natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘The Commission may invoke the procedure for which this Article provides when, prior to a contract being concluded, it considers that a clear and manifest infringement of Community provisions in the field of public procurement has been committed during a contract award procedure falling within the scope of Directives 71/305/EEC and 77/62/EEC.’
„Komisija se može pozvati na postupak iz ovog članka ako, prije nego što je ugovor sklopljen, smatra da je došlo do jasnog i nedvojbenog kršenja odredbi Zajednice u području javne nabave tijekom postupka sklapanja ugovora koji je predmet direktiva 71/305/EEZ i 77/62/EEZ.”
The judgment in Commission v Germany
Presuda Komisija/Njemačka
5 In paragraphs 1 and 2 of the operative part of the judgment in Commission v Germany, the Court:
5 U točkama 1. i 2. izreke presude Komisija/Njemačka, Sud je proglasio i presudio:
"‘1. Declare[d] that since the Municipality of Bockhorn (Germany) failed to invite tenders for the award of the contract for the collection of its waste water and failed to publish notice of the results of the procedure for the award of the contract in the Supplement to the Official Journal of the European Communities, the Federal Republic of Germany, at the time of the award of that public service contract, failed to fulfil its obligations under Article 8 in conjunction with Article 15(2) and Article 16(1) of Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts (OJ 1992 L 209, p. 1);"
„1. S obzirom da općina Bockhorn (Njemačka) nije raspisala javni natječaj za dodjelu ugovora o prikupljanju otpadnih voda i nije objavila rezultat postupka dodjele ugovora u Dodatku Službenom listu Europskih zajednica, Savezna Republika Njemačka u trenutku dodjele tog ugovora o javnim uslugama nije ispunila obveze na temelju zajedničkih odredaba iz članka 8., članka 15. stavka 2. i članka 16. stavka 1. Direktive Vijeća 92/50/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju postupaka sklapanja ugovora o javnim uslugama [SL L 209, str. 1.].
2. Declare[d] that since the City of Braunschweig (Germany) awarded a contract for waste disposal by negotiated procedure without prior publication of a contract notice, although the criteria laid down in Article 11(3) of Directive 92/50 for an award by privately negotiated procedure without a Community-wide invitation to tender had not been met, the Federal Republic of Germany, at the time of the award of that public service contract, failed to fulfil its obligations under Article 8 and Article 11(3)(b) of that directive.’
2. S obzirom da je grad Brunswick [Braunschweig] (Njemačka) dodijelio ugovor o odlaganju otpada u pregovaračkom postupku bez prethodne objave poziva na nadmetanje, iako nisu bili ispunjeni uvjeti utvrđeni u članku 11. stavku 3. Direktive 92/50 za sklapanje ugovora na temelju pregovaračkog postupka bez objave poziva na nadmetanje na razini Zajednice, Savezna Republika Njemačka, u trenutku dodjele tog ugovora o javnim uslugama, nije ispunila obveze na temelju članka 8. i članka 11. stavka 3. točke (b) navedene direktive.” [neslužbeni prijevod]
6 By letter of 27 June 2003, the Commission requested the German Government to notify it of the measures taken to comply with the judgment in Commission v Germany.
6 Komisija je dopisom od 27. lipnja 2003. pozvala njemačku vladu da je obavijesti o mjerama koje je poduzela u svrhu izvršenja presude Komisija/Njemačka.
7 Since it was not satisfied by the German Government’s response of 7 August 2003, on 17 October 2003 the Commission requested the German authorities to submit their observations within two months.
7 S obzirom da nije bila zadovoljna odgovorom njemačke vlade od 7. kolovoza 2003., Komisija je 17. listopada 2003. pozvala njemačka nadležna tijela da podnesu svoja očitovanja u roku od dva mjeseca.
8 In its letter of 23 December 2003, the German Government referred to a letter sent in early December 2003 to the government of the Land of Lower Saxony asking it to ensure compliance with the public procurement legislation in force and to notify it of the measures intended to prevent similar infringements in future. In addition, the German Government referred to Paragraph 13 of the German Vergabeverordnung (Public Procurement Regulation) which entered into force on 1 February 2001 and which provides that a contract concluded by a contracting authority is invalid if unsuccessful tenderers have not been informed of the conclusion of that contract at least 14 days before its award. That government also submitted that Community law did not require the rescission of the two contracts at issue in the case which gave rise to the judgment in Commission v Germany.
8 U svojem dopisu od 23. prosinca 2003., njemačka vlada pozvala se na dopis koji je početkom prosinca 2003. uputila vladi pokrajine Donja Saska kojim ju je pozvala da osigura poštovanje važećeg zakonodavstva u području javne nabave i obavijesti je o mjerama koje namjerava poduzeti kako bi se spriječile slične povrede u budućnosti. Osim toga, njemačka vlada pozvala se na članak 13. Vergabeverordnunga (njemačka uredba o javnoj nabavi), koji je stupio na snagu 1. veljače 2001. i koji predviđa da su ugovori koje su javni naručitelji sklopili nevažeći ako neuspjeli ponuditelji nisu bili obaviješteni o sklapanju navedenih ugovora barem 14 dana prije njihovog sklapanja. Ta vlada isto tako je istaknula da pravo Zajednice ne zahtijeva raskid dvaju predmetnih ugovora koji su doveli do presude Komisija/Njemačka.
9 On 1 April 2004, the Commission sent a reasoned opinion to the Federal Republic of Germany, to which the latter responded on 7 June 2004.
9 Komisija je 1. travnja 2004. uputila Saveznoj Republici Njemačkoj obrazloženo mišljenje, na koje je ona odgovorila 7. lipnja 2004.
10 Since the Commission considered that the Federal Republic of Germany had failed to comply with the judgment in Commission v Germany, it decided to bring the present action.
10 Budući da Savezna Republika Njemačka prema mišljenju Komisije nije poduzela mjere potrebne za izvršenje presude Komisija/Njemačka, Komisija je odlučila podnijeti ovu tužbu.
The subject-matter of the action
Predmet tužbe
11 Since the Federal Republic of Germany stated in its defence that on 28 February 2005 the contract for the collection of waste water concluded by the municipality of Bockhorn was to be annulled, the Commission stated in its reply that it was not pursuing either its action or its claim for imposition of a periodic penalty payment in so far as they related to that contract.
11 S obzirom da je Savezna Republika Njemačka u svojem odgovoru na tužbu upozorila da bi ugovor koji je sklopila općina Bockhorn o prikupljanju otpadnih voda trebalo poništiti 28. veljače 2005., Komisija je u svojem odgovoru navela da ne bi ustrajala ni na tužbi niti na zahtjevu da se naloži plaćanje novčane kazne u mjeri u kojoj se odnose na taj ugovor.
12 As the Commission has partly discontinued its action, it is necessary to examine it only in so far as it relates to the contract concluded by the City of Brunswick for waste disposal.
12 S obzirom da je Komisija djelomično povukla svoju tužbu, valja je proučiti samo u dijelu koji se odnosi na ugovor koji je grad Brunswick sklopio u vezi s odlaganjem otpada.
13 The Federal Republic of Germany alleges, firstly, that the Commission has no interest in bringing proceedings because of its failure to submit an application for interpretation within the meaning of Article 102 of the Rules of Procedure. According to that Member State, the dispute relating to the consequences which follow from the judgment in Commission v Germany could and should have been resolved by way of an application for interpretation of that judgement and not by way of an action based on Article 228 EC.
13 Prvo, Savezna Republika Njemačka tvrdi da Komisija nema pravni interes jer nije podnijela zahtjev za tumačenje u smislu članka 102. Poslovnika. Prema mišljenju te države članice, spor u pogledu pitanja o tome koje posljedice proizlaze iz presude Komisija/Njemačka mogao je i trebao biti riješen u okviru zahtjeva za tumačenje navedene presude, a ne u okviru tužbe na temelju članka 228. UEZ-a.
14 However, that argument cannot be accepted.
14 Međutim, ta se argumentacija ne može prihvatiti.
15 In proceedings for failure to fulfil obligations under Article 226 EC, the Court is required to find only that a provision of Community law has been infringed. Pursuant to Article 228(1) EC, the Member State concerned is required to take the measures necessary to comply with the judgment of the Court (see, to that effect, Case C-126/03 Commission v Germany [2004] ECR I-11197, paragraph 26). Since a question concerning the measures required for the implementation of a judgment establishing a failure to fulfil obligations under Article 226 EC does not form part of the subject-matter of such a judgment, such a question cannot form the subject-matter of an application for interpretation of a judgment (see also, to that effect, order in Joined Cases 146/85 INT and 431/85 INT Maindiaux and Others v ESC and Others [1988] ECR 2003, paragraph 6).
15 U okviru postupka zbog povrede obveze na temelju članka 226. UEZ-a, Sud mora jedino utvrditi da je prekršena odredba prava Zajednice. U skladu s člankom 228. stavkom 1. UEZ-a, dotična država članica mora donijeti mjere potrebne za izvršenje presude Suda (vidjeti u tom smislu presudu od 18. studenoga 2004., Komisija/Njemačka, C-126/03, Zb., str. I-11197., t. 26.). Budući da pitanje o tome koje su mjere potrebne za izvršenje presude kojom se utvrđuje povreda obveze na temelju članka 226. UEZ-a nije predmet takve presude, to pitanje ne može biti predmet zahtjeva za tumačenje te presude (vidjeti u tom smislu i rješenje od 20. travnja 1998., Maindiaux i dr./CES i dr., 146/85 INT i 431/85 INT, Zb., str. 2003., t. 6.).
16 Furthermore, it is precisely at the stage of an action under Article 228(2) EC that it is for the Member State, whose responsibility it is to draw the conclusions to which the judgment establishing the failure to fulfil obligations appears to it to give rise, to justify the validity of those conclusions, should they be criticised by the Commission.
16 Osim toga, upravo u okviru moguće tužbe na temelju članka 228. stavka 2. UEZ-a, država članica koja treba donijeti mjere koje joj se čine da proizlaze iz presude kojom se utvrđuje povreda obveze, utemeljenost takvih mjera treba opravdati ukoliko im Komisija bude prigovorila.
17 Secondly, in its rejoinder, the Federal Republic of Germany, supported by the Kingdom of the Netherlands, requests the Court to close the procedure by application of Article 92(2) of the Rules of Procedure, as the action has become devoid of purpose since, with effect from 10 July 2005, the contract concluded by the City of Brunswick concerning waste disposal has also been rescinded.
17 Drugo, u svojem odgovoru na repliku Savezna Republika Njemačka, koju podupire Kraljevina Nizozemska, zatražila je od Suda da zatvori postupak primjenom članka 92. stavka 2. Poslovnika, jer je tužba postala bespredmetna s obzirom da je, s učinkom od 10. srpnja 2005., ugovor koji je grad Brunswick sklopio u vezi s odlaganjem otpada raskinut.
18 The Commission responds, in its observations relating to the statements in intervention of the French Republic, the Kingdom of the Netherlands and of the Republic of Finland, that it retains an interest in obtaining from the Court a ruling on whether, on expiry of the period laid down in the reasoned opinion issued under Article 228 EC, the Federal Republic of Germany had already complied with the judgment of 10 April 2003 in Joined Cases C-20/01 and C-28/01 Commission v Germany. The Commission states, however, that an order for payment of a periodic penalty payment is no longer necessary.
18 U svojim očitovanjima na intervencijske postupke Francuske Republike, Kraljevine Nizozemske i Republike Finske, Komisija odgovara da zadržava interes da od Suda dobije odluku o tome je li Savezna Republika Njemačka, po isteku roka utvrđenog u obrazloženom mišljenju u skladu s člankom 228. UEZ-a, već postupila u skladu s presudom od 10. travnja 2003., Komisija/Njemačka. Komisija međutim navodi da više nije nužno naložiti plaćanje novčane kazne.
19 In that regard, it should be recalled that, according to settled case-law, the reference date for assessing whether there has been a failure to fulfil obligations under Article 228 EC is the date of expiry of the period prescribed in the reasoned opinion issued under that provision (see Case C-119/04 Commission v Italy [2006] ECR I-6885, paragraph 27, and case-law cited).
19 U tom pogledu valja podsjetiti da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi, datum prema kojemu se određuje postojanje povrede obveze na temelju članka 228. UEZ-a datum isteka roka utvrđenog u obrazloženom mišljenju izdanom na temelju te odredbe (presuda od 18. srpnja 2006., Komisija/Italija, C-119/04, Zb., str. I-6885., t. 27. i navedena sudska praksa).
20 In the present case, the period referred to in the reasoned opinion which, as is apparent from the receipt stamp, was received by the German authorities on 1 April 2004, was one of two months. The reference date for assessing whether there has been a failure to fulfil obligations under Article 228 EC is therefore 1 June 2004. At that date, the contract concluded by the City of Brunswick for waste disposal had not yet been terminated.
20 U ovom slučaju, u obrazloženom mišljenju koje su njemačka nadležna tijela primila 1. travnja 2004., kako je vidljivo iz prijemnog žiga, naveden je rok od dva mjeseca. Stoga je datum prema kojem se određuje postojanje povrede obveze na temelju članka 228. UEZ-a 1. lipnja 2004. Ugovor koji je grad Brunswick sklopio za odlaganje otpada još nije bio raskinut na taj datum.
21 Nor, moreover, is the action inadmissible contrary to the Federal Republic of Germany’s submissions at the hearing, on the ground that the Commission is no longer requesting the imposition of a periodic penalty payment.
21 Osim toga, tužba više nije nedopuštena, suprotno onome što je na raspravi navela Savezna Republika Njemačka, na temelju toga što Komisija više ne zahtijeva da se naloži plaćanje novčane kazne.
22 Since the Court has jurisdiction to impose a financial penalty not suggested by the Commission (see, to that effect, Case C-304/02 Commission v France [2005] ECR I-6263, paragraph 90), the action is not inadmissible simply because the Commission takes the view, at a certain stage of the procedure before the Court, that a penalty is no longer necessary.
22 S obzirom da je Sud nadležan da naloži novčanu kaznu koju nije predložila Komisija (vidjeti u tom smislu presudu od 12. srpnja 2005., Komisija/Francuska, C-304/02, Zb., str. I-6263., t. 90.), žalba nije nedopuštena zbog činjenice da Komisija procjenjuje da se u određenoj fazi postupka pred Sudom novčana kazna više ne nalaže.
23 With regard, thirdly, to the plea of inadmissibility based on Article 3 of Directive 89/665, to which the Advocate General refers in point 44 of her Opinion, it is appropriate to note that the particular procedure laid down in that provision constitutes a preventive measure which can neither derogate from nor replace the powers of the Commission under Articles 226 EC and 228 EC (see, to that effect, Case C-394/02 Commission v Greece [2005] ECR I-4713, paragraph 27, and case-law cited).
23 Treće, s obzirom na prigovor nedopuštenosti na temelju članka 3. Direktive 89/665, na koji se poziva nezavisna odvjetnica u točki 44. svojeg mišljenja, valja napomenuti da poseban postupak predviđen u navedenoj odredbi predstavlja preventivnu mjeru koja ne može odstupati od nadležnosti Komisije niti ih zamijeniti na temelju članaka 226. UEZ-a i 228. UEZ-a (vidjeti u tom smislu presudu od 2. lipnja 2005., Komisija/Grčka, C-394/02, Zb., str. I-4713., t. 27. i navedenu sudsku praksu).
24 It follows from all the foregoing that the action is admissible.
24 Iz svega navedenoga proizlazi da je tužba dopuštena.
25 The Commission takes the view that the Federal Republic of Germany has not adopted measures sufficient to comply with the judgment in Joined Cases C-20/01 and C-28/01 Commission v Germany, since that Member State did not, before the date of expiry of the period laid down in the reasoned opinion, rescind the contract concluded by the City of Brunswick for waste disposal.
25 Prema mišljenju Komisije, Savezna Republika Njemačka nije poduzela dovoljne mjere kako bi postupila u skladu s presudom od 10. travnja 2003., Komisija/Njemačka, jer ta država članica nije prije datuma isteka roka utvrđenog u obrazloženom mišljenju raskinula ugovor koji je sklopio grad Brunswick u vezi s odlaganjem otpada.
26 The Federal Republic of Germany reiterates the position expressed in the letter from the German Government of 23 December 2003 that rescission of the contracts affected by that judgment was not required and submits that the steps set out in that communication constituted measures sufficient to comply with that judgment.
26 Savezna Republika Njemačka ponovila je svoje stajalište navedeno u dopisu njemačke vlade od 23. prosinca 2003. da raskidanje ugovora na koje se odnosi ta presuda nije bilo potrebno i navodi da su intervencije navedene u tom dopisu predstavljale dovoljne mjere kako bi se postupilo u skladu s navedenom presudom.
27 In that regard, it should be recalled that, as is apparent from paragraph 12 of the judgment in Joined Cases C-20/01 and C-28/01 Commission v Germany, the City of Brunswick and Braunschweigsche Kohlebergwerke (‘BKB’) concluded a contract under which BKB was made responsible for residual waste disposal by thermal processing for a period of 30 years from June/July 1999.
27 U tom pogledu valja podsjetiti, kako proizlazi iz točke 12. presude od 10. travnja 2003., Komisija/Njemačka, da su grad Brunswick i Braunschweigsche Kohlebergwerke sklopili ugovor prema kojem je ovaj posljednji odgovoran za odlaganje otpada od kućanstava pomoću termičke obrade za razdoblje od 30 godina počevši od lipnja/srpnja 1999.
28 As the Advocate General observes in point 72 of her Opinion, the measures mentioned by the German Government in its letter of 23 December 2003 were intended exclusively to prevent the conclusion of new contracts which would constitute failures to fulfil obligations similar to those found in that judgment. However, they did not prevent the contract concluded by the City of Brunswick from continuing to have full effect on 1 June 2004.
28 Kako navodi nezavisna odvjetnica u točki 72. svojeg mišljenja, mjere koje je njemačka vlada navela u svojem dopisu od 23. prosinca 2003. namijenjene su isključivo sprečavanju sklapanja novih ugovora koji bi predstavljali povrede obveza sličnih onima utvrđenim u navedenoj presudi. Međutim, one nisu spriječile da ugovor koji je sklopio grad Brunswick nastaviti proizvoditi puni učinak s datumom 1. lipnja 2004.
29 Accordingly, since that contract had not been terminated on 1 June 2004, the failure to fulfil obligations continued on that date. The adverse effect on the freedom to provide services arising from the disregard of the provisions of Directive 92/50 subsists throughout the entire performance of the contracts concluded in breach thereof (Joined Cases C-20/01 and C-28/01 Commission v Germany, paragraph 36). Furthermore, at that date, the failure to fulfil obligations was to continue for decades, given the long period for which the contract in question had been concluded.
29 Prema tome, s obzirom da navedeni ugovor nije bio raskinut s datumom 1. lipnja 2004., povreda obveze i dalje je postojala na taj datum. Štetan učinak na slobodno pružanje usluga zbog nepoštovanja odredaba Direktive 92/50 trajao je tijekom čitavog izvršenja ugovora sklopljenih uz povredu te direktive (presuda od 10. travnja 2003., Komisija/Njemačka, t. 36.). Osim toga, povreda obveze na taj datum trajala bi još desetljećima uzimajući u obzir dugo razdoblje na koje je dotičan ugovor sklopljen.
30 Having regard to all those facts, the view cannot be taken, in a situation such as that of the present case, that, with regard to the contract concluded by the City of Brunswick, the Federal Republic of Germany had adopted, as at 1 June 2004, measures implementing the judgment in Joined Cases C-20/01 and C-28/01 Commission v Germany.
30 Uzimajući u obzir sve navedene okolnosti, u situaciji poput ove ne može se smatrati da je Savezna Republika Njemačka u pogledu ugovora koji je sklopio grad Brunswick na dan 1. lipnja 2004. poduzela mjere potrebne za izvršenje presude od 10. travnja 2003., Komisija/Njemačka.
31 However, the Federal Republic of Germany, supported by the French Republic, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland, submits that the second subparagraph of Article 2(6) of Directive 89/665, which allows Member States to provide in their legislation that, after the conclusion of a contract following the award of a public contract, the bringing of an action can give rise only to an award of damages and, thus, to exclude any possibility of rescission of that contract, precludes a finding of failure to fulfil obligations within the meaning of Article 226 EC with regard to such a contract entailing the obligation to rescind it. According to those Member States, the principles of legal certainty and of the protection of legitimate expectations, the principle pacta sunt servanda, the fundamental right to property, Article 295 EC and the case-law of the Court regarding the limitation in time of the effects of a judgment also preclude such a result.
31 Međutim, Savezna Republika Njemačka, koju podupiru Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska i Republika Finska, ističe da je članku 2. stavku 6. drugom podstavku Direktive 89/665, koji omogućuje državama članicama da u svojem zakonodavstvu predvide da je nakon sklapanja ugovora o dodjeli ugovora o javnoj nabavi moguće uložiti jedino odštetnu tužbu i tako isključiti svaku mogućnost raskida tog ugovora, protivno da povreda obveze u smislu članka 226. UEZ-a po pitanju takvog ugovora povlači obvezu njegovog raskidanja. Prema mišljenju tih država članica, to je također protivno načelima pravne sigurnosti i zaštite legitimnih očekivanja, načelu pacta sunt servanda, temeljnom pravu na vlasništvo, članku 295. UEZ-a, kao i sudskoj praksi Suda u području vremenskog ograničenja učinka presude.
32 However, such arguments cannot be upheld.
32 Te argumente, međutim, nije moguće prihvatiti.
33 With regard, firstly, to the second subparagraph of Article 2(6) of Directive 89/665, the Court has already held that, although that provision permits the Member States to preserve the effects of contracts concluded in breach of directives relating to the award of public contracts and thus protects the legitimate expectations of the parties thereto, its effect cannot be, unless the scope of the EC Treaty provisions establishing the internal market is to be reduced, that the contracting authority’s conduct vis-à-vis third parties is to be regarded as in conformity with Community law following the conclusion of such contracts (Joined Cases C-20/01 and C-28/01 Commission v Germany, paragraph 39).
33 Prvo, Sud je u vezi s člankom 2. stavkom 6. drugim podstavkom Direktive 89/665 već utvrdio da, ako je točno da navedena odredba omogućuje državama članicama da zadrže učinke ugovora sklopljenih povredom direktiva u području javne nabave i time štiti legitimna očekivanja ugovornih strana, njezin učinak ne može biti takav, osim ako se ne smanji opseg odredaba Ugovora o EZ-u o uspostavi unutarnjeg tržišta, da se ponašanje javnog naručitelja prema trećima treba smatrati kao da je u skladu s pravom Zajednice nakon sklapanja takvih ugovora (presuda od 10. travnja 2003., Komisija/Njemačka, t. 39.).
34 If the second subparagraph of Article 2(6) of Directive 89/665 does not affect the application of Article 226 EC, nor can it affect the application of Article 228 EC, without, in a situation such as that in the present case, reducing the scope of the Treaty provisions establishing the internal market.
34 Ako članak 2. stavak 6. drugi podstavak Direktive 89/665 ne utječe na primjenu članka 226. UEZ-a, ne bi mogao utjecati niti na primjenu članka 228. UEZ-a, a da u situaciji kao u ovom slučaju ne smanjuje opseg odredaba Ugovora o uspostavi unutarnjeg tržišta.