natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A Member State cannot deem a third-country national to pose a risk to public policy on the sole ground that that national is suspected, or has been criminally convicted, of an act punishable as a criminal offence under national law.
Povelje o temeljnim pravima, države članice trebale bi povratniku osigurati mogućnost navođenja individualnih okolnosti i potreba koje se trebaju uzeti u obzir pri utvrđivanju razdoblja koje će se odobriti, u slučajevima kada se vrijeme dobrovoljnog odlaska utvrđuje po službenoj dužnosti i u slučajevima kada se razdoblje utvrđuje na temelju zahtjeva povratnika.
Other factors, such as the nature and seriousness of that act, the time which has elapsed since it was committed and any matter which relates to the reliability of the suspicion that the third-country national concerned committed the alleged criminal offence is also relevant for a case-by-case assessment which has to be carried out in any case.
Iako se Direktivom o vraćanju zabranjuje prisilno vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom tijekom vremena za dobrovoljni povratak, to ne sprječava države članice da pokrenu potrebne upravne postupke tijekom tog vremena u pogledu moguće provedbe odluke o vraćanju (na primjer, uspostavljanje kontakta s tijelima trećih zemalja za dobivanje putnih isprava, organiziranje logistike za postupke udaljavanja).
Annex 39 to the Schengen Handbook, ‘Standard form for recognising a return decision for the purposes of transit by land’
Na temelju pojedinačne procjene situacije državljanina treće zemlje te osobito uzimajući u obzir izglede za vraćanje i spremnost državljanina treće zemlje na suradnju s nadležnim tijelima, Komisija preporučuje da države članice odobre najkraće moguće vrijeme za dobrovoljni odlazak koje je potrebno za organizaciju i provedbu vraćanja.
Map of participating Member States (available as EMN ad hoc query, return, 2015, at the EMN Europa website)
Razdoblje dulje od sedam dana treba odobriti samo kada državljanin treće zemlje aktivno surađuje u postupku vraćanja.
Reminder/explanation: a returnee who intends to leave the territory of the EU by land within the period for voluntary departure does not have any valid visa or other permission to transit through another Member States to his/her country of return, therefore running the risk of being apprehended/stopped by the police on the way and being subject of a second return decision issued by the transit Member State.
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 7. stavak 2.
This runs contrary to the policy objective of the Return Directive to ensure effective return, including through voluntary departure.
Ako je to potrebno, države članice produljuju vrijeme za dobrovoljni odlazak za odgovarajuće razdoblje, uzimajući u obzir posebne okolnosti pojedinačnog slučaja, kao što su dužina boravka, djeca koja pohađaju školu i postojanje obiteljskih i društvenih veza.
Issuing a transit visa to the returnee would be an inappropriate and inadequate solution, since granting a visa to illegally staying third-country nationals who are obliged to leave would be contrary to EU rules on visa.
Ne postoji unaprijed utvrđeni najdulji rok za produljenje vremena za dobrovoljni odlazak i svaki bi pojedini slučaj trebalo rješavati s obzirom na utemeljenost u skladu s nacionalnim provedbenim propisima i upravnom praksom.
Moreover transit Member States do not seem to have any incentive to issue such kind of visa (risk that persons may abscond and/or cause removal costs) and would in practice therefore frequently refuse issuing the visa.
Države članice uživaju široko diskrecijsko pravo u utvrđivanju bi li produljenje vremena za dobrovoljni odlazak bilo „primjereno”.
Providing for a ‘European laissez-passer’ for the returnee does not offer a solution either: in the absence of a clearly defined legal nature and legal effects of such a ‘laissez-passer’, the returnee would — strictly legally speaking — still be considered as illegally staying in the transit Member State and might therefore be subject of a new return decision in accordance with Article 6(1).
Uzimajući u obzir upućivanje u tekstu na djecu koja pohađaju školu, produljenje vremena za dobrovoljni odlazak do kraja semestra ili školske godine ili u trajanju do jedne školske godine može se odobriti pod uvjetom da je to u najboljem interesu djeteta i da su sve relevantne okolnosti slučaja propisno uzete u obzir.
One way of avoiding the problem is to promote direct return to third countries by air.
Produljenje roka za više od 30 dana može biti odobreno na početku (trenutak u vremenu kada se donosi odluka o vraćanju) ako je opravdano pojedinačnom procjenom okolnosti slučaja.
This may, however, be expensive and unpractical for the returnee.
Nije nužno prvo odobriti rok od 30 dana i zatim ga naknadno produljiti.
An approach expressly recommended by the Commission is for the transit Member States to recognise return decisions issued by the first Member State using Annex 39 to the Schengen Handbook ‘Standard form for recognising a return decision for the purposes of transit by land’ (issued by the Commission in September 2011, following consultations with concerned Member States at technical level and discussion within the Migration-Expulsion Working Party of the Council of the European Union).
Izraz „ako je to potrebno” odnosi se na okolnosti povratnika i okolnosti povezane s državom vraćanja.
According to this approach, the transit Member State may recognise the return decision, including the period for voluntary departure, granted by the first Member State and will let the returnee transit on the basis of the recognised decision and the recognised period for voluntary departure.
Države članice imaju pravo diskrecije u odnosu na bit i regulatorni opseg svojih nacionalnih provedbenih propisa u tome području.
This approach has the advantage that the transit Member State is not obliged to issue a new return decision and that it can ask the first Member State to reimburse all cost related to removal if something goes wrong and the returnee needs to be removed at the cost of the transit State (in application of Council Decision 2004/191/EC [42]).Those Member States which are still reluctant to use this voluntary option (either as sending or receiving Member State) are encouraged to join in and to inform Commission and other Member States about their participation.
Tri slučaja navedena u članku 7. stavku 2. (duljina boravka, djeca koja pohađaju školu, obiteljske veze) treba izričito poštovati u nacionalnim provedbenim propisima i upravnoj praksi.
Form of recognition: the very broad and general wording of Directive 2001/40/EC provides for discretion as regards the practical modalities (procedural details) for mutual recognition in accordance with practical needs and national legislation.
Upravni propisi država članica mogu biti detaljniji i u njima mogu biti predviđeni drugi razlozi za produljenje, ali ne bi trebali biti manje precizni, ugrožavajući time usklađivanje.
The form proposed in Annex 39 of the Schengen Handbook is one possible but not the exclusive way to proceed.
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 7. stavak 3.
Legally speaking, all relevant elements of the return decision issued by Member State A are recognised by Member State B, including recognition of the statement that the third-country national is illegally staying and enjoys a period for voluntary departure — with effect for the territory of the recognising Member State B.
Određene obveze čiji je cilj sprječavanje opasnosti od bijega, kao što je redovno javljanje tijelima, polog odgovarajućeg novčanog jamstva, dostava dokumenata ili obveza boravka u određenom mjestu, mogu se odrediti tijekom vremena za dobrovoljni odlazak.
The recognising Member State enjoys three different ‘safeguards’, namely:
Obveze navedene u članku 7. stavku 3. mogu se odrediti kada treba izbjeći opasnost od bijega.
use of the standard form of Annex 39 is made on a voluntary basis only; this always leaves Member States with the option not to recognise a return decision issued by another Member State in a specific individual case;
Ako se pojedinačnom procjenom slučaja pokaže da ne postoje posebne okolnosti, takve obveze nisu opravdane – vidjeti presudu Suda EU-a u predmetu C-61/11, El Dridi, točka 37.: „Na temelju članka 7. stavaka 3. i 4. te direktive može se zaključiti da države članice mogu samo u posebnim okolnostima, kao u slučaju kada postoji opasnost od bijega, tražiti, prvo, od primatelja odluke o vraćanju da se redovito javlja nadležnim tijelima, da dostavi primjereno financijsko jamstvo, da dostavi isprave ili boravi u određenom mjestu ili, drugo, odobriti razdoblje kraće od sedam dana za dobrovoljni odlazak ili se čak suzdržati od odobravanja tog razdoblja”.
the first Member State may only grant a period for voluntary departure in accordance with Article 7 of the Return Directive if there is no ‘counter-indication’, such as a risk of absconding.
Komisija preporučuje da države članice upotrebljavaju takvu mogućnost kada treba izbjeći opasnost od bijega tijekom vremena za dobrovoljni povratak.
The assessment of the personal situation of returnees in accordance with Article 7 which has to be carried out by the first Member State may be a helpful reassurance for the recognising transit Member State;
Treba obratiti pozornost na činjenicu da mogućnost država članica da određuju određene obveze može predstavljati prednost za povratnika jer se njome može omogućiti odobravanje vremena za dobrovoljni odlazak u slučajevima u kojima inače ne bi trebalo biti potrebno takvo postupanje.
if something goes wrong and the returnee needs to be removed at the cost of the transit State, all cost related to removal can be charged to the first Member State in application of Council Decision 2004/191/EC.
Nije moguće dati opće primjenjivi podatak o tome koji iznos čini „prikladno financijsko jamstvo”.
Council Directive 2003/110/EC [43] on assistance in cases of transit for the purpose of removal by air provides for a legal frame on cooperation between the competent authorities at Member States' airports of transit with regard to both escorted and unescorted removal by air.
U svakom slučaju treba poštovati načelo proporcionalnosti, odnosno, iznosom bi trebalo uzeti u obzir pojedinačnu situaciju povratnika.
The term ‘unescorted removal’ in this Directive (which was adopted five years before the Return Directive) can be interpreted as also covering ‘voluntary departure’ within the meaning of the Return Directive [44].
U trenutačnoj praksi država članica predviđen je iznos od 200 do 5000 EUR.
The Commission recommends to make systematic use of Directive 2003/110/EC when organising transit by air in the context of voluntary departure (see also section 7.2).
Ako je to potrebno u pojedinom slučaju, obveze navedene u članku 7. stavku 3. mogu se odrediti i na kumulativan način.
Currently there is no central EU system for keeping track of voluntary departure.
Kada određuju obveze iz članka 7. stavka 3., države članice trebale bi uzeti u obzir pojedinačnu situaciju povratnika i osigurati potpuno poštovanje načela proporcionalnosti.
In cases of transit by land of returnees in accordance with the recommendation set out in Annex 39 to the Schengen Handbook, a confirmation is faxed back from the border guard to the Member State that issued the return decision.
Države članice izbjegavaju određivanje obveza koje se de facto ne mogu ispuniti (na primjer, ako osoba nema putovnicu, on/ona neće je moći dostaviti).
In other cases, returnees sometimes report back via Member States' consulates in third countries.
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 7. stavak 4.
Sometimes departure is also registered by border guards conducting exit checks.
Ako postoji opasnost od bijega ili ako je zahtjev za zakonit boravak odbijen kao očigledno neutemeljen ili lažan, ili ako konkretna osoba predstavlja opasnost za javni poredak, javnu sigurnost ili nacionalnu sigurnost, države članice mogu se suzdržati od odobravanja vremena za dobrovoljni odlazak ili mogu odobriti vrijeme kraće od sedam dana.
The absence of a central Union system for keeping track of voluntary departure creates a gap, both in terms of enforcement verification and in terms of statistics.
Države članice mogu se suzdržati od odobravanja vremena za dobrovoljni odlazak u slučajevima – koji su iscrpno navedeni u članku 7. stavku 4.
The Commission proposal for a Regulation on the use of the Schengen Information System for the return of illegally staying third-country nationals [45] aims at addressing this situation.
Direktive o vraćanju – kada postoji „kontraindikacija”, odnosno kada postoji opasnost od bijega državljanina treće zemlje (vidjeti odjeljak 1.6.) ili opasnost za javni poredak, javnu sigurnost i nacionalnu sigurnost (na primjer, prethodne osude za teška kaznena djela počinjena u državama članicama) i kada je zahtjev za zakonit boravak (na primjer, zahtjev za azil, zahtjev za obnovu dozvole) odbijen kao očito neutemeljen ili lažan.
In the short term, Member States should put in place means to verify whether a third-country national has left the Union, including within the period for voluntary departure and without assistance, to ensure an effective follow up in case of non-compliance.
Kada se na temelju pojedinačne procjene može utvrditi da u određenom slučaju postoje takve „kontraindikacije”, vrijeme za dobrovoljni odlazak ne bi trebalo odobriti, a vrijeme kraće od sedam dana treba odobriti samo ako to ne sprječava nacionalna tijela u izvršenju udaljavanja.
Member States are encouraged to make best use of the available information channels and for this purpose:
Međutim, države članice mogu promijeniti svoju procjenu situacije u bilo kojem trenutku (povratnik koji prethodno nije surađivao može promijeniti svoj stav i prihvatiti ponudu za potpomognuti dobrovoljni povratak) i odobriti vrijeme za dobrovoljni odlazak iako je izvorno postojala opasnost od bijega.
Systematically encourage those returnees who are granted a period for voluntary departure to inform the authorities who had issued the return decision (and entry ban) about their successful departure.
U načelu nije moguće sve osobe koje su nezakonito ušle lišiti mogućnosti dobivanja vremena za dobrovoljni odlazak.
The returnee may signal his departure to the border guard upon departure, at the consular representation of a Member State in his country of origin following return, or even in writing with sufficient proof in annex.
Takvo opće pravilo bilo bi protivno definiciji opasnosti od bijega, načelu proporcionalnosti i obvezi izvršavanja procjene pojedinačnih slučajeva, umanjujući effet utile članka 7. (promicanje dobrovoljnog odlaska).
In order to enhance this practice, an information sheet may be systematically attached to the return decision or to the travel document, containing the name and other identifiers of the third-country national, instructions and contact details of the issuing authority, so that the border guard could stamp it at exit and send it back as proof of departure to the issuing authority.
U skladu s člankom 7. stavkom 4. moguće je isključiti državljane trećih zemalja koji su podnijeli lažne zahtjeve.
Such information sheet could also specify the benefits for the returnee of informing the authorities about successful departure.
Člankom 7. stavkom 4. izričito su obuhvaćeni očito neutemeljeni ili lažni zahtjevi.
Ask border guards conducting exit checks to enquire — when they become aware of the exit of an irregular migrant — whether the returnee is subject of a return decision accompanied by a period for voluntary departure and, if this is the case, to systematically inform the authorities who issued the return decision about departure.
Zahtjevi podneseni u cilju zloupotrebe obuhvaćali bi viši stupanj osuđujućeg ponašanja od očito neutemeljenih zahtjeva, stoga bi članak 7. stavak 4. trebalo tumačiti kao da obuhvaća i zahtjeve podnesene u cilju zloupotrebe.
Use Annex 39 (see section 6.4) for confirming the departure of illegally staying third-country nationals transiting by land through the territory of a Member State other than the one that issued the return decision.
Moguće je isključiti i osobe koje predstavljaju rizik za javni poredak, javnu sigurnost ili nacionalnu sigurnost.
Member States should also consider establishing contacts with airline companies to obtain information on whether the third-country nationals that returned unescorted were present on board of the airplane at the moment of expected departure.
U predmetu C-554/13, Zh. i O [41]., Sud EU-a objasnio je u ovom pogledu da države članice u osnovi zadržavaju slobodu da u skladu s nacionalnim potrebama utvrde zahtjeve pojma javnog poretka.
Legal basis: Return Directive — Article 8(1)-(4)
Pojam „opasnost od bijega” razlikuje se od „rizika za javni poredak”.
Member States shall take all necessary measures to enforce the return decision if no period for voluntary departure has been granted in accordance with Article 7(4) or if the obligation to return has not been complied with within the period for voluntary departure granted in accordance with Article 7.
Pojam „rizika za javni poredak” pretpostavlja, osim poremećaja društvenog poretka koji podrazumijeva svako kršenje zakona, postojanje stvarne, aktualne i dovoljno ozbiljne prijetnje koja utječe na jedan od temeljnih interesa društva.
Member States may adopt a separate administrative or judicial decision or act ordering the removal.
Za procjenu svakog pojedinog slučaja koja se u svakom slučaju mora provoditi važni su i drugi čimbenici, kao što su priroda i težina tog djela, vrijeme koje je prošlo od počinjenja tog djela i sva pitanja koja se odnose na pouzdanost sumnje da je predmetni državljanin treće zemlje počinio navodno kazneno djelo.
Where Member States use — as a last resort — coercive measures to carry out the removal of a third-country national who resists removal, such measures shall be proportionate and shall not exceed reasonable force.
Prilog 39.
They shall be implemented as provided for in national legislation in accordance with fundamental rights and with due respect for the dignity and physical integrity of the third-country national concerned.
Schengenskom priručniku „Standardni obrazac za priznavanje odluke o vraćanju u svrhu prijevoza kopnom”
The Return Directive fixes an objective (‘enforce the return decision’) which should be achieved in an effective and proportionate manner with ‘all necessary measures’, whilst leaving the concrete modalities (the ‘how’) up to Member States' legislation and administrative practices — see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian, paragraph 36: ‘[…] the expressions “measures” and “coercive measures” contained therein refer to any intervention which leads, in an effective and proportionate manner, to the return of the person concerned’.
Karta država članica sudionica (dostupna kao EMN ad-hoc upit, vraćanje, 2015. na web-mjestu EMN-a Europa)
Irrespective of the duties of third-country nationals to cooperate on their identification and to request the necessary documents to their national authorities, the obligation on the Member States to take ‘all necessary measures’ also include to timely request to the third country of readmission to deliver a valid identity or travel document, or to request accepting the use of the European Travel Document for Return [46] if foreseen by the agreements or arrangements in force with the third country, in order to allow for the physical transportation of the third-country national out of the Member State.
Podsjetnik/objašnjenje: povratnik koji namjerava napustiti državno područje EU-a kopnom unutar vremena za dobrovoljni odlazak nema valjanu vizu ili drugu dozvolu za prijevoz kroz druge države članice u svoju zemlju vraćanja i stoga riskira da će ga policija uhititi/zaustaviti na putu kući i da će protiv njega biti donesena druga odluka o vraćanju izdana u tranzitnoj državi članici.
The use of the European Travel document for Return should be further promoted in negotiations and application of bilateral and EU readmission agreements and other arrangements with third countries.
To je protivno cilju politike Direktive o vraćanju da se osigura učinkovito vraćanje, uključujući putem dobrovoljnog odlaska.
Administrative procedures with third countries aimed at preparing the removal operation (for example obtaining the necessary travel documents and authorisations) can be launched during the period for voluntary departure, without putting at risk the third-country national concerned (see also section 6).To reduce the impact of potential abuses, in particular those related to unfounded, multiple and ‘last-minute’ asylum applications, as well as unfounded appeals against asylum or return-related decisions made with the sole purpose of delaying or frustrating the enforcement of return decisions, the Commission recommends that Member States take measures to organise proceedings for the examination of applications for international protection in an accelerated or, where appropriate, border procedures, in accordance with Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council [47] (the ‘Asylum Procedures Directive’).
Izdavanje tranzitne vize povratniku bilo bi neprimjereno i neodgovarajuće rješenje jer bi izdavanje vize državljanima treće zemlje s nezakonitim boravkom koji moraju otići bilo protivno pravilima EU-a o vizama.
Borderline between voluntary departure and removal: return is a very broad concept and covers the process of going back to a third country in compliance (voluntary or enforced) with an obligation to return.
Nadalje, čini se da tranzitne države članice nemaju poticaja izdavati takvu vrstu vize (opasnost od bijega osobe i/ili od nastanka troškova udaljavanja) i u praksi će stoga često odbiti izdavanje vize.
Removal is much narrower.
Izdavanje „europske propusnice” povratniku također nije prihvatljivo rješenje: Ako pravna priroda i pravni učinci takve propusnice nisu jasno definirani, i dalje bi se smatralo da povratnik – u strogo pravnom smislu – nezakonito boravi u tranzitnoj državi članici i stoga može biti donesena nova odluka o vraćanju u skladu s člankom 6. stavkom 1.
It means enforcement of the obligation to return, namely the physical transportation out of the Member State.
Jedan od načina izbjegavanja problema jest promicanje izravnog povratka u treće zemlje zračnim putem.
The ECJ has already highlighted in Case C-61/11, El Dridi, (paragraph 41) and Case C-329/11, Achughbabian, that the Return Directive foresees a ‘gradation of measures’ ranging from voluntary to enforced.
Međutim, to može biti skupo i nepraktično za povratnika.
In practice there are frequently cases which contain both elements of forced return (detention) and of voluntariness (subsequent voluntary travelling without need of physical force).
Pristup koji Komisija izričito preporučuje jest da tranzitne države članice priznaju odluke o vraćanju koje je izdala prva država članica primjenom Priloga 39.
Member States are encouraged to use — at all stages of the procedure — the least intrusive measures.
Schengenskom priručniku „Standardni obrazac za priznavanje odluke o vraćanju u svrhu prijevoza kopnom” (koji je Komisija izdala u rujnu 2011. nakon savjetovanja s predmetnim državama članicama na tehničkoj razini i rasprave u okviru Radne skupine Vijeća Europske unije o migraciji-protjerivanju).
If returnees who are subject of removal/detention change their attitude and show willingness to cooperate and to depart voluntarily, Member States are encouraged and entitled to show flexibility.
U skladu s ovim pristupom, država članica tranzita može priznati odluku o vraćanju uključujući vrijeme dobrovoljnog odlaska koje je odobrila prva država članica i dopustiti povratniku tranzit na temelju priznate odluke i priznatog vremena dobrovoljnog odlaska.