natgillin/translations-raw huggingface dataset:
35 In the light of the foregoing, the answer to the third and the fourth question referred is that, in order to fall within the category, referred to in Article 3(2) of Directive 2004/38, of family members who are ‘dependants’ of a Union citizen, the situation of dependence must exist in the country from which the family member concerned comes, at the very least at the time when he applies to join the Union citizen on whom he is dependent.
35 Uzimajući u obzir gore navedeno, na treće i četvrto postavljeno pitanje valja odgovoriti da, kako bi neka osoba bila svrstana u kategoriju „uzdržavanih” članova obitelji građanina Unije iz članka 3. stavka 2. Direktive 2004/38, odnos ovisnosti mora postojati u zemlji iz koje dolazi predmetni član obitelji, barem u trenutku u kojem zahtijeva da se pridruži građaninu Unije koji ga uzdržava.
36 By its fifth question, the national tribunal asks, in essence, whether a Member State may impose particular requirements as to the nature or duration of dependence as referred to in Article 3(2) of Directive 2004/38, in order to satisfy itself that such dependence is genuine and stable and has not been brought about with the sole objective of obtaining entry into and residence in its territory.
36 Petim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita može li država članica propisati posebne zahtjeve u pogledu vrste ili trajanja uzdržavanja iz članka 3. stavka 2. Direktive 2004/38 kako bi se uvjerila da je to uzdržavanje stvarno i trajno te da nije uspostavljeno samo zato da omogući ulazak na njezino državno područje ili boravak na njemu.
37 As has been stated in answering the first and the second question, the Member States have a wide discretion as regards the selection of the factors to be taken into account when examining applications for entry and residence submitted by family members of a Union citizen who are envisaged in Article 3(2) of Directive 2004/38.
37 U tom pogledu valja istaknuti, kao što je navedeno u odgovoru na prvo i drugo pitanje, da države članice imaju široku marginu procjene kod odabira faktora koje će uzimati u obzir pri razmatranju zahtjeva za ulazak i boravak koje podnesu članovi obitelji građanina Unije iz članka 3. stavka 2. Direktive 2004/38.
38 As the Advocate General has observed in point 105 of his Opinion, the Member States may, in the exercise of that discretion, lay down in their legislation particular requirements as to the nature and duration of dependence, in order in particular to satisfy themselves that the situation of dependence is genuine and stable and has not been brought about with the sole objective of obtaining entry into and residence in the host Member State.
38 Kao što je nezavisni odvjetnik ustvrdio u točki 105. svojeg mišljenja, države članice mogu, u okviru te margine prosudbe, u svojem zakonodavstvu utvrditi posebne zahtjeve u pogledu vrste i trajanja uzdržavanja, osobito kako bi se uvjerile da je uzdržavanje stvarno i trajno te da nije uspostavljeno samo zato da omogući ulazak i boravak u državi članici domaćinu.
39 It is necessary however, as has been held in paragraph 24 of the present judgment, that those requirements be consistent with the normal meaning of the words relating to the dependence referred to in Article 3(2)(a) of Directive 2004/38 and do not deprive that provision of its effectiveness.
39 Međutim, važno je da, kao što je već utvrđeno u točki 24. ove presude, ti zahtjevi budu u skladu s uobičajenim značenjem izraza iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) Direktive 2004/38 koji se odnose na uzdržavanje i da tu odredbu ne lišavaju njezina korisnog učinka.
40 Accordingly, the answer to the fifth question referred is that, on a proper construction of Article 3(2) of Directive 2004/38, the Member States may, in the exercise of their discretion, impose particular requirements relating to the nature and duration of dependence, provided that those requirements are consistent with the normal meaning of the words relating to the dependence referred to in Article 3(2)(a) of the directive and do not deprive that provision of its effectiveness.
40 Slijedom navedenoga, na peto postavljeno pitanje valja odgovoriti da članak 3. stavak 2. Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da države članice mogu, u okviru svoje margine prosudbe, propisati posebne zahtjeve u pogledu vrste i trajanja uzdržavanja, pod uvjetom da su ti zahtjevi u skladu s uobičajenim značenjem izraza iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) Direktive 2004/38 koji se odnose na uzdržavanje i da tu odredbu ne lišavaju njezina korisnog učinka.
41 By its sixth question, the national tribunal asks, in essence, whether issue of the residence card referred to in Article 10 of Directive 2004/38 may be conditional on the requirement that the situation of dependence for the purposes of Article 3(2)(a) of that directive has endured in the host Member State.
41 Šestim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita može li se izdavanje boravišne iskaznice iz članka 10. Direktive 2004/38 uvjetovati zahtjevom da se uzdržavanje u smislu članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) te direktive mora nastaviti u državi članici domaćinu.
42 With regard to issue of the residence card referred to by Directive 2004/38, the European Union legislature essentially confined itself to listing, in Article 10 of that directive, the documents to be presented in order to obtain such a card, which is then to be furnished within six months from the date on which the application was submitted.
42 U tom pogledu valja ustvrditi da se, kad je riječ o izdavanju dozvole boravka predviđene Direktivom 2004/38, zakonodavac Unije u biti ograničio na to da u članku 10. Te direktive nabroji dokumente koje treba predočiti kako bi se dobila takva dozvola, koja potom treba biti izdana u roku od šest mjeseci od podnošenja zahtjeva.
43 So far as concerns the applicants envisaged in Article 3(2)(a) of Directive 2004/38, Article 10 of the directive states that those applicants must present inter alia ‘a document issued by the relevant authority in the country of origin or country from which they are arriving certifying that they are dependants … of the Union citizen’.
43 Što se tiče podnositelja zahtjeva iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) Direktive 2004/38, u navedenom članku 10. navodi se da podnositelji zahtjeva moraju predočiti, između ostalog, „ispravu koju je izdalo nadležno tijelo u zemlji podrijetla ili zemlji iz koje dolaze, kojom se potvrđuje da su uzdržavanici […] građanina Unije”.
44 The legislature did not settle, either in that provision or in other provisions of Directive 2004/38, the question whether family members of a Union citizen who do not fall under the definition in Article 2(2) of the directive and who apply for issue of a residence card by presenting a document, issued in the country from which they have arrived, certifying their dependence on that Union citizen can be refused a residence card on the ground that, after their entry into the host Member State, they have ceased to be dependants of that citizen.
44 Valja utvrditi da zakonodavac nije ni tom odredom ni drugim odredbama Direktive 2004/38 riješio pitanje može li se članovima obitelji građanina Unije koji nisu obuhvaćeni definicijom iz članka 2. stavka 2. te direktive i koji podnesu zahtjev za izdavanje boravišne iskaznice uz predočenje isprave izdane u zemlji iz koje dolaze kojom se potvrđuje njihova ovisnost o tom građaninu Unije odbiti izdavanje te boravišne iskaznice zbog toga što su nakon ulaska u državu članicu domaćina prestali biti uzdržavanici toga građanina.
45 The answer to the sixth question therefore is that the question whether issue of the residence card referred to in Article 10 of Directive 2004/38 may be conditional on the requirement that the situation of dependence for the purposes of Article 3(2)(a) of that directive has endured in the host Member State does not fall within the scope of the directive.
45 Na šesto pitanjem valja stoga odgovoriti da pitanje može li se izdavanje boravišne iskaznice iz članka 10. Direktive 2004/38 uvjetovati zahtjevom da se uzdržavanje u smislu članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) te direktive mora nastaviti u državi članici domaćinu nije obuhvaćeno područjem primjene navedene direktive.
46 Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national tribunal, the decision on costs is a matter for that tribunal. Costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
46. Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
1. On a proper construction of Article 3(2) of Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC:
„1. Članak 3. stavak 2. Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište [boravak] na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da:
"– the Member States have a wide discretion when selecting those criteria, but the criteria must be consistent with the normal meaning of the term ‘facilitate’ and of the words relating to dependence used in Article 3(2) and must not deprive that provision of its effectiveness; and"
"– države članice imaju široku marginu prosudbe kod odabira tih kriterija, ali ti kriteriji moraju biti u skladu s uobičajenim značenjem izraza „olakšava” i izraza iz navedenog članka 3. stavka 2. koji se odnose na uzdržavanje, i tu odredbu ne smiju lišiti njezina korisnog učinka; i"
2. In order to fall within the category, referred to in Article 3(2) of Directive 2004/38, of family members who are ‘dependants’ of a Union citizen, the situation of dependence must exist in the country from which the family member concerned comes, at the very least at the time when he applies to join the Union citizen on whom he is dependent.
2. Da bi neka osoba bila svrstana u kategoriju „uzdržavanih” članova obitelji građanina Unije iz članka 3. stavka 2. Direktive 2004/38, odnos uzdržavanja mora postojati u zemlji iz koje dolazi predmetni član obitelji barem u trenutku u kojem zahtijeva da se pridruži građaninu Unije koji ga uzdržava.
3. On a proper construction of Article 3(2) of Directive 2004/38, the Member States may, in the exercise of their discretion, impose particular requirements relating to the nature and duration of dependence, provided that those requirements are consistent with the normal meaning of the words relating to the dependence referred to in Article 3(2)(a) of the directive and do not deprive that provision of its effectiveness.
3. Članak 3. stavak 2. Direktive 2004/38 treba tumačiti na način da države članice mogu, u okviru svoje margine prosudbe, propisati posebne zahtjeve u pogledu vrste i trajanja uzdržavanja, pod uvjetom da su ti zahtjevi u skladu s uobičajenim značenjem izraza iz članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) Direktive 2004/38 koji se odnose na uzdržavanje i da tu odredbu ne lišavaju njezina korisnog učinka.
4. The question whether issue of the residence card referred to in Article 10 of Directive 2004/38 may be conditional on the requirement that the situation of dependence for the purposes of Article 3(2)(a) of that directive has endured in the host Member State does not fall within the scope of the directive.
4. Pitanje može li se izdavanje boravišne iskaznice iz članka 10. Direktive 2004/38 uvjetovati zahtjevom da se uzdržavanje u smislu članka 3. stavka 2. prvog podstavka točke (a) te direktive mora nastaviti u državi članici domaćinu nije obuhvaćeno područjem primjene navedene direktive.
6 November 2012 (*)
6. studenoga 2012.(*)
(Representation of the European Union before national courts – Articles 282 EC and 335 TFEU – Claim for damages in respect of loss caused to the European Union by a cartel – Article 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union – Right to fair hearing – Right of access to a tribunal – Equality of arms – Article 16 of Regulation No 1/2003)
„Zastupanje Europske unije pred nacionalnim sudovima – Članci 282. UEZ-a i 335. UFEU-a – Zahtjev za naknadu štete koja je Uniji prouzročena zabranjenim sporazumom – Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Pravo na pošteno suđenje – Pravo na pristup pravosuđu – Jednakost oružja – Članak 16. Uredbe br. 1/2003”
In Case C-199/11,
U predmetu C-199/11,
Otis NV,
Otis NV,
having regard to the written procedure and further to the hearing on 14 March 2012,
uzimajući u obzir pisani postupak i nakon rasprave održane 14. ožujka 2012.,
– Otis NV, by H. Speyart, S. Brijs and G. Borremans, advocaten,
– za Otis NV, H. Speyart, S. Brijs i G. Borremans, advocaten,
– Kone Belgium NV, by D. Paemen, avocat, D. Vermeiren, advocaat, and T. Vinje, Solicitor,
– za Kone Belgium NV, D. Paemen, avocat, D. Vermeiren, advocaat, i T. Vinje, Solicitor,
– Schindler NV, by P. Wytinck, advocaat,
– za Schindler NV, P. Wytinck, advocaat,
– ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, by O. Brouwer, N. Lorjé and A. Pliego Selie, advocaten,
– za ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, O. Brouwer, N. Lorjé i A. Pliego Selie, advocaten,
– the European Commission, by H. Krämer and C. ten Dam, acting as Agents,
– za Europsku komisiju, H. Krämer i C. ten Dam, u svojstvu agenata,
– the Council of the European Union, by B. Driessen, acting as Agent,
– za Vijeće Europske unije, B. Driessen, u svojstvu agenta,
after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 26 June 2012,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 26. lipnja 2012.,
"1 This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 282 EC, 335 TFEU and 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union (‘the Charter’) and of Articles 103 and 104 of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (OJ 2002 L 248, p. 1), as amended by Council Regulation (EC, Euratom) No 1995/2006 of 13 December 2006 (OJ 2006 L 390, p. 1; ‘the Financial Regulation’)."
1 Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članaka 282. UEZ-a, 335. UFEU-a i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (dalje u tekstu: Povelja) i članaka 103. i 104. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi primjenjivoj na opći proračun Europskih zajednica (SL L 248, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 2., str. 145.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1995/2006 od 13. prosinca 2006. (SL L 390, str.1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 1., str. 267.) (dalje u tekstu: Financijska uredba).
"‘In each of the Member States, the Community shall enjoy the most extensive legal capacity accorded to legal persons under their laws; it may, in particular, acquire or dispose of movable and immovable property and may be a party to legal proceedings. To this end, the Community shall be represented by the Commission.’"
"„U svakoj državi članici Zajednica uživa najširu pravnu sposobnost koja se priznaje pravnim osobama na temelju njihova nacionalnog prava; ona osobito može stjecati pokretnine i nekretnine ili njima raspolagati te biti stranka u sudskom postupku. U tu svrhu Zajednicu zastupa Komisija.”"
4 On 1 December 2009, upon entry into force of the FEU Treaty, Article 282 EC was replaced by Article 335 TFEU, which is worded as follows:
4 1. prosinca 2009., nakon stupanja na snagu UFEU-a, članak 282. UEZ-a zamijenjen je člankom 335. UFEU-a, koji glasi:
"‘In each of the Member States, the Union shall enjoy the most extensive legal capacity accorded to legal persons under their laws; it may, in particular, acquire or dispose of movable and immovable property and may be a party to legal proceedings. To this end, the Union shall be represented by the Commission. However, the Union shall be represented by each of the institutions, by virtue of their administrative autonomy, in matters relating to their respective operation.’"
"„Unija u svakoj državi članici uživa najširu pravnu sposobnost koja se priznaje pravnim osobama na temelju njihova nacionalnog prava; ona osobito može stjecati pokretnine i nekretnine ili njima raspolagati te biti stranka u sudskom postupku. U tu svrhu Uniju zastupa Komisija. Međutim, u pitanjima povezanima s djelovanjem pojedinih institucija, Uniju zastupa svaka institucija na temelju svoje administrativne autonomije.”"
‘The members of the institutions of the Union, the members of committees and the officials and other servants of the Union shall be required, even after their duties have ceased, not to disclose information of the kind covered by the obligation of professional secrecy, in particular information about undertakings, their business relations or their cost components.’
„Članovi institucija Unije, članovi odbora te dužnosnici i ostali službenici Unije ne smiju, čak ni nakon prestanka njihove dužnosti, otkrivati one podatke koji su obuhvaćeni obvezom čuvanja profesionalne tajne, a osobito podatke o poduzećima, njihovim poslovnim odnosima ili troškovima.”
‘The Union shall have legal personality.’
„Unija ima pravnu osobnost.”
Regulation (EC) No 1/2003
Uredba (EZ) br. 1/2003
‘This Regulation respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the [Charter]. Accordingly, this Regulation should be interpreted and applied with respect to those rights and principles.’
„Ova Uredba poštuje temeljna prava i sukladna je načelima koja su naročito priznata [Poveljom]. U skladu s navedenim, ova Uredba treba se tumačiti i primjenjivati uzimajući u obzir i ta prava i načela.”
8 Article 16 of Regulation No 1/2003, entitled ‘Uniform application of Community competition law’ provides in paragraph 1:
8 Članak 16. Uredbe br. 1/2003, pod naslovom „Jedinstvena primjena prava tržišnog natjecanja Zajednice” u stavku 1. propisuje:
‘When national courts rule on agreements, decisions or practices under Article 81 [EC] or Article 82 [EC] which are already the subject of a Commission decision, they cannot take decisions running counter to the decision adopted by the Commission. They must also avoid giving decisions which would conflict with a decision contemplated by the Commission in proceedings it has initiated. To that effect, the national court may assess whether it is necessary to stay its proceedings. This obligation is without prejudice to the rights and obligations under Article 234 [EC].’
„Kada nacionalni sudovi odlučuju o sporazumima, odlukama ili postupanjima iz članka 81. [UEZ-a] ili članka 82. [UEZ-a] koji su već bili predmetom odluke Komisije, nacionalni sudovi ne mogu donositi odluke suprotne odluci koju je donijela Komisija. Također, nacionali sudovi moraju izbjegavati donošenje odluka koje bi bile u suprotnosti s odlukom koju razmatra Komisija u postupku koji je pokrenula. U tu svrhu, nacionalni sud može procijeniti je li svrsishodno nastaviti s postupkom pred nacionalnim sudom. Ova obveza ne dovodi u pitanje prava i obaveze iz članka 234. [UEZ-a].”
9 Article 28 of that regulation, entitled ‘Professional secrecy’, provides:
9 U skladu s člankom 28. spomenute uredbe, pod naslovom „Poslovna tajna”:
‘1. Without prejudice to Articles 12 and 15, information collected pursuant to Articles 17 to 22 shall be used only for the purpose for which it was acquired.
„1. Ne dovodeći u pitanje članke 12. i 15., informacije sakupljene na temelju članaka 17. do 22., smiju se koristiti samo u svrhu zbog koje su prikupljene.
2. Without prejudice to the exchange and to the use of information foreseen in Articles 11, 12, 14, 15 and 27, the Commission and the competition authorities of the Member States, their officials, servants and other persons working under the supervision of these authorities as well as officials and civil servants of other authorities of the Member States shall not disclose information acquired or exchanged by them pursuant to this Regulation and of the kind covered by the obligation of professional secrecy. This obligation also applies to all representatives and experts of Member States attending meetings of the Advisory Committee pursuant to Article 14.’
2. Ne dovodeći u pitanje razmjenu i korištenje informacija iz članaka 11., 12., 14., 15. i 27., Komisija i tijela država članica nadležna za tržišno natjecanje, njihove službene osobe, zaposlenici i ostale osobe koje rade pod nadzorom navedenih tijela kao i službene osobe i zaposlenici drugih tijela država članica ne smiju otkriti informacije koje su pribavili ili razmijenili u skladu s ovom Uredbom te onom koja uređuje obvezu čuvanja poslovne tajne. Ova obveza se također odnosi na sve predstavnike i stručnjake država članica koji prisustvuju sastancima Savjetodavnog odbora u skladu s člankom 14.”
‘1. The institution shall perform the duties of authorising officer.
„1. Institucija izvršava dužnosti dužnosnika za ovjeravanje.
...’.
[...]”.
‘Where the award procedure proves to have been subject to substantial errors, irregularities or fraud, the institutions shall suspend the procedure and may take whatever measures are necessary, including the cancellation of the procedure.
„Ako se u postupku sklapanja ugovora pojave značajne pogreške, nepravilnosti ili prijevara, institucije suspendiraju postupak te mogu poduzeti sve potrebne mjere, uključujući i poništenje postupka.
Where such errors, irregularities or fraud are attributable to the contractor, the institutions may in addition refuse to make payments, may recover amounts already paid or may terminate all the contracts concluded with this contractor, in proportion to the seriousness of the errors, irregularities or fraud.’
Ako se takve pogreške, nepravilnosti ili prijevara mogu pripisati izvoditelju, institucije dodatno mogu odbiti izvršiti plaćanje ili mogu zahtijevati povrat već plaćenih iznosa, proporcionalno težini pogrešaka, nepravilnosti ili prijevare.”
‘The Community institutions shall be deemed to be contracting authorities in the case of contracts awarded on their own account. …’
„Institucije Zajednice smatraju se javnim naručiteljima u slučaju ugovora koje sklapaju u svoje ime. [...]”
15 In accordance with point 26 of the Commission Notice on the co-operation between the Commission and the courts of the EU Member States in the application of Articles 81 and 82 EC (OJ 2004 C 101, p. 54), ‘… [t]he Commission will not transmit to national courts information voluntarily submitted by a leniency applicant without the consent of that applicant’.
15 U skladu s točkom 26. komunikacije Komisije o suradnji između Komisije i nacionalnih sudova u primjeni članaka 81. i 82. UEZ-a (SL 2004 C 101, str. 54.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 242.), [...] „Komisija [...] nacionalnom sudu neće proslijediti informacije dostavljene naklonošću podnositelja bez njegova pristanka.”
Belgian law
Belgijsko pravo
‘An action shall not be admissible if the claimant does not have locus standi and sufficient legal interest to bring it.’
„Tužba nije dopuštena ako tužitelj nema procesnu legitimaciju ni dostatni pravni interes da je podigne.”
‘Any act of an individual, which causes damage to another, obliges the one whose fault has caused it, to make good the damage.’
„Svako postupanje pojedinca koje uzrokuje štetu drugom pojedincu obvezuje onoga čijom je krivnjom šteta uzrokovana da nadoknadi štetu.”