natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Existing national contact points (for instance those listed in annex 2 of the Schengen Handbook [31]) might also be used for this purpose.The term ‘residence permit or other authorisation offering a right to stay’ [32] is very broad and covers any status granted or permit issued by a Member State which offers a right to legal stay, and not just an acceptance of temporary postponement of return/removal.
Praktični primjeri:
The term covers the following:
Podnositelj zahtjeva za međunarodnu zaštitu u državi članici A putuje bez prava u susjednu državu članicu B (prelazi unutarnje granice) i ondje ga uhićuje policija.
long-term visa (it clearly offers a right to stay),
U skladu s Dublinskom uredbom, on/ona vraća se iz države članice B u državu članicu A. Treba li u toj situaciji država članica B izdati odluku o vraćanju toj osobi zbog nezakonitog boravka na državnom području?
temporary humanitarian permit (in so far as such permit offers a right to stay and not just a mere postponement of return),
Prevladavaju pravila iz Dublinske uredbe.
an expired residence permit based on a still valid international protection status (the status of international protection is not dependent on validity of the paper demonstrating it),
Država članica B ne može izdati odluku o vraćanju.
a valid visa in an invalid (expired) travel document — according to relevant Union legislation, it is not allowed to issue a visa with a validity going beyond the validity of the passport.
Je li državi članici A (u prethodno opisanom scenariju) dopušteno da sama izda odluku o vraćanju (zajedno sa zabranom ulaska koja će se odgoditi do okončanja postupka odobravanja zahtjeva za azil)?
The case of a valid visa in an expired passport should therefore never appear in practice.
Ne.
If this case nevertheless arises, the third-country national concerned should not be unduly penalised.
Ako osoba uživa pravo boravka kao tražitelj azila u državi članici A, njegov/njezin boravak u toj državi članici nije nezakonit u smislu Direktive o vraćanju i država članica A ne može izdati odluku o vraćanju.
For detailed guidance on the relevant Visa rules see the updated Visa Handbook — part II, Point 4.1.1 and 4.1.2 [33].The term does not cover the following cases:
Državljanin treće zemlje kojem je država članica A odobrila međunarodnu zaštitu nezakonito boravi u državi članici B (na primjer, prekoračio je dopušteni rok boravka od 90 dana).
an expired residence permit based on an expired residence status,
Primjenjuje li se u tom slučaju Direktiva o vraćanju?
counterfeit, false and forged passports or residence permits,
Kakav se postupak primjenjuje ako se osoba odbije dobrovoljno vratiti u prvu državu članicu u kojoj je odobrena zaštita?
paper certifying temporary postponement of removal,
Dublinska uredba ne sadržava pravila o preuzimanju korisnika međunarodne zaštite.
toleration (in so far as toleration does not imply a legal right to stay).
Stoga će se primjenjivati „opći sustav” iz članka 6. stavka 2.
As a general rule no removal to other Member States: if a third-country national does not agree to go back voluntarily in accordance with Article 6(2) to the Member State of which he/she holds a permit, Article 6(1) becomes applicable and a return decision, providing for direct return to a third country shall be adopted.
Direktive o vraćanju.
It is not possible to pass back the person to the other Member State with force, unless an existing bilateral agreementbetween Member States which was already in force on 13 January 2009 (see section 5.5) provides expressly for this possibility or in certain circumstances when return/removal to a third country is not possible and the Member State that issued the permit agrees to take the person back.
To znači da će država članica B morati tražiti osobu da se vrati u državu članicu A i – ako osoba to ne učini dobrovoljno – država članica B mora razmotriti mogućnost izdavanja odluke o vraćanju uzimajući u obzir sve zaštitne mjere predviđene Direktivom o vraćanju, uključujući posebno načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja.
No issuing of EU entry bans when using Article 6(2): when passing back an illegally staying third-country national to another Member State under Article 6(2), no EU entry ban can be issued under Article 11, because Article 11 applies only in connection with the issuing of a return decision and does not apply in cases in case of a ‘passing-back’ to another Member State.
U određenim okolnostima kada vraćanje/udaljavanje u treću zemlju nije moguće i „prepuštanje” osobe drugoj državi članici može se smatrati „povoljnijom mjerom” (vidjeti odjeljak 3.), država članica B može izvršiti „prepuštanje” osobe državi članici A; postupci povezani s „prepuštanjem” državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom drugoj državi članici uređeni su nacionalnim pravom.
Moreover, it is pointless from a practical point of view to issue an EU entry ban in a situation where the person will continue to legally stay in another Member State.
Državljanin treće zemlje kojem su uzeti otisci prstiju nakon nezakonitog ulaska u državu članicu A i koji nije zatražio azil u državi članici A nakon toga se uhićuje u državi članici B. Može li država članica B vratiti osobu natrag u državu članicu A u skladu s pravilima iz Dublinske uredbe?
Immediate departure required for reasons of public policy or national security: in the exceptional circumstances addressed by Article 6(2)(second phrase) (second case), the person shall be immediately made subject of a return decision and removed to a third country.
Ne.
The Member State where the person enjoys the right to stay should be informed about this fact.
Budući da nema nikakve poveznice s postupkom odobravanja međunarodne zaštite (azila), Dublinska uredba se ne primjenjuje.
Practical example:
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 6. stavak 2.
What provisions of the Return Directive should be applied with regard to third-country nationals detected in Member State A, who possess a valid residence permit issued by Member State B and at the same time are subject of an SIS alert (entry ban) initiated by Member State C?
Državljani treće zemlje koji nezakonito borave na državnom području države članice a imaju valjanu dozvolu boravka ili drugo odobrenje koje im omogućuje pravo na boravak koju je izdala druga država članica, moraju bez odgode otići na državno područje te druge države članice.
Member State A should apply Article 6(2) of the Directive and ask the person to go back to Member State B. As regards the co-existence of an entry ban issued by Member State C and a residence permit issued by Member State B, this must be clarified bilaterally between the Member State issuing the alert (C) and the Member State which had issued the permit (B) in accordance with Article 25(2) Schengen Implementing Convention.
U slučaju da državljanin treće države na kojeg se ovaj zahtjev odnosi ne postupi u skladu s ovom odredbom, te u slučaju kad se njegov odlazak zahtijeva odmah iz razloga javnog poretka ili javne sigurnosti, primjenjuje se stavak 1.
Legal basis: Return Directive — Article 6(3)
U ovoj odredbi – kojom se zamjenjuje slično pravilo sadržano u članku 23. stavcima 2. i 3.
An indicative list of existing bilateral readmission agreements between Member States can be found at: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/
Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma („SIC”) [30] – predviđeno je da se odluka o vraćanju ne treba izdavati državljaninu treće zemlje s nezakonitim boravkom koji ima valjanu dozvolu boravka u drugoj državi članici.
Member States may refrain from issuing a return decision to a third-country national staying illegally on their territory if the third-country national concerned is taken back by another Member State under bilateral agreements or arrangements existing on the date of entry into force of this Directive (i.e. 13 January 2009).
U takvim bi se slučajevima državljanin treće zemlje u prvom redu morao odmah vratiti u državu članicu u kojoj ima pravo na boravak.
In such a case the Member State which has taken back the third-country national concerned shall apply paragraph 1.
Odluka o vraćanju donosi se samo ako osoba ne ispuni ovaj zahtjev ili u slučajevima opasnosti za javni poredak ili nacionalnu sigurnost.Dodatno pojašnjenje:
This provision foresees — as an exception and in the form of a ‘standstill clause’ — the possibility for Member States to pass back irregular migrants to other Member States under bilateral agreements or arrangements existing on 13 January 2009.
Oblik u kojem se izdaje zahtjev da osoba mora „bez odgode otići na državno područje te druge države članice” treba odrediti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.
Historic reminder/explanation: this provision was included into the text of the Return Directive at a late stage of negotiations following a strong request from certain Member States which insisted that the Directive should not oblige them to change well-established practices of taking/passing back illegally staying third-country nationals to other Member States under bilateral agreements.
Preporučuje se izdavanje odluka u pisanom obliku i s obrazloženjem.
The principle upon which the Return Directive is based is direct return of illegally staying third-country nationals from the EU to third countries.
Kako bi se izbjegle nejasnoće, odluku ne treba nazvati „odluka o vraćanju”.
Article 6(3) of the Directive therefore lays down an exception that concerns solely the obligation of the Member States on whose territory the third-country national is present to issue a return decision, that obligation then falling to the Member State that takes him back.
Rok za odlazak u drugu državu članicu: ne mogu se dati opće naznake o vremenu koje bi trebalo proći između zahtjeva za odlazak na državno područje druge države članice i trenutka izdavanja odluke o vraćanju u skladu s člankom 6. stavkom 1.
It does not lay down an exception to the scope of the Return Directive additional to those set by Article 2(2) — see judgment of the ECJ in Case C-47/15, Affum (paragraphs 82-85).
Treba izabrati odgovarajući vremenski okvir u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, uzimajući u obzir pojedinačne okolnosti, načelo proporcionalnosti i činjenicu da se u zakonskoj odredbi upotrebljava riječ „odmah”.
Subsequent use of bilateral agreements between Member States A-B and B-C: the Return Directive, notably Article 6(3), does not expressly interdict ‘domino’ taking back under existing bilateral arrangements.
Vrijeme između zahtjeva za odlazak na državno područje druge države članice i trenutka izdavanja odluke o vraćanju u skladu s člankom 6. stavkom 1. ne smije se uračunavati kao dio mogućeg roka za dobrovoljni odlazak jer je takav rok element odluke o vraćanju i počet će teći tek od trenutka izdavanja odluke o vraćanju.
It is, however, important that in the end a full return procedure in accordance with the Directive will be carried out by one Member State.
Nadzor odlaska u drugu državu članicu: u zakonodavstvu Unije nije propisano kako se mora nadzirati ispunjavanje obveze odlaska u drugu državu članicu.
Since this kind of subsequent procedures is cost intensive for administrations and involves additional discomfort for the returnee, Member States are encouraged to refrain from applying this practice.
Države članice trebale bi osigurati, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, da se na odgovarajući način prati provedba njihovih odluka.
No EU-wide entry bans when using Article 6(3): when passing back an illegally staying third-country national to another Member State under Article 6(3) no EU entry ban can be issued under Article 11, since Article 11 applies only in connection with the issuing of a return decision and does not apply in case of mere ‘passing back’ to another Member State.
Provjera valjanosti dozvola/odobrenja koje je izdala druga država članica: trenutačno ne postoji centraliziran sustav za razmjenu informacija između država članica o tome pitanju.
Moreover, it is pointless from a practical point of view to issue an EU entry ban in a situation in which the person does not yet leave the EU.
Potiče se države članice da bilateralno surađuju i bez odlaganja razmjenjuju relevantne informacije u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i bilateralnim sporazumom o suradnji.
As regards the possibility to issue purely national entry bans in exceptional circumstances under Article 25(2) SIC, see section 11.8.
U tu se svrhu mogu upotrebljavati i postojeće nacionalne kontaktne točke (na primjer, one koje su navedene u Prilogu 2.
Decision to transfer the third-country national to another Member State: such decision constitutes one of the measures provided for by the Return Directive to bring the illegal stay to an end and is a stage preparatory to removal from the territory of the Union.
Schengenskom priručniku [31]).Pojam „dozvola boravka ili drugo odobrenje kojim se daje pravo na boravak” [32] vrlo je širok i obuhvaća svaki odobreni status ili dozvolu koju je izdala država članica koja daje pravo na zakonski boravak i ne predstavlja samo prihvaćenje privremene odgode vraćanja/uklanjanja.
Since the notion of ‘return’ under the Return Directive always implies return to a third country, it is recommended to call this kind of national decision ‘transfer decision’ or ‘passing-back decision’ and not to call it ‘return decision’.
dugoročna viza (njome se očito daje pravo na boravak),
Standstill clause: Article 6(3) is an express ‘standstill’ clause.
privremena dozvola za humanitarnu pomoć (ako se takvom dozvolom osigurava pravo na boravak, a ne samo odgoda vraćanja),
Member States may only use the option offered by Article 6(3) in relation to bilateral readmission arrangements that entered into force before 13 January 2009.
istekla boravišna dozvola izdana na temelju valjanog statusa međunarodne zaštite (status međunarodne zaštite ne ovisi o valjanosti dokumenta kojim se to dokazuje),
Existing agreements which were renegotiated or renewed after 13 January 2009 may continue to be covered by Article 6(3) if the renegotiated/renewed agreement is an amendment of the already existing agreement and clearly labelled as such.
valjana viza u nevažećoj (istekloj) putnoj ispravi – u skladu s primjenjivim zakonodavstvom Unije, nije dopušteno izdati vizu čiji je rok valjanosti dulji od valjanosti putovnice.
If the renegotiated/renewed agreement is an aliud (an entirely new agreement with different substance), then Article 6(3) would not cover it anymore.
Stoga se slučaj valjane vize u nevažećoj putovnici nikada ne bi trebao javiti u praksi.
Readmission agreements between Schengen Member States and the UK: for the purposes of interpreting Article 6(3), the UK is to be considered as a Member State.
Ako ipak dođe do toga, konkretni državljanin treće zemlje ne bi se trebao neopravdano kažnjavati.
Legal basis: Return Directive — Article 6(4)
Za detaljne smjernice o primjenjivim pravilima o vizama vidjeti ažurirani Priručnik o vizama – dio II., točke 4.1.1. i 4.1.2.
Member States may at any moment decide to grant an autonomous residence permit or other authorisation offering a right to stay for compassionate, humanitarian or other reasons to a third-country national staying illegally on their territory.
[33].Pojmom nije obuhvaćeno sljedeće:
In that event no return decision shall be issued.
istekla boravišna dozvola na temelju na isteklog boravišnog statusa,
Member States are free — at any moment — to grant a permit or right to stay to an illegally staying third-country national.
dokument kojim se potvrđuje privremena odgoda udaljavanja,
In this event, any pending return procedures shall be closed and an already issued return decision or removal order must be withdrawn or suspended, depending on the nature of the permit.
dopuštenje (ako dopuštenje ne podrazumijeva zakonsko pravo na boravak).
The same applies in cases in which Member States have to grant a right to stay, for example following the submission of an asylum application.
Općenito je pravilo da nema udaljavanja u druge države članice u sljedećim slučajevima: ako državljanin treće zemlje ne pristane na dobrovoljni povratak u skladu s člankom 6. stavkom 2. u državu članicu u kojoj ima dozvolu, primjenjuje se članak 6. stavak 1. i donosi se odluka o vraćanju u kojoj je predviđen izravni povratak u treću zemlju.
It is up to Member States to decide which approach (withdrawal or suspension of the return decision) should be applied, taking into account the nature and likely duration of the permit or right to stay which was granted, and the need to ensure effective return procedures.
Nije moguće prisilno vraćanje osobe u drugu državu članicu, osim ako je u postojećem bilateralnom sporazumuizmeđu država članica koji je bio na snazi 13. siječnja 2009. (vidjeti odjeljak 5.5.) izričito predviđena ta mogućnost ili u određenim okolnostima kada vraćanje/udaljavanje u treću zemlju nije moguće i država članica koja je izdala dozvolu suglasna je primiti natrag tu osobu.
However, according to the judgment of the ECJ in Case C-601/15, J.N.
U primjeni članka 6. stavka 2. ne izdaje se zabrana ulaska u EU: pri prepuštanju državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom drugoj državi članici u skladu s člankom 6. stavkom 2. nije moguće izdati zabranu ulaska u EU iz članka 11. jer se članak 11. primjenjuje samo u vezi s izdavanjem odluke o vraćanju i ne primjenjuje se u slučajevima „prepuštanja” drugoj državi članici.
(paragraphs 75-80), when a Member State grants the right to remain on its territory to a third-country national who applied for international protection and who was already subject to a return decision prior to the application, Member States should suspend the enforcement of the return decision (and not withdraw the decision) until a decision on the application for international protection is taken (see also section 7).5.7.
Nadalje, u praksi je besmisleno izdavati zabranu ulaska u EU u situaciji kada će osoba nastaviti zakonito boraviti u drugoj državi članici.
Legal basis: Return Directive — Article 6(5)
Hitni odlazak zbog razloga javnog poretka ili nacionalne sigurnosti: u iznimnim okolnostima iz članka 6. stavka 2. druge rečenice (2. slučaj), protiv osobe odmah se donosi oduka o vraćanju i osobu se udaljuje u treću zemlju.
If a third-country national staying illegally on the territory of a Member State is the subject of a pending procedure for renewing his or her residence permit or other authorisation offering a right to stay, that Member State shall consider refraining from issuing a return decision, until the pending procedure is finished, without prejudice to paragraph 6.
O toj bi činjenici trebala biti obaviještena država članica u kojoj osoba ima pravo boravka.
Member States are free to refrain from issuing a return decision to illegally staying third-country nationals who are waiting for a decision on the renewal of their permit.
Praktični primjeri:
Member States are encouraged to make use of this provision also in cases in which it is likely that the application for renewal will be successful and to provide the persons concerned at least with the same treatment as the one offered to returnees during a period for voluntary departure or during postponed return.
Direktive i zatražiti osobu da se vrati u državu članicu B. U pogledu istodobnog postojanja zabrane ulaska koju izdaje država članica C i dozvole boravka koju izdaje država članica B, to mora biti pojašnjeno na bilateralnoj razini između države članice koja izdaje upozorenje (C) i države članice koja je izdala dozvolu (B) u skladu s člankom 25. stavkom 2.
This provision does not cover pending procedures for renewal of a residence permit in another Member State.
Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma.
The fact that a person is subject to a pending procedure for renewal of a residence permit in another Member State may, however, in specific circumstances justify postponement of return in accordance with Article 9(2) or the application of more favourable measures in accordance with Article 4(3).
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 6. stavak 3.
Legal basis: Directive 2014/66/EU of the European Parliament and of the Council [35] (the ‘Intra-Corporate Transfers Directive’) — Article 23; Council Directive 2003/109/EC [36] (the ‘LTR Directive’) (amended by Council Directive 2011/51/EU [37]) — Articles 12 and 22; Council Directive 2009/50/EC [38] (the ‘Blue Card Directive’) — Article 18
Okvirni popis postojećih bilateralnih sporazuma o ponovnom prihvatu između država članica dostupan je na: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/
The above-quoted Directives contain special rules on readmission between Member States in cases of intra-EU mobility of certain categories of third-country nationals (intra-corporate transfers, holders of EU Blue Cards, long-term residents).
Države članice mogu se suzdržati od izdavanja odluke o vraćanju državljaninu treće zemlje koji nezakonito boravi na njihovom državnom području, ako konkretnog državljanina treće zemlje preuzme druga država članica prema bilateralnom sporazumu ili dogovorima koji važe na dan stupanja na snagu ove Direktive (tj.
These provisions are to be considered as leges speciales (more specific rules) which have to be followed in the first place in those cases expressly covered by the said Directives.
13. siječnja 2009.).
Legal basis: Return Directive — Article 7(1)
U tom slučaju država članica koja je preuzela konkretnog državljanina treće zemlje primjenjuje stavak 1.
A return decision shall provide for an appropriate period for voluntary departure of between seven and thirty days, without prejudice to the exceptions referred to in paragraphs 2 and 4.
Ovom je odredbom predviđeno – kao iznimka i u obliku „klauzule o mirovanju” – mogućnost država članica da vraćaju nezakonite migrante u druge države članice u skladu s bilateralnim sporazumima ili sporazumima koji su postojali 13. siječnja 2009.
Member States may provide in their national legislation that such a period shall be granted only following an application by the third-country national concerned.
Povijesni podsjetnik/objašnjenje: ova odredba uključena je u tekst Direktive o vraćanju tek u kasnoj fazi pregovora nakon upornog zahtijevanja određenih država članica koje su ustrajale u tome da ih Direktiva ne bi trebala obvezati na promjenu čvrsto uspostavljene prakse preuzimanja/prepuštanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom drugim državama članicama u skladu s bilateralnim sporazumima.
In such a case, Member States shall inform the third-country nationals concerned of the possibility of submitting such an application.
Direktiva o vraćanju temelji se na načelu izravnog vraćanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom iz EU-a u treće zemlje.
The promotion of voluntary departure is one of the key objectives of the Return Directive.
Člankom 6. stavkom 3.
Unless there are reasons to conclude that this would undermine the purpose of return, voluntary departure in compliance with an obligation to return is preferable to removal for the threefold reason that it is a more dignified, safer and frequently more cost-effective return option.
Direktive stoga se utvrđuje iznimka koja se odnosi isključivo na obvezu država članica na čijem se državnom području nalazi državljanin treće zemlje da izdaju odluku o vraćanju, čime ta odluka postaje obveza države članice koja ga je preuzela.
During the period for voluntary departure, the third-country national concerned is under the obligation to return, although this obligation cannot be enforced until the expiry of such period, or if a risk of absconding or a risk to public policy, public security or national security emerge, or an application for legal stay is dismissed as manifestly unfounded or fraudulent (see section 6.3).
Njime se ne utvrđuje iznimka u pogledu područja primjene Direktive o vraćanju, osim iznimaka utvrđenih člankom 2. stavkom 2. – vidjeti presudu Suda EU-a u predmetu C-47/15, Affum (točke od 82. do 85.).