natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Must Community law, and in particular Articles 43 EC and 56 EC, be interpreted as meaning that a restriction arising from a provision in the legislation of a region of a Member State concerning inheritance, in this case Article 60a [of the Inheritance Tax Code], which exempts the shares in a family company or the claims of the legal successor of the deceased, his heir, against such a company from inheritance tax if the company has employed at least five workers in the three years prior to the death of the deceased, but restricts that exemption to cases in which [those] workers have been employed in a particular region of that Member State (in casu, the Flemish Region), is incompatible with those articles?’
„Valja li pravo Zajednice, a osobito članke 43. UEZ-a i 56. UEZ-a, tumačiti tako da treba smatrati da je s njima spojivo ograničenje koje proizlazi iz odredbe zakonodavstva jedne države članice u području nasljedstva, u predmetnom slučaju članka 60.b Zakonika […] o porezu na nasljedstvo […],odredbe kojom se nasljednik oslobađa poreza na nasljedstvo na udjele u obiteljskom društvu ili na potraživanja u odnosu na takvu društvo pod uvjetom da je to društvo u razdoblju od tri godine prije smrti pokojnika zapošljavalo najmanje pet djelatnika, ali se to oslobođenje ograničava na slučajeve kada su [ti] djelatnici zaposleni u jednoj određenoj regiji te države članice, (u predmetnom slučaju Flamanske regije)?”
12 By its question the national court asks, essentially, whether Articles 43 EC and 56 EC preclude inheritance tax legislation of a Member State which excludes from the exemption from that tax available for family undertakings those undertakings which employ in the three years preceding the date of death of the deceased at least five workers in another Member State, whereas it grants such an exemption where that employment is located in a region of the first Member State.
12 U svojem pitanju sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li člancima 43. UEZ-a i 56. UEZ-a protivan porezni propis neke države članice u području poreza na nasljedstvo koji iz oslobođenja od tog poreza predviđenog za obiteljska društva isključuje ona društva koja su u razdoblju od tri godine prije smrti pokojnika zapošljavala najmanje pet djelatnika u drugoj državi članici, a takvo oslobođenje dodjeljuje ako su djelatnici bili zaposleni u jednoj od regija prve države članice.
13 First of all, the exemption in question in the main proceedings applies to family companies, namely those in which at least 50% of the share capital was held, in the three years preceding the death, by the deceased, perhaps jointly with members of his close family, which gave those persons influence over the decisions of the company concerned and made it possible for them to decide upon its activities.
13 Najprije valja istaknuti da se oslobođenje iz glavnog postupka primjenjuje na obiteljska društva, i to ona koja u kojima je pokojnik, eventualno s članovima uže obitelji, imao najmanje 50 % udjela u kapitalu, temeljem čega je imao utjecaj u odlukama predmetnog društva i određivanju njegovih aktivnosti.
14 In order to assess the legislation at issue in the main proceedings from the point of view of fundamental freedoms, it must be noted that the situation of a Community national who, since the transfer of his residence, has been living in one Member State and holding the majority of the shares in companies established in another Member State, has fallen within the scope of Article 43 EC since that transfer (see, to that effect, Case C-470/04 N [2006] ECR I-7409, paragraph 28).
14 Kako bi se sporni propis iz glavnog postupka ocijenio u kontekstu temeljnih sloboda, valja istaknuti da situacija državljanina Europske zajednice koji je promijenio prebivalište i živi u jednoj državi članici, a posjeduje većinu udjela u društvima osnovanima u drugoj državi članici pripada, nakon promjene prebivališta, u područje primjene članka 43. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presudu od 7. rujna 2006., N, C-470/04, Zb., str I-7409., t. 28.).
15 In accordance with settled case-law, even though Article 43 EC is, according to its terms, aimed particularly at ensuring that foreign nationals are treated in the host Member State in the same way as nationals of that State, it also prohibits the Member State of origin from hindering the establishment in another Member State of one of its own nationals as well as of nationals of other Member States residing in its territory (see, to that effect, C-251/98 Baars [2000] ECR I-2787, paragraphs 28 and 29 and the case-law cited).
15 Sukladno ustaljenoj sudskoj praksi, iako prema svojem izričaju odredbe članka 43. UEZ-a imaju za cilj osigurati pogodnost nacionalnog tretmana u državi članici primateljici, one također zabranjuju da država članica podrijetla jednom od svojih državljana ili trgovačkih društava koja su osnovana u skladu s njezinim pravom spriječi zasnivanje poslovnog nastana u drugoj državi članici (vidjeti u tom smislu presudu od 13. travnja 2000., Baars, C-251/98, Zb., str I-2787., t. 28. i 29., kao i navedenu sudsku praksu).
16 The legislation at issue in the main proceedings primarily affects freedom of establishment and falls, in accordance with the case-law of the Court, within the scope only of the Treaty provisions concerning that freedom. If, as submitted by the applicants in the main proceedings, it were to be accepted that such a national measure has restrictive effects on the free movement of capital, such effects would have to be seen as an unavoidable consequence of any restriction on freedom of establishment and do not justify an independent examination of that measure in the light of Articles 56 EC to 58 EC (see, to that effect, Case C-524/04 Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation [2007] ECR I-0000, paragraphs 33 and 34, and Order in Case C-102/05 A and B [2007] ECR I-0000, paragraphs 26 and 27).
16 Sporni propis iz glavnog postupka prvenstveno pogađa slobodu poslovnog nastana i sukladno sudskoj praksi Suda pripada isključivo području primjene odredbi Ugovora vezanih za tu slobodu. Pretpostavivši da takva nacionalna mjera ima, kako ističu tužitelji iz glavnog postupka, restriktivne učinke na slobodno kretanje kapitala, takve učinke treba smatrati neizbježnom posljedicom eventualnog ograničenja slobode poslovnog nastana i oni ne opravdavaju razmatranje spomenute mjere u pogledu članaka 56. UEZ-a do 58. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presude od 13. ožujka 2007., Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation, C-524/04, Zb., str. I-2107., t. 33. i 34, kao i uredbu od 10. svibnja 2007., A i B, C-102/05, Zb., I-3871., t. 26. i 27.).
17 As the Court has already held, the tax consequences in respect of inheritance rights are among the considerations which a national of a Member State could reasonably take into account when deciding whether or not to make use of the freedom of movement provided for in the Treaty (Case C-364/01 Barbier [2003] ECR I-15013, paragraph 75).
17 Kako je Sud već presudio, učinci poreznog propisa u području nasljedstva među razlozima su koje bi državljanin države članice mogao valjano uzeti u obzir kod odlučivanja o tome hoće li iskoristiti slobodu kretanja potvrđenu Ugovorom ili ne (presuda od 11. prosinca 2003., Barbier, C-364/01, Zb., str. I-15013., t. 75.).
18 By laying down as a condition for the exemption from inheritance tax available for family undertakings the employment of a set number of workers in a region of the Member State concerned in the three years preceding the date of death of the deceased, the legislation at issue in the main proceedings treats the owner of such an undertaking and, after his death, his heirs, in a different way according to whether that undertaking employs workers in that Member State or in another Member State.
18 Nametnuvši kao uvjet za oslobođenje od poreza na nasljedstvo, predviđeno za obiteljska društva, zapošljavanje određenog broje djelatnika u jednoj regiji predmetne države članice u razdoblju od tri godine prije smrti pokojnika, spornim propisom iz glavnog postupka vlasnik takvog poduzeća, te nakon njegove smrti i njegovi nasljednici, tretiraju se različito ovisno o tome zapošljava li to poduzeće djelatnike u toj državi članici ili u nekoj drugoj državi članici.
19 According to the case-law of the Court, legislation of a Member State which provides for a difference in treatment between taxpayers on the basis of the place where the company of which those taxpayers are shareholders has its seat is in principle contrary to Article 43 EC (see, to that effect, Baars, paragraphs 30 and 31). The same is true of legislation of a Member State which provides for a difference in treatment between taxpayers on the basis of the place where the company owned by those taxpayers employs a certain number of workers for a certain period of time.
19 Sukladno sudskoj praksi Suda, propis neke države članice koji potvrđuje razliku u postupanju prema poreznim obveznicima na osnovi mjesta sjedišta društva u kojem ti porezni obveznici imaju udjele u načelu je protivan članku 43. UEZ-a (vidjeti u tom smislu prethodno navedenu presudu Baars, t. 30. i 31.). Isto vrijedi i za propis neke države članice koji potvrđuje razliku u postupanju prema poreznim obveznicima na osnovi mjesta u kojem društvo u vlasništvu tih poreznih obveznika tijekom određenog razdoblja zapošljava određen broj djelatnika.
20 It follows from the case-law of the Court that, as far as concerns freedom of establishment, the rules regarding equal treatment prohibit not only overt discrimination by reason of nationality or, in the case of companies, their seat, but all covert forms of discrimination which, by the application of other criteria of differentiation, lead in fact to the same result (Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 83 and the case-law cited).
20 Naime, iz sudske prakse Suda proizlazi da, u području slobode poslovnog nastana, pravila o jednakom postupanju zabranjuju ne samo očitu diskriminaciju na temelju državljanstva ili sjedišta, kada je riječ o društvima, već i sve prikrivene oblike diskriminacije koji primjenom drugih kriterija razlikovanja dovode do istog rezultata (presuda od 19. rujna 2000., Njemačka/Komisija, C-156/98, Zb., str. I-6857., t. 83. i navedena sudska praksa).
21 The legislation in question in the main proceedings lays down as a condition for the grant of the benefit for which it provides the employment for a certain period of a certain number of workers in the territory of a region of the Member State concerned, a condition which unquestionably can be fulfilled more easily by a company already established in that Member State.
21 Međutim, propis iz glavnog postupka kao uvjet dodjele povlastice nameće zapošljavanje određenog broja djelatnika na području jedne regije predmetne države članice tijekom određenog razdoblja, a taj uvjet neosporivo lakše može ispuniti društvo koje je već osnovano u toj državi članici.
22 Consequently that legislation introduces, for the purpose of granting a tax benefit, indirect discrimination between taxpayers on the basis of the place of employment of a certain number of workers in a certain period, discrimination which is liable to hinder the exercise of freedom of establishment by those taxpayers.
22 Slijedom toga, taj propis u pogledu dodjele porezne povlastice uvodi posrednu diskriminaciju između poreznih obveznika na osnovi mjesta zapošljavanja određenog broja djelatnika tijekom određenog razdoblja, a ta diskriminacija može ugroziti korištenje slobode poslovnog nastana od strane tih poreznih obveznika.
23 Contrary to what the Belgian Government submits, such discriminatory treatment cannot be ruled out solely because the legislation in question does not refer to the establishment of an undertaking in the territory of the Member State in question, but only to the employment of a certain number of workers in that State, while allowing undertakings having their seats in another Member State to obtain the tax benefit concerned when they employ the necessary number of workers in the first Member State.
23 Suprotno onome što navodi belgijska vlada, postojanje takvog diskriminirajućeg postupanja ne smije se isključiti samo zbog činjenice da se predmetni propis ne odnosi na osnivanje poduzeća na području predmetne države članice, već samo na zapošljavanje određenog broja djelatnika u toj državi članici, dopuštajući poduzećima sa sjedištem u drugoj državi članici da ostvare predmetnu poreznu povlasticu ako zapošljavaju traženi broj djelatnika u prvoj državi članici.
"24 Such treatment is permissible only if it pursues a legitimate objective compatible with the Treaty or is justified by overriding reasons in the public interest. It is further necessary, in such a case, that its application be appropriate to ensuring the attainment of the objective thus pursued and not go beyond what is necessary to attain it (see, in particular, Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraph 35; Case C-196/04 Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas [2006] ECR I-7995, paragraph 47; and Case C-347/04 Rewe Zentralfinanz [2007] ECR I-0000, paragraph 37)."
"24 Takvo postupanje smije se dopustiti samo ako se njime nastoji postići legitimni cilj spojiv s Ugovorom ili je opravdano važnim razlozima u općem interesu. Pritom ono mora biti primjereno ostvarenju predmetnog cilja i ne smije prelaziti ono što je nužno za postizanje toga cilja (vidjeti osobito presude od 13 prosinca 2005., Marks & Spencer, C-446/03, Zb., str. I-10837., t. 35.; od 12 rujna 2006., Cadbury Schweppes i Cadbury Schweppes Overseas, C-196/04, Zb., str. I-7995., t. 47., kao i od 29. ožujka 2007., Rewe Zentralfinanz, C-347/04, Zb., str. I-2647., t. 37.)."
25 In order to justify the legislation at issue in the main proceedings, the Belgian Government puts forward considerations connected with the survival of small and medium-sized undertakings and the maintenance of employment in them in the event of succession in that Member State, as well as with the requirements in respect of the effectiveness of fiscal supervision.
25 Kako bi opravdala propis iz glavnog postupka, belgijska vlada ističe razloge vezane za opstanak malih i srednjih poduzeća i očuvanje radnih mjesta u tim poduzećima u slučaju nasljeđivanja u toj državi članici, kao i zahtjeve povezane s učinkovitošću poreznog nadzora.
26 It is conceivable that such considerations, in particular those connected with the survival of small and medium-sized undertakings and the maintenance of employment in them, may, under certain circumstances and conditions, be acceptable justifications for national legislation providing for a tax benefit for natural or legal persons.
26 Nije isključeno da takvi razlozi, osobito oni koji se odnose na opstanak malih i srednjih poduzeća i očuvanje radnih mjesta u tim poduzećima, u određenim okolnostima i u određenim uvjetima mogu opravdati postojanje nacionalnog propisa koji predviđa porezmu povlasticu u korist fizičkih ili pravnih osoba.
27 As regards the considerations put forward by the Belgian Government, it should be noted that the latter has not been able to show the need to limit the exemption at issue to ‘family’ undertakings which maintain a given number of jobs in the territory of the Member State concerned. In the present case, in relation to the objective of preventing inheritance tax from jeopardising the continuation of family undertakings, and therefore the jobs which they bring, undertakings having their seat in another Member State are in a situation comparable to that of undertakings established in the first Member State.
27 Što se tiče razloga koje ističe belgijska vlada, valja ustvrditi da ona nije mogla dokazati potrebu da predmetno oslobođenje bude ograničeno na „obiteljska” poduzeća koja imaju određen broj zaposlenika na području predmetne države članice. Naime, u predmetnom slučaju, u pogledu cilja spriječavanja da porez na nasljedstvo ugrozi nastavak rada obiteljskih poduzeća, a time i radnih mjesta koje ona osiguravaju, poduzeća sa sjedištem u drugoj državi članici u sličnoj su situaciji kao i ona osnovana u prvoj državi članici.
28 Further, as for the Belgian Government’s argument regarding the need to maintain the effectiveness of fiscal supervision on account of the fact that Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation (OJ 1977 L 336, p. 15) does not apply to inheritance tax, it suffices to point out that that difficulty cannot justify the categorical refusal to grant the tax benefits in question since the tax authorities could request the taxpayers concerned to provide themselves the evidence which the authorities consider necessary to be fully satisfied that those benefits are granted only where the jobs in question fulfil the criteria set out under national law (see, to that effect, Case C-451/05 Elisa [2007] ECR I-0000, paragraph 98).
28 Nadalje, što se tiče argumenta te vlade o potrebi očuvanja učinkovitosti poreznog nadzora zbog činjenice da se Direktiva 77/799/EZ Vijeća od 19. prosinca 1977. o međusobnoj pomoći nadležnih tijela država članica u području izravnog oporezivanja (SL L 336, str. 15.) ne primjenjuje na porez na nasljedstvo, dovoljno je ustvrditi da se tom poteškoćom ne može opravdati kategoričko odbijanje da se dodijeli predmetna porezna povlastica, budući da bi porezna tijela mogla od poreznih obveznika zatražiti da sami dostave dokaze koje smatraju potrebnima kako bi zadovoljavajuće dokazali da su navedene povlastice dodijeljene samo u slučaju kada predmetna zaposlenja ispunjavaju kriterije određene nacionalnim pravom (vidjeti u tom smislu presudu od 11. listopada 2007., Elisa, C-451/05, Zb., str. I-8251., t. 98.).
29 The answer to the question referred must therefore be that, in the absence of valid justification, Article 43 EC precludes inheritance tax legislation of a Member State which excludes from the exemption from that tax available for family undertakings those undertakings which employ in the three years preceding the date of death of the deceased at least five workers in another Member State, whereas it grants such an exemption where the workers are employed in a region of the first Member State.
29 Stoga na postavljeno pitanje valja odgovoriti da je, bez valjanog opravdanja, članku 43. UEZ-a protivan porezni propis neke države članice u području poreza na nasljedstvo koji iz oslobođenja od tog poreza predviđenog za obiteljska društva isključuje ona društva koja su u razdoblju od tri godine prije smrti pokojnika zapošljavala najmanje pet djelatnika u drugoj državi članici, a takvo oslobođenje dodjeljuje ako su djelatnici bili zaposleni u jednoj od regija prve države članice.
30 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
30 Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
In the absence of valid justification, Article 43 EC precludes inheritance tax legislation of a Member State which excludes from the exemption from that tax available for family undertakings those undertakings which employ in the three years preceding the date of death of the deceased at least five workers in another Member State, whereas it grants such an exemption where the workers are employed in a region of the first Member State.
Bez valjanog opravdanja, članku 43. UEZ-a protivan je porezni propis neke države članice u području poreza na nasljedstvo koji iz oslobođenja od tog poreza predviđenog za obiteljska društva isključuje ona društva koja su u razdoblju od tri godine prije smrti pokojnika zapošljavala najmanje pet djelatnika u drugoj državi članici, a takvo oslobođenje dodjeljuje ako su djelatnici bili zaposleni u jednoj od regija prve države članice.
1 April 2008 (*)
1. travnja 2008. (*)
(Equal treatment in employment and occupation – Directive 2000/78/EC – Survivors’ benefits under a compulsory occupational pensions scheme – Concept of ‘pay’ – Refusal because the persons concerned were not married – Same-sex partners – Discrimination based on sexual orientation)
„Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja - Direktiva 2000/78/EZ - Davanja za nadživjele osobe na temelju obveznog mirovinskog sustava vezanog uz rad - Pojam ,plaćeʼ - Odbijanje jer osobe iz spora nisu bile u braku - Partneri istog spola - Diskriminacija na temelju spolnog opredjeljenja”
In Case C-267/06,
U predmetu C-267/06,
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Bayerisches Verwaltungsgericht München (Germany), made by decision of 1 June 2006, received at the Court on 20 June 2006, in the proceedings
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 234. UEZ-a, koji je uputio Bayerisches Verwaltungsgericht München (Njemačka), odlukom od 1. lipnja 2006., koju je Sud zaprimio 20. lipnja 2006., u postupku
Tadao Maruko
Tadao Maruko
v Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen,
protiv Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, J. Klučka (Rapporteur), A. Ó Caoimh, P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
u sastavu: V. Skouris, predsjednik, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts i L. Bay Larsen, predsjednici vijeća, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, J. Klučka (izvjestiteljica), A. Ó Caoimh, P. Lindh i J.-C. Bonichot, suci,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 19 June 2007,
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 19. lipnja 2007.,
– Mr Maruko, by H. Graupner, R. Wintemute and M. Bruns, Rechtsanwälte,
– za Tadao Maruko, H. Graupner, R. Wintemute i M. Bruns, Rechtsanwälte,
– the Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen, by C. Draws and P. Rammert, acting as Agents, assisted by A. Bartosch and T. Grupp, Rechtsanwälte,
– za Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen, C. Draws i P. Rammert, u svojstvu agenata, uz asistenciju A. Bartosch i T. Grupp, Rechtsanwälte,
– the Netherlands Government, by C. Wissels, acting as Agent,
– za nizozemsku vladu, C. Wissels, u svojstvu agenta,
– the United Kingdom Government, by V. Jackson, acting as Agent, and by T. Ward, barrister,
– za vladu Ujedinjene Kraljevine, V. Jackson, u svojstvu agenta, i T. Ward, barrister,
– the Commission of the European Communities, by J. Enegren and I. Kaufmann-Bühler, acting as Agents,
– za Komisiju Europskih zajednica, J. Enegren i I. Kaufmann-Bühler, u svojstvu agenata,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 September 2007,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 6. rujna 2007.,
"1 The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 1, Article 2(2)(a) and (b)(i), and Article 3(1)(c) and (3) of Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16; ‘Directive 2000/78’ or ‘the Directive’)."
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 1., članka 2. stavka 2. točke a) i točke b) alineje (i) te članka 3. stavka 1. točke c) te stavka 3. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, str. 16.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69. – 75.).