of the public; the likelihood of confusion includes the likelihood of association between the sign and the trade mark;"
"(b) svaki znak kada, zbog istovjetnosti ili sličnosti sa žigom Zajednice i istovjetnosti ili sličnosti s proizvodima ili uslugama obuhvaćenima žigom Zajednice i tim znakom, postoji vjerojatnost dovođenja javnosti u zabludu; vjerojatnost dovođenja u zabludu uključuje vjerojatnost dovođenja u vezu tog znaka i žiga;"
(c) any sign which is identical with or similar to the Community trade mark in relation to goods or services which are not similar to those for which the Community trade mark is registered, where the latter has a reputation in the Community and where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the Community trade mark.’
(c) svaki znak koji je istovjetan sa žigom Zajednice ili sličan žigu Zajednice u odnosu na proizvode ili usluge koji nisu slični onima za koje je žig Zajednice registriran, kada taj znak ima ugled u Zajednici i kada uporaba tog znaka bez opravdanog razloga nepošteno iskorištava razlikovni karakter ili ugled žiga Zajednice ili im šteti.” [neslužbeni prijevod]
6 Article 14 of that regulation reads as follows:
6 Članak 14. te uredbe glasi kako slijedi:
‘1. The effects of Community trade marks shall be governed solely by the provisions of this Regulation. In other respects, infringement of a Community trade mark shall be governed by the national law relating to infringement of a national trade mark in accordance with the provisions of Title X.
„1. Učinci žigova Zajednice uređuju se isključivo odredbama ove uredbe. U svakom drugom smislu, povreda žiga Zajednice uređuje se nacionalnim zakonodavstvom koje se odnosi na povredu nacionalnog žiga u skladu s odredbama glave X. [...]
... 3. The rules of procedure to be applied shall be determined in accordance with the provisions of Title X.’
3. Pravila postupka koja će se primijeniti određuju se u skladu s odredbama glave X.”[neslužbeni prijevod]
7 Title X of Regulation No 40/94, headed ‘Jurisdiction and procedure in legal actions relating to Community trade marks’, comprises Articles 90 to 104.
7 Glava X. Uredbe br. 40/94, pod naslovom „Nadležnosti i sudski postupci koji se odnose na žigove Zajednice”, obuhvaća članke od 90. do 104.
8 As provided in Article 90 of that regulation, concerning the application of the Brussels Convention:
8 Kako je predviđeno člankom 90. te uredbe, koji se odnosi na primjenu Briselske konvencije:
‘1. Unless otherwise specified in this Regulation, the [Brussels Convention] shall apply to proceedings relating to Community trade marks and applications for Community trade marks, as well as to proceedings relating to simultaneous and successive actions on the basis of Community trade marks and national trade marks.
„1. Ako ovom uredbom nije drukčije određeno, [Briselska konvencija] primjenjuje se na postupke koji se odnose na žigove Zajednice i prijave žiga Zajednice, kao i na postupke koji se odnose na istodobne i uzastopne tužbe podnesene na temelju žigova Zajednice i nacionalnih žigova.
2. In the case of proceedings in respect of the actions and claims referred to in Article 92:
2. U slučaju postupaka koji se odnose na tužbe i tužbene zahtjeve iz članka 92.:
"(a) Articles 2, 4, 5(1), (3), (4) and (5) and Article 24 of the [Brussels Convention] shall not apply;"
"(a) članci 2. i 4., članak 5. točke 3., 4. i 5. i članak 24. [Briselske konvencije] ne primjenjuju se;"
"(b) Articles 17 and 18 of that Convention shall apply subject to the limitations in Article 93(4) of this Regulation;"
"(b) članci 17. i 18. te konvencije primjenjuju se podložno ograničenjima iz članka 93. stavka 4. ove uredbe;"
(c) the provisions of Title II of that Convention which are applicable to persons domiciled in a Member State shall also be applicable to persons who do not have a domicile in any Member State but have an establishment therein.’
(c) odredbe glave II. te konvencije koje se primjenjuju na osobe s domicilom u državi članici primjenjuju se i na osobe koje nemaju domicil ni u jednoj od država članica, ali u njima imaju poslovni nastan.” [neslužbeni prijevod]
9 Article 91 of that regulation, headed ‘Community trade mark courts’, states at paragraph 1 thereof:
9 Članak 91. te uredbe, pod naslovom „Sudovi za žig Zajednice”, u svojem stavku 1. kaže:
‘The Member States shall designate in their territories as limited a number as possible of national courts and tribunals of first and second instance, hereinafter referred to as “Community trade mark courts”, which shall perform the functions assigned to them by this Regulation.’
„Države članice na svojem državnom području određuju što je moguće manji broj nacionalnih sudova i sudišta prvog i drugog stupnja, (u daljnjem tekstu: sudovi za žig Zajednice) koji obavljaju funkcije koje su im dodijeljene ovom uredbom.”[neslužbeni prijevod]
10 In accordance with Article 92 of that regulation, headed ‘Jurisdiction over infringement and validity’:
10 U skladu s člankom 92. te uredbe, pod naslovom „Nadležnost za povrede i valjanost”:
‘The Community trade mark courts shall have exclusive jurisdiction:
„Sudovi za žig Zajednice imaju isključivu nadležnost:
"(a) for all infringement actions and – if they are permitted under national law – actions in respect of threatened infringement relating to Community trade marks;"
"(a) za postupke povodom tužbe zbog povrede i – ako su dopuštene nacionalnim zakonodavstvom – tužbe u odnosu na prijetnju povrede žigova Zajednice;"
"(b) for actions for declaration of non-infringement, if they are permitted under national law;"
"(b) za postupke povodom tužbe za utvrđivanje nepostojanja povrede ako su one dopuštene nacionalnim zakonodavstvom;"
...’
[...]” [neslužbeni prijevod].
11 Article 93 of Regulation No 40/94, headed ‘International jurisdiction’, provides:
11 Članak 93. Uredbe br. 40/94, pod naslovom „Međunarodna nadležnost”, predviđa:
‘1. Subject to the provisions of this Regulation as well as to any provisions of the [Brussels Convention] applicable by virtue of Article 90, proceedings in respect of the actions and claims referred to in Article 92 shall be brought in the courts of the Member State in which the defendant is domiciled or, if he is not domiciled in any of the Member States, in which he has an establishment.
„1. Podložno odredbama ove uredbe kao i odredbama [Briselske konvencije] koje se primjenjuju na temelju članka 90., postupci koji se odnose na tužbe i tužbene zahtjeve iz članka 92. pokreću se pred sudovima države članice u kojoj tuženik ima domicil ili, ako nema domicil ni u jednoj državi članici, u državi članici u kojoj ima poslovni nastan.
2. If the defendant is neither domiciled nor has an establishment in any of the Member States, such proceedings shall be brought in the courts of the Member State in which the plaintiff is domiciled or, if he is not domiciled in any of the Member States, in which he has an establishment.
2. Ako tuženik nema domicil ni poslovni nastan ni u jednoj državi članici, takvi se postupci pokreću pred sudovima države članice u kojoj tužitelj ima domicil ili, ako on nema domicil ni u jednoj državi članici, u onoj državi u kojoj tužitelj ima poslovni nastan.
3. If neither the defendant nor the plaintiff is so domiciled or has such an establishment, such proceedings shall be brought in the courts of the Member State where [OHIM] has its seat.
3. Ako ni tuženik ni tužitelj nemaju takav domicil ni takav poslovni nastan, takvi se postupci pokreću pred sudovima države članice u kojoj [OHIM] ima sjedište.
4. Notwithstanding the provisions of paragraphs 1, 2 and 3:
4. Neovisno o odredbama iz stavaka 1., 2. i 3.:
"(a) Article 17 of the [Brussels Convention] shall apply if the parties agree that a different Community trade mark court shall have jurisdiction;"
"(a) članak 17. [Briselske konvencije] primjenjuje se ako su stranke suglasne da nadležnost ima neki drugi sud za žig Zajednice;"
(b) Article 18 of that Convention shall apply if the defendant enters an appearance before a different Community trade mark court.
(b) članak 18. te konvencije primjenjuje se ako se tuženik upusti u postupak pred nekim drugim sudom za žig Zajednice.
5. Proceedings in respect of the actions and claims referred to in Article 92, with the exception of actions for a declaration of non-infringement of a Community trade mark, may also be brought in the courts of the Member State in which the act of infringement has been committed or threatened …’
5. Postupci povodom tužbi i tužbenih zahtjeva iz članka 92., uz iznimku tužbi za utvrđivanje nepostojanja povrede žiga Zajednice, mogu se pokretati i pred sudovima države članice u kojoj je povreda počinjena ili u kojoj prijeti opasnost od povrede, [...]” [neslužbeni prijevod]
12 Article 94 of that regulation, headed ‘Extent of jurisdiction’, provides:
12 Članak 94. te uredbe, pod naslovom „Opseg nadležnosti”, predviđa:
‘1. A Community trade mark court whose jurisdiction is based on Article 93(1) to (4) shall have jurisdiction in respect of:
„1. Sud za žig Zajednice čija se nadležnost temelji na članku 93. stavcima od 1. do 4. nadležan je za:
– acts of infringement committed or threatened within the territory of any of the Member States,
– počinjene povrede ili prijetnje povrede na državnom području bilo koje države članice,
– acts within the meaning of Article 9(3), second sentence, committed within the territory of any of the Member States.
– povrede u smislu članka 9. stavka 3. druge rečenic[e] počinjene na državnom području neke od država članica.
2. A Community trade mark court whose jurisdiction is based on Article 93(5) shall have jurisdiction only in respect of acts committed or threatened within the territory of the Member State in which that court is situated.’
2. Sud za žig Zajednice čija nadležnost se temelji na članku 93. stavku 5. nadležan je samo u odnosu na počinjene povrede ili prijetnje povrede na državnom području države članice u kojoj se nalazi sjedište tog suda.” [neslužbeni prijevod]
13 Article 97 of that regulation, headed ‘Applicable law’, reads as follows:
13 Članak 97. te uredbe, pod naslovom „Mjerodavno pravo”, glasi kako slijedi:
‘1. The Community trade mark courts shall apply the provisions of this Regulation.
„1. Sudovi za žig Zajednice primjenjuju odredbe ove uredbe.
2. On all matters not covered by this Regulation a Community trade mark court shall apply its national law, including its private international law.
2. U svim pitanjima koja nisu obuhvaćena ovom uredbom, sud za žig Zajednice primjenjuje svoje nacionalno pravo, uključujući i svoje međunarodno privatno pravo.
3. Unless otherwise provided in this Regulation, a Community trade mark court shall apply the rules of procedure governing the same type of action relating to a national trade mark in the Member State where it has its seat.’
3. Ako nije drukčije određeno ovom uredbom, sud za žig Zajednice primjenjuje poslovnik kojim se uređuje isti tip parnice u odnosu na nacionalni žig u državi članici u kojoj se nalazi njegovo sjedište.” [neslužbeni prijevod]
14 Article 98 of Regulation No 40/94, headed ‘Sanctions’, states:
14 Članak 98. Uredbe br. 40/94, pod naslovom „Sankcije”, kaže:
‘1. Where a Community trade mark court finds that the defendant has infringed or threatened to infringe a Community trade mark, it shall, unless there are special reasons for not doing so, issue an order prohibiting the defendant from proceeding with the acts which infringed or would infringe the Community trade mark. It shall also take such measures in accordance with its national law as are aimed at ensuring that this prohibition is complied with.
„1. Kada sud za žig Zajednice utvrdi da je tuženik povrijedio ili namjeravao povrijediti žig Zajednice, on, osim ako postoje posebni razlozi da to ne učini, izdaje nalog kojim se tuženiku zabranjuje daljnje vršenje radnji kojima se povređuje ili kojima bi se povrijedio žig Zajednice. Sud također poduzima mjere u skladu sa svojim nacionalnim pravom čiji je cilj osigurati poštovanje takve zabrane.
2. In all other respects the Community trade mark court shall apply the law of the Member State [in] which the acts of infringement or threatened infringement were committed, including the private international law.’
2. U svakom drugom smislu sud za žig Zajednice primjenjuje pravo one države članice u kojoj je povreda ili prijetnja povredom izvršena, uključujući i njezino međunarodno privatno pravo.”
Regulation (EC) No 44/2001
Uredba (EZ) br. 44/2001
15 As provided by Article 68(1) thereof, Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p. 1), superseded the Brussels Convention as between the Member States. Chapter III of that regulation sets out the provisions relating to the recognition and enforcement of those judgments.
15 Kako je predviđeno njezinim člankom 68. stavkom 1., Uredba Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2001 L 12, str 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 30.) između država članica zamjenjuje Briselsku konvenciju. Poglavlje III. te uredbe utvrđuje odredbe koje se odnose na priznavanje i izvršenje tih sudskih odluka.
16 Article 33(1) of that regulation, setting out the principle of the recognition of judgments, provides that ‘[a] judgment given in a Member State shall be recognised in the other Member States without any special procedure being required’.
16 Članak 33. stavak 1. te uredbe, koji utvrđuje načelo priznavanja sudskih odluka, predviđa da se „[s]udska odluka donesena u nekoj državi članici priznaje u drugoj državi članici bez potrebe za bilo kakvim posebnim postupkom”.
17 Article 38(1) of that regulation states:
17 Članak 38. stavak 1. te uredbe kaže:
‘A judgment given in a Member State and enforceable in that State shall be enforced in another Member State when, on the application of any interested party, it has been declared enforceable there’.
”Sudska odluka donesena u državi članici koja je i izvršiva u toj državi izvršava se u drugoj državi članici ako je, po zahtjevu bilo koje zainteresirane stranke, u njoj proglašena izvršivom.”
18 Article 49 of that regulation provides:
18 Članak 49. te uredbe predviđa:
‘A foreign judgment which orders a periodic payment by way of a penalty shall be enforceable in the Member State in which enforcement is sought only if the amount of the payment has been finally determined by the courts of the Member State of origin.’
„Strana sudska odluka u kojoj se nalaže periodično isplaćivanje novčane kazne izvršava je u državi članici u kojoj se zahtijeva izvršenje samo u slučaju da je iznos kazni konačno utvrđen pred sudovima države članice u kojoj je sudska odluka donesena.”
Directive 2004/48/EC
Direktiva 2004/48/EZ
19 Article 3 of Directive 2004/48/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the enforcement of intellectual property rights (OJ 2004 L 157, p. 45 and corrigendum OJ 2004 L 195, p. 16), headed ‘General obligation’, provides:
19 Članak 3. Direktive 2004/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o provedbi prava intelektualnog vlasništva (SL L 157, str. 45.) i ispravak SL L 195, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 74.) pod naslovom „Opća obveza”, predviđa:
‘1. Member States shall provide for the measures, procedures and remedies necessary to ensure the enforcement of the intellectual property rights covered by this Directive. Those measures, procedures and remedies shall be fair and equitable and shall not be unnecessarily complicated or costly, or entail unreasonable time-limits or unwarranted delays.
„1. Države članice propisuju mjere, postupke i pravna sredstva potrebne za osiguravanje provedbe prava intelektualnog vlasništva obuhvaćenih ovom Direktivom. Te mjere, postupci i pravna sredstva moraju biti pošteni i pravični, ne smiju biti nepotrebno složeni ili skupi, ili nametati nerazumne vremenske rokove ili neopravdana odlaganja.
2. Those measures, procedures and remedies shall also be effective, proportionate and dissuasive and shall be applied in such a manner as to avoid the creation of barriers to legitimate trade and to provide for safeguards against their abuse.’
2. Te mjere, postupci i pravna sredstva također moraju biti učinkoviti i razmjerni [proporcionalni] i moraju odvraćati od povrede te se moraju primjenjivati na takav način da se izbjegne stvaranje zapreka zakonitoj trgovini i da se osigura zaštita protiv njihove zlouporabe.”
"20 Chronopost is the proprietor of the French and Community trade marks for the sign ‘WEBSHIPPING’. The Community trade mark, applied for in October 2000, was registered on 7 May 2003 in respect of, inter alia, services relating to: logistics and data transmission; telecommunications; transport by road; collecting mail, newspaper and parcels; and express mail management."
"20 Chronopost je nositelj francuskog žiga i žiga Zajednice za znak „WEBSHIPPING”. Žig Zajednice za koji je prijava podnesena u listopadu 2000. registriran je 7. svibnja 2003. s obzirom na, između ostalog, usluge koje se odnose na logistiku i prijenos podataka, telekomunikacije, cestovni prijevoz; prikupljanje pošte, novina i paketa i upravljanje ekspresnom poštom."
21 It is apparent from the documents before the Court that, having noted that one of its principal competitors, DHL International, had used the signs ‘WEB SHIPPING’, ‘Web Shipping’ and/or ‘Webshipping’ in order to designate an express mail management service accessible via the Internet, on 8 September 2004 Chronopost brought an action against that company before the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris, France) – which heard the case as a Community trade mark court within the meaning of Article 91(1) of Regulation No 40/94 – alleging, in particular, infringement of the Community trade mark WEBSHIPPING. By its judgment of 15 March 2006, that court found, inter alia, that DHL Express France, successor to DHL International, had infringed Chronopost’s French trade mark WEBSHIPPING, although it did not adjudicate upon the infringement of the Community trade mark.
21 Iz spisa dostavljenog Sudu proizlazi da nakon što je primijetio da jedan od njegovih glavnih konkurenata, DHL International, rabi znakove „WEBSHIPPING”, „Web Shipping” i/ili „Webshipping” za označivanje usluge upravljanja ekspresnom poštom koja je dostupna putem interneta, 8. rujna 2004. Chronopost je pokrenuo postupak protiv tog poduzeća pred Tribunal de grande instance de Paris (Regionalni sud, Pariz, Francuska) – koji je predmetu pristupio kao sud za žigove Zajednice u smislu članka 91. stavka 1. Uredbe 40/94 – navodeći, posebno, povredu žiga Zajednice WEBSHIPPING. Svojom odlukom od 15. ožujka 2006. taj je sud utvrdio, između ostalog, da je DHL Express France, sljednik DHL-a International, povrijedio Chronopostov francuski žig WEBSHIPPING, ali nije odlučivao o povredi žiga Zajednice.