natgillin/translations-raw huggingface dataset:
61 It follows that any individual can claim compensation for the harm suffered where there is a causal relationship between that harm and an agreement or practice prohibited under Article 81 EC.
61 Iz toga proizlazi da svaki pojedinac smije potraživati naknadu za pretrpljenu štetu ako postoji uzročna veza između te štete i sporazuma ili djelovanja zabranjenog člankom 81. UEZ-a.
62 In the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive directly from Community law, provided that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and that they do not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness) (see Case C-261/95 Palmisani [1997] ECR I-4025, paragraph 27, and Courage and Crehan, cited above, paragraph 29).
62 U nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da odredi nadležne sudove i utvrdi detaljna postupovna pravila o pravnim sredstvima namijenjenima zaštiti pravâ koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice, uz uvjet da takva pravila nisu manje povoljna od onih koja uređuju slična pravna sredstva nacionalnog prava (načelo ekvivalentnosti) te da u praksi ne onemogućavaju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje pravâ koja se dodjeljuju pravnim poretkom Zajednice (načelo djelotvornosti) (vidjeti presudu od 10. srpnja 1997., Palmisani, C-261/95, Zb., str. I-4025., t. 27. i gore navedenu presudu Courage i Crehan, t. 29.).
63 Accordingly, the answer to the second question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the third question in Case C-298/04 must be that Article 81 EC must be interpreted as meaning that any individual can rely on the invalidity of an agreement or practice prohibited under that article and, where there is a causal relationship between the latter and the harm suffered, claim compensation for that harm.
63 U skladu s time, na drugo pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 te na treće pitanje u predmetu C-298/04 valja odgovoriti da članak 81. UEZ-a treba tumačiti na način da svaki pojedinac može isticati ništetnost sporazuma ili djelovanja zabranjenog tim člankom te, ako postoji uzročna veza između toga sporazuma ili djelovanja i pretrpljene štete, potraživati naknadu za tu štetu.
64 In the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to prescribe the detailed rules governing the exercise of that right, including those on the application of the concept of `causal relationship', provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed.
64 U nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da propiše detaljna pravila o ostvarivanju toga prava, uključujući pravila o primjeni pojma „uzročne veze", uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
The second question in Case C-298/04
Drugo pitanje u predmetu C-298/04
65 By this question, the national court asks, essentially, whether Article 81 EC must be interpreted as precluding a national provision such as Article 33(2) of Law No 287/90 under which third parties must bring their actions for damages for infringement of Community and national competition rules before a court other than that which usually has jurisdiction in actions for damages of similar value, thereby involving a considerable increase in costs and time.
65 Ovim pitanjem nacionalni sud u biti pita treba li članak 81. UEZ-a tumačiti na način da mu je protivna primjena nacionalne odredbe poput članka 33. stavka 2. Zakona br. 287/90, prema kojoj treće strane moraju podnijeti tužbe za naknadu štete zbog povrede pravila Zajednice i nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju sudu različitom od suda koji je uobičajeno nadležan za tužbe za naknadu šteta slične vrijednosti, što uključuje znatno povećanje troškova i vremena.
66 Assitalia observes that Article 33(2) of Law No 287/90 applies only to actions for damages based on infringement of national provisions protecting competition and that, conversely, actions for damages based on infringement of Articles 81 EC and 82 EC fall, in the absence of express legal provisions, within the competence of the ordinary courts.
66 Assitalia ističe da se članak 33. stavak 2. Zakona br. 287/90 primjenjuje samo na tužbe za naknadu štete na temelju povrede nacionalnih odredaba o zaštiti tržišnog natjecanja te, nasuprot tome, da su tužbe za naknadu štete na temelju povrede članaka 81. i 82. UEZ-a, u nedostatku izričitih pravnih odredaba, u nadležnosti redovnih sudova.
67 Accordingly, in the light of the principle of the procedural authority of the Member States, if the national court were called upon to review observance of the principles of equivalence and effectiveness in relation to Article 33 of Law No 287/90, it could not fail to observe that the legal position based on Community law is better protected, having regard to the guarantee of two levels of jurisdiction, than that based on national law.
67 U skladu s time, s obzirom na procesnu autonomiju država članica, u slučaju da je nacionalni sud pozvan provjeriti poštovanje načela ekvivalentnosti i djelotvornosti u odnosu na članak 33. Zakona br. 287/90, on ne bi mogao a da ne primijeti da je, s obzirom na jamstvo dvostupanjske nadležnosti, pravni položaj na temelju prava Zajednice bolje zaštićen od pravnog položaja na temelju nacionalnog prava.
68 The Italian Government submits that it is exclusively a matter for the administration of justice in each of the Member States to confer jurisdiction to hear the disputes at issue, subject to the principles of equivalence and effectiveness.
68 Talijanska vlada ističe da je povjeravanje nadležnosti za rješavanje predmetnih sporova, uz poštovanje načela ekvivalentnosti i djelotvornosti, isključivo pitanje organizacije sudstva u svakoj od država članica.
69 The Commission argues that a national provision laying down rules on competence for civil actions based on infringement of Community competition rules different from those applicable to similar domestic actions is compatible with Community law where the former are not less favourable than the latter and do not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred on individuals by Community law.
69 Komisija tvrdi da je u skladu s pravom Zajednice nacionalna odredba koja utvrđuje pravila o nadležnosti za građanskopravna sredstva na temelju povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice, a koja su različita od pravila primjenjivih na slična pravna sredstva nacionalnog prava, uz uvjet da prva nisu nepovoljnija od potonjih te da u praksi ne onemogućavaju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje prava koja se pojedincima dodjeljuju pravnim poretkom Zajednice.
70 First, as for whether Article 33(2) of Law No 287/90 applies only to actions for damages based on infringement of national competition rules or also to actions for damages based on infringement of Articles 81 EC and 82 EC, it is not for the Court to interpret national law or to assess its application in the present case (see, inter alia, Case C-435/93 Dietz [1996] ECR I-5223, paragraph 39, and Case C-265/04 Bouanich [2006] ECR I-0000, paragraph 51).
70 Prvo, u odnosu na pitanje primjenjuje li se članak 33. stavak 2. Zakona br. 287/90 samo na tužbe za naknadu štete na temelju povrede nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju ili i na tužbe za naknadu štete na temelju povrede članka 81. i 82. UEZ-a, nije na Sudu da tumači nacionalno pravo ni da ocjenjuje njegovu primjenu u ovom predmetu (vidjeti osobito presudu od 24. listopada 1996., Dietz, C-435/93, Zb., str. I-5223., t. 39. i presudu od 19. siječnja 2006., Bouanich, C-265/04, još neobjavljenu u Zborniku, t. 51.).
71 Secondly, as follows from paragraph 62 of this judgment, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to prescribe the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive directly from Community law, provided that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and that they do not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness).
71 Drugo, kao što proizlazi iz točke 62. ove presude, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da odredi nadležne sudove i propiše detaljna postupovna pravila o pravnim sredstvima namijenjenima zaštiti pravâ koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice, uz uvjet da takva pravila ne budu manje povoljna od onih koja uređuju slična pravna sredstva nacionalnog prava (načelo ekvivalentnosti) te da u praksi ne onemogućavaju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje pravâ koja se dodjeljuju pravnim poretkom Zajednice (načelo djelotvornosti).
72 The answer to the second question in Case C-298/04 must therefore be that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction to hear actions for damages based on an infringement of the Community competition rules and to prescribe the detailed procedural rules governing those actions, provided that the provisions concerned are not less favourable than those governing actions for damages based on an infringement of national competition rules and that those national provisions do not render practically impossible or excessively difficult the exercise of the right to seek compensation for the harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC.
72 Prema tome, na drugo pitanje u predmetu C-298/04 valja odgovoriti da je, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom pravnom poretku svake države članice da odredi nadležne sudove za rješavanje tužbi za naknadu štete na temelju povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice i da propiše detaljna postupovna pravila o tim pravnim sredstvima, uz uvjet da te nacionalne odredbe nisu nepovoljnije od onih o tužbama za naknadu štete na temelju nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju te da u praksi ne onemogućavaju ili pretjerano otežavaju ostvarivanje prava na potraživanje naknade štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a.
The third question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fourth question in Case C-298/04
Treće pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i četvrto pitanje u predmetu C-298/04
73 By this question, the national court asks, in essence, whether Article 81 EC must be interpreted as precluding a national rule which provides that the limitation period for seeking compensation for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC begins to run from the day on which that prohibited agreement or practice was adopted.
73 Ovim pitanjem nacionalni sud u biti pita treba li članak 81. UEZ-a tumačiti na način da mu je protivno nacionalno pravilo koje predviđa da rok zastare za podnošenje tužbe za naknadu štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a počinje teći od dana provedbe tog sporazuma ili usklađenog djelovanja.
74 Assitalia argues that, in accordance with the principle of the procedural authority of the Member States, it is for the national courts to specify limitation periods and detailed rules for their application, in the light of their own legal systems, in conformity with the principles of equivalence and effectiveness (see Case C-312/93 Peterbroeck [1995] ECR I-4599).
74 Assitalia tvrdi da je, u skladu s načelom procesne autonomije država članica, na nacionalnim sudovima da rokove zastare i detaljna pravila njihove primjene utvrde u svjetlu vlastitih pravnih poredaka te poštujući načela ekvivalentnosti i djelotvornosti (vidjeti presudu od 14. prosinca 1995., Peterbroeck, C-312/93, Zb., str. I-4599.).
75 The Italian Government submits that it is from the day on which the agreement, decision or concerted practice was adopted that protection against its negative effects is effective.
75 Talijanska vlada tvrdi da je zaštita od negativnih učinaka sporazuma, odluke ili usklađenog djelovanja učinkovita od datuma njihova sklapanja.
It is therefore from that time that the limitation period for the claim for damages based on Article 81 EC begins to run.
Prema tome, od toga trenutka počinje teći rok zastare za podnošenje zahtjeva za naknadu štete na temelju članka 81. UEZ-a.
76 The Commission argues that, in the absence of Community provisions governing the matter, it is the legal system of each Member State which governs questions such as the expiry of the limitation period for bringing actions based on infringement of Community competition rules, provided that that period is not less favourable than that applicable to similar domestic actions and that it does not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
76 Komisija tvrdi da u nedostatku odredaba Zajednice u ovom području, pravni poredak svake države članice uređuje pitanja kao što su istek roka zastare za podnošenje pravnog sredstva na temelju povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice, uz uvjet da taj rok nije nepovoljniji od roka koji se primjenjuje na slična pravna sredstva nacionalnog prava te da u praksi ne onemogućuje ili pretjerano otežava ostvarivanje prava koja se dodjeljuju pravnim poretkom Zajednice.
77 As was pointed out in paragraph 62 of this judgment, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive directly from Community law, provided that such rules observe the principles of equivalence and effectiveness.
77 Kao što je istaknuto u točki 62. ove presude, u nedostatku pravila Zajednice u ovom području, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da utvrdi detaljna postupovna pravila o pravnim sredstvima namijenjenima zaštiti pravâ koja pojedinci uživaju na temelju prava Zajednice, uz uvjet da takva pravila poštuju načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
78 A national rule under which the limitation period begins to run from the day on which the agreement or concerted practice was adopted could make it practically impossible to exercise the right to seek compensation for the harm caused by that prohibited agreement or practice, particularly if that national rule also imposes a short limitation period which is not capable of being suspended.
78 Nacionalno pravilo prema kojemu rok zastare počinje teći od dana provedbe sporazuma ili usklađenog djelovanja moglo bi u praksi onemogućiti ostvarivanje prava na potraživanje naknade štete prouzročene tim zabranjenim sporazumom ili djelovanjem, osobito ako to nacionalno pravilo također nameće kratki rok zastare koji se ne može suspendirati.
79 In such a situation, where there are continuous or repeated infringements, it is possible that the limitation period expires even before the infringement is brought to an end, in which case it would be impossible for any individual who has suffered harm after the expiry of the limitation period to bring an action.
79 U takvoj situaciji, u kojoj su prisutne stalne ili ponavljane povrede, moguće je da rok zastare istekne i prije okončanja povrede, u kojem bi slučaju svakom pojedincu koji je pretrpio štetu nakon isteka roka zastare bilo nemoguće podnijeti tužbu.
80 It is for the national court to determine whether such is the case with regard to the national rule at issue in the main proceedings.
80 Na nacionalnom je sudu da odredi je li to slučaj s nacionalnim pravilom u glavnom postupku.
81 The answer to the third question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fourth question in Case C-298/04 must therefore be that, in the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to prescribe the limitation period for seeking compensation for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC, provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed.
81 Prema tome, na treće pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i četvrto pitanje u predmetu C-298/04 valja odgovoriti da je u nedostatku pravila Zajednice u ovom području na nacionalnom pravnom poretku svake države članice da propiše rok zastare za potraživanje naknade štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a, uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.
82 In that regard, it is for the national court to determine whether a national rule which provides that the limitation period for seeking compensation for harm caused by an agreement or practice prohibited under Article 81 EC begins to run from the day on which that prohibited agreement or practice was adopted, particularly where it also imposes a short limitation period that cannot be suspended, renders it practically impossible or excessively difficult to exercise the right to seek compensation for the harm suffered.
82 U tom smislu, na nacionalnom je sudu da utvrdi hoće li nacionalno pravilo, prema kojemu rok zastare za potraživanje naknade štete prouzročene sporazumom ili djelovanjem koje je zabranjeno člankom 81. UEZ-a počinje teći od dana provedbe tog zabranjenog sporazuma ili djelovanja, osobito ako to nacionalno pravilo također nameće kratki rok zastare koji se ne može suspendirati, u praksi onemogućiti ili pretjerano otežavati ostvarivanje prava na potraživanje naknade za pretrpljenu štetu.
The fourth question in Cases C-295/04 to C-297/04 and the fifth question in Case C-298/04
Četvrto pitanje u predmetima C-295/04 do C-297/04 i peto pitanje u predmetu C-298/04
83 By this question, the national court asks, in essence, whether Article 81 EC must be interpreted as requiring national courts to award punitive damages, greater than the advantage obtained by the offending operator, thereby deterring the adoption of agreements or concerted practices prohibited under that article.
83 Ovim pitanjem nacionalni sud u biti pita treba li članak 81. UEZ-a tumačiti na način da nacionalnim sudovima nalaže dodjelu kaznene naknade štete veće od prednosti koju je stekao počinitelj povrede i tako prevenirati sklapanje sporazuma ili usklađenih djelovanja zabranjenih tim člankom.
84 Assitalia submits that the question regarding recognition of punitive damages to third parties adversely affected by anti-competitive behaviour falls once again within the scope of the principle of the procedural authority of the Member States.
84 Assitalia ističe da je pitanje priznavanja kaznene naknade štete trećim stranama oštećenima protutržišnim postupanjem također obuhvaćeno načelom procesne autonomije država članica.
In so far as there are no Community provisions on punitive damages, it is for the legal system of each Member State to set the criteria for determining the extent of the damages, provided that the principles of equivalence and effectiveness are observed (see to that effect, inter alia, Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du pêcheur and Factortame [1996] ECR I-1029, paragraphs 89 and 90).
U mjeri u kojoj nema odredaba Zajednice o kaznenim naknadama šteta, na nacionalnom je pravnom poretku svake države članice da propiše kriterije za utvrđivanje razmjera štete, uz uvjet poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti (vidjeti u tom smislu osobito presudu od 5. ožujka 1996., Brasserie du pêcheur i Factortame, C-46/93 i C-48/93, Zb., str. I-1029., t. 89. i 90.).
85 The Italian Government submits that punitive damages are foreign to the Italian legal system and to the rationale of compensation.
85 Talijanska vlada tvrdi da su kaznene naknade šteta strane talijanskom pravnom poretku i smislu postojanja instituta naknade.
The latter is designed to make good proven harm suffered by the victim.
Potonja je namijenjena ispravljanju dokazane štete koju je žrtva pretrpjela.
In no circumstances can it have a punitive or repressive function, since that function falls within the scope of statute.
Ni u kojim okolnostima ona ne može imati kaznenu ili represivnu funkciju jer ta se funkcija uređuje zakonom.
86 The German Government considers that that question must be answered in the negative.
86 Njemačka vlada smatra da na ovo pitanje valja odgovoriti negativno.
87 In the opinion of the Austrian Government, in order to guarantee application of Article 81 EC it is not necessary to award punitive damages automatically to injured third parties since the enrichment of the injured person is neither contemplated nor necessary.
87 Prema mišljenju austrijske vlade, kako bi se jamčila primjena članka 81. UEZ-a nije nužno po službenoj dužnosti dodjeljivati kaznene naknade šteta oštećenim trećim stranama budući da bogaćenje oštećenika nije ni predviđeno ni nužno.
The majority of the legal systems of the Member States do not attach legal consequences of that type to an infringement of Article 81(1) EC.
Većina pravnih poredaka država članica ne pripisuje ovakve pravne posljedice povredi članka 81. stavka 1. UEZ-a.
They provide instead for rights to damages and prohibition, which suffice for the effective application of Article 81 EC.
Oni umjesto toga predviđaju prava na naknadu štete i zabranu, što je dostatno za djelotvornu primjenu članka 81. UEZ-a.
88 The Commission takes the view that, in the absence of Community provisions governing the matter, it is the legal system of each Member State which governs questions such as that of the award for harm flowing from infringement of the Community competition rules, provided that the compensation for the harm in such a case is not less favourable for the injured person than the compensation which he could have obtained by similar domestic actions.
88 Komisija smatra da u nedostatku odredaba Zajednice u ovom području pravni poredak svake države članice uređuje pitanja kao što je namirivanje štete proizašle iz povrede pravila o tržišnom natjecanju Zajednice, uz uvjet da naknada štete u takvom slučaju nije nepovoljnija za oštećenika od naknade koju bi ishodio sličnim pravnim sredstvom nacionalnog prava.
89 In accordance with settled case-law, the national courts whose task it is to apply the provisions of Community law in areas within their jurisdiction must ensure that those rules take full effect and must protect the rights which they confer on individuals (see, inter alia, Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraph 16, Case C-213/89 Factortame and Others [1990] ECR I-2433, paragraph 19, and Courage and Crehan, cited above, paragraph 25).
89 Također valja podsjetiti da su, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, nacionalni sudovi koji u okviru svojih nadležnosti primjenjuju odredbe prava Zajednice, dužni osigurati punu primjenu tih pravnih pravila i štititi subjektivna prava koja ona dodjeljuju pojedincima (vidjeti posebno presude od 9. ožujka 1978., Simmenthal, 106/77, Zb. , str. 629., t. 16. i od 19. lipnja 1990., Factortame i dr., C-213/89, Zb. , str. I-2433., t. 19. i gore navedenu presudu Courage i Crehan, t. 25.).
90 As was pointed out in paragraph 60 of this judgment, the full effectiveness of Article 81 EC and, in particular, the practical effect of the prohibition laid down in Article 81(1) EC would be put at risk if it were not open to any individual to claim damages for loss caused to him by a contract or by conduct liable to restrict or distort competition.
90 Kao što je istaknuto u točki 60. ove presude, puna djelotvornost članka 81. UEZ-a i, osobito, korisni učinak zabrane utvrđene člankom 81. stavkom 1. UEZ-a, bili bi ugroženi da se ne omogući svakom pojedincu da potražuje naknadu za gubitak koji mu je nanio sporazum ili postupanje koji mogu ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje.