natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2 GQ is a company governed by Spanish law which produces certain rubber chemicals. It is a wholly owned subsidiary of RQ, which is itself wholly owned by RYPF.
2 GQ je poduzetnik, osnovan u skladu sa španjolskim pravom, koji proizvodi određene kemikalije za obradu kaučuka. On je društvo kći, u cijelosti u vlasništvu RQ-a, koji je u cijelosti u vlasništvu RYPF-a.
4 By the contested decision, the Commission found RQ and RYPF, collectively referred to as ‘Repsol’, jointly and severally liable for GQ’s infringement.
4 Spornom odlukom Komisija je utvrdila da su RQ i RYPF, skupno nazvani „Repsol”, solidarno odgovorni za povredu koju je počinio GQ.
6 The Commission stated that such a presumption cannot be rebutted by alleging that the parent company was not directly involved in the cartel or was not aware of its existence or that it did not encourage its subsidiaries to behave unlawfully. The Commission also considered that the contention that RQ and RYPF were not entrusted with the day-to-day business or the operational management of GQ was not sufficient to rebut that presumption.
6 Komisija je navela da se takva pretpostavka ne može oboriti navodom da matično društvo nije bilo izravno uključeno u kartel ili da nije bilo svjesno njegova postojanja, odnosno da svoja društva kćeri nije poticalo na nezakonito postupanje. Komisija je također smatrala da navod kako društva RQ i RYPF nisu preuzela odgovornost za svakodnevno poslovanje GQ-a odnosno vođenje njegovog poslovanja, nije dovoljan za obaranje te pretpostavke.
7 In addition, the Commission observed that, in the present case, even though the sole director of GQ had delegated his powers with regard to the operational management of the company, he still acted as a ‘link’ between GQ and RQ, through whom information on sales, production and financial results were passed on to the parent company. Furthermore, GQ’s financial results were consolidated with those of ‘Repsol’, with the result that GQ’s profits or losses were reflected in the profits or losses of the group.
7 Osim toga, Komisija je u ovom predmetu ocijenila da, iako je jedini direktor GQ-a prenio svoje ovlasti za poslovno upravljanje društvom, on je ipak djelovao u svojstvu „veze” između GQ-a i RQ-a, putem koje su podaci o prodaji, proizvodnji i financijskim rezultatima prosljeđivani matičnom društvu. Nadalje, financijski rezultati GQ-a konsolidirani su s onima „Repsola”, tako da su se dobit ili gubitak GQ-a odražavali u dobicima ili gubicima grupe.
11 They raised three pleas in law in support of that action. The first was based on a manifest error of assessment and a lack of reasoning in relation to the joint and several liability of the appellants. The second and third pleas, which will not be discussed subsequently since the appeal does not relate to them, were based respectively on several errors of law which they claimed the Commission committed in calculating the fine and an error of assessment, a lack of reasoning and an infringement of the principle of equal treatment in applying the Leniency Notice.
11 U prilog svojoj tužbi istaknuli su tri tužbena razloga. Prvi se temeljio na očitoj pogreški u ocjeni i nedostatku obrazloženja solidarne odgovornosti žalitelja. Drugi i treći tužbeni razlog, koji se ne razmatraju u nastavku jer se žalba na njih ne odnosi, temeljili su se na nekoliko pogrešaka koje se tiču prava, koje je prema njihovim navodima Komisija počinila pri izračunu kazne, kao i na pogreški u ocjeni, nedostatku obrazloženja i povredi načela jednakog postupanja pri primjeni obavijesti o suradnji.
12 As regards the first plea, the General Court noted, first of all, in paragraph 58 of the judgment under appeal, the case-law of the Court of Justice in Case 107/82 AEG-Telefunken v Commission [1983] ECR 3151, paragraph 49, and Case C-286/98 P Stora Kopparbergs Bergslags v Commission [2000] ECR I-9925, paragraph 26, according to which the fact that a subsidiary has separate legal personality is not sufficient to exclude the possibility of imputing its conduct to the parent company, in particular where the subsidiary does not decide independently upon its own conduct on the market, but carries out, in all material respects, the instructions given to it by the parent company.
12 U odnosu na prvi tužbeni zahtjev, Opći sud je prvo u točki 58. pobijane presude ukazao na sudsku praksu u presudama od 25. listopada 1983., AEG – Telefunken/Komisija (107/82, Zb., str. 3151., t. 49.) i od 16. studenoga 2000., Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija (C-286/98 P, Zb., str. I-9925., t. 26.), prema kojoj činjenica kako društvo kći ima zasebnu pravnu osobnost nije dostatna za isključivanje mogućnosti da se njegovo postupanje pripiše matičnom društvu, naročito ako društvo kći nije neovisno u odlučivanju o svojem postupanju na tržištu, već u svim ključnim pitanjima izvršava naputke koje mu je dalo njegovo matično društvo.
13 Next, in paragraph 59 of the judgment under appeal, the General Court noted that, according to settled case-law, in the specific case where a parent company holds 100% of the shares in a subsidiary which has been found guilty of unlawful conduct, there is a rebuttable presumption that the parent company actually exerted a decisive influence over its subsidiary’s conduct (by reference to Case T-314/01 Avebe v Commission [2006] ECR II-3085, paragraph 136 and the case-law cited), and that the two companies constitute a single undertaking for the purposes of Article 81 EC (by reference to the judgment of 15 June 2005 in Joined Cases T-71/03, T-74/03, T-87/03 and T-91/03 Tokai Carbon and Others v Commission, ‘Tokai II’, paragraph 59). It is thus for a parent company which disputes before the EU courts a Commission decision fining it for the conduct of its subsidiary to rebut that presumption by adducing evidence to establish that its subsidiary was independent (in that regard, the General Court referred, inter alia, to Stora Kopparbergs Bergslags v Commission, paragraph 29).
13 Nadalje, u točki 59. pobijane presude, Opći sud istaknuo je da prema ustaljenoj sudskoj praksi, u posebnom slučaju kad matično društvo drži 100 % udjela u društvu kćeri koje je odgovorno za protupravno ponašanje, postoji oboriva pretpostavka da je matično društvo stvarno izvršavalo odlučujući utjecaj nad postupanjem svojeg društva kćeri (u skladu s presudom od 27. rujna 2006., Avebe/Komisija, T-314/01, Zb, str. II-3085., t. 136. i navedenom sudskom praksom), tako da dva društva čine jedinstvenog poduzetnika u smislu članka 81. UEZ-a (u skladu s presudom od 15. lipnja 2005., Tokai Carbon i dr./Komisija, "Tokai II", T-71/03, T-74/03, T-87/03 i T-91/03, t. 59.). Prema tome, na matičnom je društvu, koje pred sudovima EU-a osporava odluku Komisije kojom ga ona novčano kažnjava zbog postupanja njegovog društva kćeri, da obori tu pretpostavku iznošenjem dokaza koji pokazuju kako je njegovo društvo kći bilo neovisno (u tom se smislu Opći sud, među ostalim, pozvao na gore navedenu presudu Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija, t. 29.).
14 In addition, the General Court stated, in paragraph 60 of the judgment under appeal, that although the Court of Justice referred, in Stora Kopparbergs Bergslags v Commission, to circumstances other than the holding by the parent company of 100% of the capital of the subsidiary, it did so for the sole purpose of identifying all the factors on which the General Court had based its reasoning in the judgment under appeal in that case, and not to make that presumption subject to the existence of additional factors.
14 Osim toga, Opći sud je u točki 60. pobijane presude naveo kako je Sud, iako se u gore navedenoj presudi Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija pozvao na druge okolnosti, a ne na okolnost da matično društvo drži 100 % kapitala društva kćeri, to učinio s isključivom svrhom utvrđivanja svih elemenata na kojima je Opći sud temeljio svoje obrazloženje pobijane presude u tom predmetu, a ne da bi ta pretpostavka ovisila o postojanju dodatnih indicija.
15 The General Court therefore concluded, in paragraph 62 of the judgment under appeal, that it is sufficient for the Commission to prove that the entire capital of a subsidiary is held by its parent company for the presumption that the parent company exercises decisive influence over the conduct of the subsidiary on the market to be established. The Commission will then be able to hold the parent company jointly and severally liable for payment of the fine imposed on its subsidiary, even where it is found that the parent company did not participate directly in the agreements, unless the parent company proves that its subsidiary acts independently on the market.
15 Opći je sud stoga u točki 62. pobijane presude zaključio kako je dovoljno da Komisija dokaže da kapital društva kćeri u cijelosti drži njegovo matično društvo kako bi se potvrdila pretpostavka da matično društvo izvršava odlučujući utjecaj nad postupanjem društva kćeri na tržištu. Komisija tada može matično društvo smatrati solidarno odgovornim za plaćanje kazne koja je izrečena njegovom društvu kćeri, čak i ako je utvrđeno da matično društvo nije izravno sudjelovalo u sporazumima, osim ako matično društvo dokaže da njegovo društvo kći nastupa neovisno na tržištu.
16 The General Court therefore found, in paragraph 63 of the judgment under appeal, that, in that case, ‘the Commission did not fail to have regard to the case-law of the Court of Justice and the [General Court] by merely referring to the fact that 100% of the capital of GQ was owned by its parent companies … in order to attribute to those companies the anti-competitive actions of GQ’.
16 Opći sud je stoga u točki 63. pobijane presude utvrdio da u tom predmetu „Komisija nije propustila uzeti u obzir praksu Suda i Općeg suda navođenjem činjenice da je 100 % kapitala GQ-a u vlasništvu njegovih matičnih društava [...] kako bi tim društvima pripisala protutržišna postupanja GQ-a”
18 On the contrary, the General Court found, in paragraph 66 of the judgment under appeal, that the fact that the sole director of GQ still acted as a ‘link’ between GQ and RQ, that RYPF consolidated GQ’s and RQ’s accounts at group level and, finally, that RQ and RYPF had replied jointly to the statement of objections, militated in favour of the existence of a single entity, as highlighted by the Commission in recital 262 in the preamble to the contested decision.
18 Naprotiv, Opći sud je u točki 66. pobijane presude utvrdio da činjenica kako je jedini direktor GQ-a ipak djelovao kao „veza” između GQ-a i RQ-a, da je RYPF konsolidirao izvješća GQ-a i RQ-a na razini grupe te da su naposljetku RQ i RYPF zajednički odgovorili na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, ide u prilog postojanju jedinstvenog subjekta, kao što je Komisija naglasila u točki 262. sporne odluke.
19 In addition, in paragraphs 68 and 69 of the judgment under appeal, the General Court held that the fact that, on 22 October 2002, RQ had ordered GQ to cease any practice which might constitute an infringement of competition rules following the inspection which took place at GQ’s place of business on 27 September 2002, was sufficient in itself to prove that RYPF and RQ exercised decisive influence over GQ’s policy, not only on the market but also as regards the unlawful conduct at issue in the contested decision.
19 Osim toga, Opći sud je u točkama 68. i 69. pobijane presude utvrdio kako je činjenica da je 22. listopada 2002. RQ naložio GQ-u prestanak svakog postupanja koje bi moglo predstavljati povredu pravila o tržišnom natjecanju, slijedom inspekcije koja je 27. rujna 2002. provedena u prostorijama GQ-a, samo po sebi dostatan dokaz da su RYPF i RQ izvršavali odlučujući utjecaj nad politikom GQ-a, i to ne samo na tržištu nego i u pogledu nezakonitog postupanja kojim se bavi sporna odluka.
‘71 In that regard, it must be held that the fact that the activities of the subsidiary differ, even completely, from the activities of the group or even the fact that the parent company has tried, without success moreover, to resell its subsidiary, is not capable of rebutting the presumption that RQ and RYPF are liable. Even though groups of undertakings and holding companies frequently have different business activities and sometimes sell some of their subsidiaries, they have already been regarded as constituting a single undertaking for the purpose of Article 81 EC (see, to that effect, Case T-330/01 Akzo Nobel v Commission [2006] ECR II-3389, paragraphs 78 and 82).
„71 U tom smislu, valja utvrditi da činjenica kako se djelatnosti društva kćeri razlikuju, pa i u potpunosti, od djelatnosti grupe, odnosno čak i činjenica da je matično društvo pokušalo i da, štoviše, nije uspjelo prodati svoje društvo kćer, ne može oboriti pretpostavku odgovornosti RQ-a i RYPF-a. Iako grupe poduzetnika i holding društva često imaju različite poslovne djelatnosti i ponekad prodaju neka svoja društva kćeri, već su bili smatrani jedinstvenim poduzetnikom u smislu članka 81. UEZ-a (u tom smislu vidjeti presudu Općeg suda od 27. rujna 2006., Akzo Nobel/Komisija, T-330/01, Zb., str. II-3389., t. 78. i 82.).
72 Furthermore, the Commission, in reply to the request for documents made by the [appellants], submitted to the Court a document which included the minutes of RQ’s board of directors of 1998 to 2000 and which set out GQ’s financial results and a resolution relating to the sale of GQ’s holding in Silquímica, SA and to the sale of GQ’s real property. That document substantiates in all material respects the Commission’s findings in the contested decision. If RQ’s board of directors plays a significant role in several essential aspects of GQ’s strategy, such as the sale of real property or the sale of a holding, and reserves the power of final decision in that regard, it follows that it exerts a decisive influence on GQ’s conduct.
72 Nadalje, kao odgovor na zahtjev tužitelja za dokumentacijom, Komisija je Općem sudu dostavila dokument koji je uključivao zapisnik sa sastanaka upravnog odbora RQ-a 1998. i 2000. godine u kojem su se navodili financijski rezultati GQ-a i odluka o prodaji udjela GQ-a u poduzetniku Silquímica, SA te o prodaji nekretnina GQ-a. Taj dokument u materijalnom smislu u cijelosti podupire ocjenu Komisije u spornoj odluci. Ako upravni odbor RQ-a igra bitnu ulogu u više ključnih aspekata strategije GQ-a, kao što je prodaja nekretnina ili prodaja udjela, zadržavajući ovlast donošenja konačne odluke u vezi s time, iz toga proizlazi da izvršava odlučujući utjecaj nad postupanjem GQ-a.
73 As regards the argument relating to the lack of overlap in the membership of the organs of the applicant companies, it must be held that it is apparent from the letter of 5 April 2004 sent by GQ to the Commission and submitted by the [appellants] during the pre-litigation procedure that Mr [confidential] was both chairman of GQ’s board of directors from 1996 to 2000 and a member of RQ’s board of directors from 1998 to 1999. Moreover, it must be pointed out that, when questioned on that point at the hearing, the [appellants] conceded, at least implicitly, that there had been such an overlap.
73 U odnosu na argument da nema preklapanja članstva u tijelima društava-tužitelja, valja utvrditi da iz pisma koje je GQ 5. travnja 2004. uputio Komisiji, a koje su tužitelji podnijeli tijekom predsudskog postupka, proizlazi da je g. [povjerljivo] bio predsjednik upravnog odbora GQ-a od 1996. do 2000. godine i član upravnog odbora RQ-a od 1998. do 1999. godine. Nadalje, valja istaknuti da su tužitelji, upitani o tome na raspravi, barem posredno priznali postojanje takvog preklapanja.
74 Similarly, the arguments alleging that the Commission did not, in the contested decision, examine the factual evidence which showed that only GQ’s executives decided on and implemented the company’s commercial policy, without RQ’s being informed beforehand or giving its authorisation, cannot succeed in the light of the case-law cited above. The same is true of the claims that the information given to RQ by GQ did not concern the commercial policy but the financial results of the subsidiary.
74 Jednako tako, argumenti da Komisija u spornoj odluci nije ispitala materijalne dokaze koji pokazuju kako su samo rukovoditelji GQ-a odlučivali i provodili komercijalnu politiku toga društva a da RQ nije bio o tome prethodno obaviješten niti je dao svoje odobrenje, ne mogu biti prihvaćeni s obzirom na gore navedenu sudsku praksu. Isto vrijedi i za navode da se informacije koje je GQ dao RQ-u nisu ticale komercijalne politike nego financijskih rezultata društva kćeri.
75 As regards the relationship between GQ and Repsol Italia, it must be held that the Commission, in the contested decision, is right to rebut the [appellants’] argument relating to an alleged conflict of interests between GQ and its parent companies by stating that RYPF consolidates the accounts of the group, which is made up of a number of subsidiaries, including GQ and Repsol Italia. Furthermore, the Commission is also right to find that that relationship is such as to strengthen the presumption that there is a single undertaking.
75 U pogledu odnosa između GQ-a i Repsol Italia, valja utvrditi da Komisija u [spornoj] odluci, time što navodi da RYPF konsolidira izvješća grupe koju čini niz društava kćeri, uključujući GQ i Repsol Italia, s pravom osporava argument tužiteljâ o navodnom sukobu interesa između GQ-a i njegovih matičnih društava. Nadalje, Komisija s pravom utvrđuje da je taj odnos takav da osnažuje pretpostavku postojanja jedinstvenog poduzetnika.
76 In those circumstances, it must be concluded, as did the Commission at recital 264 [in the preamble] to the contested decision, that the [appellants] have not managed to rebut the presumption that the parent companies are liable.’
76 U tim okolnostima valja zaključiti, kao što je i Komisija zaključila u [točki] 264. sporne odluke, da tužitelji nisu uspjeli oboriti pretpostavku odgovornosti matičnih društava.” [neslužbeni prijevod]
"– set aside the judgment under appeal in so far as it rejects the plea in law based on a manifest error of assessment and a failure to state sufficient reasons for the finding that the appellants were jointly and severally liable;"
"ukine pobijanu presudu u dijelu u kojem ona odbija tužbeni razlog, na temelju očite pogreške u ocjeni i nepostojanja obrazloženja u vezi solidarne odgovornosti žalitelja;"
"– annul Article 1(g) and (h) and Article 2(d) of the contested decision in so far as that decision finds RYPF and RQ jointly and severally liable for an infringement by GQ of Article 81(1) EC and, in the alternative, in so far as that decision concerns RYPF; and"
"poništi članak 1.(g) i (h) i članak 2.(d) sporne odluke u dijelu u kojem ta odluka utvrđuje da su RYPF i RQ solidarno odgovorni za GQ-ovu povredu članka 81. stavka 1.UEZ-a i podredno, u dijelu u kojem se ta odluka odnosi na RYPF; i"
– in both cases, reduce the penalty imposed as appropriate.
u oba slučaja, na odgovarajući način umanji iznos izrečene kazne.
"– dismiss the appeal; and"
"– odbije žalbu; i"
– order the appellants to pay the costs.
– naloži žaliteljima snošenje troškova.
The first ground of appeal, based on errors of law concerning the attribution to RQ of liability for an infringement by GQ of Article 81(1) EC
Prvi žalbeni razlog koji se temelji na pogreški koja se tiče prava u vezi s pripisivanjem odgovornosti RQ-u i RYPF-u za GQ-ovu povredu članka 81. stavka 1. UEZ-a
28 The first ground of appeal raised by the appellants is essentially divided into three parts.
28 Prvi žalbeni razlog koji su žalitelji istaknuli u bitnome se sastoji od tri dijela.
30 It is true that Case C-97/08 P Akzo Nobel and Others v Commission [2009] ECR I-8237 confirms the legitimacy of applying a presumption in that regard. However, the Commission is also required to provide additional factors in order to be able to impute to such a parent company the conduct of its subsidiary.
30 Presuda od 10. rujna 2009., Akzo Nobel i dr./Komisija (C-97/08 P, Zb., str. I-8237.), doista potvrđuje zakonitost primjene pretpostavke u tom smislu. Međutim, Komisija je također obvezna predočiti dodatne indicije kako bi takvom matičnom društvu mogla pripisati postupanje njegovog društva kćeri.
32 In the Commission’s view, that argument runs contrary to the settled case-law. In AEG-Telefunken v Commission, Stora Kopparbergs Bergslags v Commission, and Akzo Nobel and Others v Commission, the Court confirmed that there is a presumption that a subsidiary which is wholly owned by its parent company follows a policy laid down by the same bodies as, under its statutes, determine the parent company’s policy. That makes it possible to attribute to the parent company the liability for an infringement committed by its subsidiary even if there is no evidence that the parent company was actually involved in the facts constituting the infringement committed.
32 Stajalište je Komisije da je taj argument u suprotnosti s ustaljenom sudskom praksom. U gore navedenim presudama AEG-Telefunken/Komisija, Stora Kopparbergs Bergslags/Komisija i Akzo Nobel i dr./Komisija, Sud je potvrdio postojanje pretpostavke da društvo kći u kojem matično društvo ima 100 % udjela slijedi politiku koju su utvrdila ista tijela koja, sukladno statutu društva, donose politiku matičnog društva. To omogućuje da se matičnom društvu pripiše odgovornost za povredu koju je počinilo njegovo društvo kći, čak i ako nema dokaza da je matično društvo uistinu bilo uključeno u okolnosti koji su sastavni elementi počinjene povrede.
– Findings of the Court
Ocjena Suda
"34 It should be noted, at the outset, that, according to settled case-law, the concept of an undertaking covers any entity engaged in an economic activity, regardless of its legal status and the way in which it is financed (see, inter alia, Joined Cases C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P to C-208/02 P and C-213/02 P Dansk Rørindustriand Others v Commission [2005] ECR I-5425, paragraph 112; Case C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze and Others [2006] ECR I-289, paragraph 107; and Case C-205/03 P FENIN v Commission [2006] ECR I-6295, paragraph 25)."
"34 Najprije valja napomenuti da sukladno ustaljenoj sudskoj praksi pojam poduzetnika obuhvaća svaki subjekt koji se bavi gospodarskom djelatnošću, neovisno o pravnom statusu tog subjekta i načinu njegova financiranja (vidjeti osobito presude od 28. lipnja 2005., Dansk Rørindustri i dr./Komisija, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P do C-208/02 P i C-213/02 P, Zb., str. I-5425., t. 112; od 10. siječnja 2006., Cassa di Risparmio di Firenze i dr., C-222/04, Zb., str. I-289., t. 107. i od 11. srpnja 2006., FENIN/Komisija, C-205/03 P, Zb., str. I-6295., t. 25.)."
"35 The Court has also stated that, in the same context, the term ‘undertaking’ must be understood as designating an economic unit even if in law that economic unit consists of several persons, natural or legal (Case C-217/05 Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio [2006] ECR I-11987, paragraph 40; Akzo Nobel and Others v Commission, paragraph 55; and Case C-407/08 P Knauf Gips v Commission [2010] ECR I-0000, paragraph 64)."
"35 Sud je također pojasnio kako valja razumjeti da pojam „poduzetnika“ stavljen u taj kontekst treba biti shvaćen tako da određuje gospodarsku jedinicu čak i kada je s pravne točke gledišta ta gospodarska jedinica sastavljena od više fizičkih ili pravnih osoba (presuda od 14. prosinca 2006., Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, C-217/05, Zb., str. I-11987., t. 40.; gore navedena presuda Akzo Nobel i dr./Komisija, t. 55., kao i presuda od 1. srpnja 2010., Knauf Gips/Komisija, C-407/08 P, str. I-6375., t. 64.)."