natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 12 and 13 December 2002, the Copenhagen European Council adopted a declaration stating that the ‘Berlin plus’ arrangements and the implementation thereof will apply only to those Member States of the Union which are also either NATO members or parties to the ‘Partnership for Peace’, and which have consequently concluded bilateral security agreements with NATO,
U skladu s člankom 5.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Protokola br.
Article 1
22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u pripremi i provedbi odluka i djelovanja Unije koji imaju implikacije u području obrane.
Brigadier General Anton WALDNER is hereby appointed EU Force Commander for the European Union military operation in Bosnia and Herzegovina as from 28 March 2017.
Europsko vijeće je 12. i 13. prosinca 2002. u Kopenhagenu donijelo deklaraciju u kojoj se navodi da se dogovori „Berlin plus” i njihova provedba primjenjuju samo na one države članice Unije koje su ili članice NATO-a ili stranke „Partnerstva za mir” i koje su slijedom toga sklopile bilateralne sigurnosne sporazume s NATO-om,
Decision (CFSP) 2016/332 is hereby repealed.
Članak 1.
Article 3
Brigadni general Anton WALDNER imenuje se zapovjednikom snaga EU-a za vojnu operaciju Europske unije u Bosni i Hercegovini od 28. ožujka 2017.
This Decision shall enter into force on 28 March 2017.
Članak 2.
Done at Brussels, 29 March 2017.
Odluka (ZVSP) 2016/332 stavlja se izvan snage.
For the Political and Security Committee
Članak 3.
The Chairperson
Ova Odluka stupa na snagu 28. ožujka 2017.
OJ L 252, 28.7.2004, p.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. ožujka 2017.
10.
Za Politički i sigurnosni odbor
Decision (EU) 2017/684 of the European Parliament and of the Council
Odluka (EU) 2017/684 Europskog parlamenta i Vijeća
on establishing an information exchange mechanism with regard to intergovernmental agreements and non-binding instruments between Member States and third countries in the field of energy, and repealing Decision No 994/2012/EU
kojom se uspostavlja mehanizam razmjene informacija u pogledu međuvladinih sporazuma i neobvezujućih instrumenata između država članica i trećih zemalja u području energetike te stavlja izvan snage Odluka br. 994/2012/EU
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 194(2) thereof,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 194. stavak 2.,
Having regard to the proposal from the European Commission,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
In order to safeguard the Union's energy supply, it is necessary to diversify energy sources and build new energy interconnections between Member States.
Kako bi se zaštitila opskrba Unije energijom, potrebno je diversificirati izvore energije i graditi nove energetske interkonekcije među državama članicama.
The objective of the Energy Union Strategy, as adopted by the Commission on 25 February 2015, is to give consumers secure, sustainable, competitive and affordable energy.
Cilj je Strategije energetske unije, kako ju je donijela Komisija 25. veljače 2015., pružiti potrošačima sigurnu, održivu, konkurentnu i povoljnu energiju.
In the same spirit, the European Council in its conclusions of 19 March 2015 called for full compliance with Union law of all agreements related to the buying of gas from external suppliers, notably by reinforcing transparency of such agreements and compatibility with Union energy security provisions.
Odluka br. 994/2012/EU Europskog parlamenta i Vijeća [3] bila je korisna za dobivanje informacija o postojećim međuvladinim sporazumima te za utvrđivanje problema koje oni predstavljaju u pogledu spojivosti s pravom Unije.
The European Parliament, in its resolution of 15 December 2015 entitled ‘Towards a European Energy Union’, stressed the need to enhance the coherence of the Union's external energy security policies and greater transparency in energy-related agreements.
Međutim, Odluka br. 994/2012/EU pokazala se neučinkovitom u osiguravanju usklađenosti međuvladinih sporazuma s pravom Unije.
Decision No 994/2012/EU of the European Parliament and of the Council [3] has been useful for receiving information on existing intergovernmental agreements and for identifying problems posed by them in terms of their compatibility with Union law.
Ta se Odluka uglavnom oslanjala na procjenu međuvladinih sporazuma koju je provodila Komisija nakon što su ih države članice sklopile s trećom zemljom.
However, Decision No 994/2012/EU has proved to be ineffective in terms of ensuring the compliance of intergovernmental agreements with Union law.
Iskustvo stečeno u provedbi Odluke br. 994/2012/EU pokazalo je da se takvom ex post procjenom ne iskorištava u potpunosti potencijal za osiguravanje usklađenosti međuvladinih sporazuma s pravom Unije.
That Decision has mainly relied on the assessment of intergovernmental agreements by the Commission after they were concluded by the Member States with a third country.
Posebno, međuvladini sporazumi često ne sadržavaju odgovarajuće klauzule o prestanku ili prilagodbi kojima bi se državama članicama omogućilo da uklone svaku neusklađenost u razumnom roku.
Experience gained in the implementation of Decision No 994/2012/EU has demonstrated that such an ex-post assessment does not fully exploit the potential for ensuring the compliance of intergovernmental agreements with Union law.
Nadalje, stajališta potpisnika već su utvrđena, što stvara politički pritisak protiv izmjene bilo kojeg aspekta sporazuma.
In particular, intergovernmental agreements often contain no appropriate termination or adaptation clauses which would allow Member States to eliminate any non-compliance within a reasonable period of time.
Visoka razina transparentnosti u pogledu sporazuma između država članica i trećih zemalja u području energetike doprinijet će postizanju tješnje suradnje unutar Unije kada je riječ o vanjskim odnosima u području energetike te dugoročnim ciljevima politike Unije u pogledu energetike, klime i sigurnosti opskrbe energijom.
Furthermore, the positions of the signatories have already been fixed, which creates political pressure not to change any aspect of the agreement.
Kako bi se izbjegla bilo koja neusklađenost s pravom Unije i povećala transparentnost, države članice trebale bi što prije obavijestiti Komisiju o svojoj namjeri da započnu pregovore o novim međuvladinim sporazumima ili izmjeni međuvladinih sporazuma.
A high degree of transparency with regard to agreements between Member States and third countries in the field of energy will be of benefit in achieving both closer intra-Union cooperation in the field of external energy relations and the Union's long-term policy objectives relating to energy, climate and security of energy supply.
Komisiju bi trebalo redovito obavješćivati o napretku pregovora.
In order to avoid any non-compliance with Union law and to enhance transparency, Member States should inform the Commission of their intention to enter into negotiations with regard to new intergovernmental agreements or amendments to intergovernmental agreements as soon as possible.
Države članice trebale bi imati mogućnost pozvati Komisiju da sudjeluje u pregovorima kao promatrač.
The Commission should be kept informed regularly of the progress of the negotiations.
Komisija bi trebala moći zatražiti da sudjeluje u pregovorima kao promatrač.
Member States should have the possibility to invite the Commission to participate in the negotiations as an observer.
Komisija bi tijekom pregovora o međuvladinu sporazumu trebala imati mogućnost savjetovati dotičnu državu članicu o načinu izbjegavanja nespojivosti tog sporazuma s pravom Unije.
The Commission should be able to request to participate in the negotiations as an observer.
U okviru toga, Komisija bi trebala imati i mogućnost skrenuti pozornost dotične države članice na odgovarajuće ciljeve energetske politike Unije, na solidarnost među državama članicama te na stajališta Unije o politici donesena u zaključcima Vijeća ili Europskog vijeća.
During the negotiation of an intergovernmental agreement, the Commission should have the possibility to advise the Member State concerned on how to avoid incompatibility of that agreement with Union law.
To, međutim, ne bi smjelo činiti dio pravne procjene Komisije o nacrtu međuvladina sporazuma ili izmjene.
In that framework, the Commission should also have the possibility to draw the attention of the Member State concerned to the relevant Union energy policy objectives, solidarity between Member States and Union policy positions adopted in Council or European Council conclusions.
Kako bi se osigurala usklađenost s pravom Unije i uzimajući u obzir činjenicu da međuvladini sporazumi i izmjene u području plina ili nafte trenutačno imaju najveće relativne posljedice na pravilno funkcioniranje unutarnjeg energetskog tržišta te na sigurnost opskrbe Unije energijom, države članice trebale bi Komisiju na ex ante osnovi obavješćivati o nacrtima međuvladinih sporazuma koji se odnose na plin ili naftu prije nego što oni postanu pravno obvezujući za stranke.
However, this should not form part of the legal assessment of the Commission of the draft intergovernmental agreement or amendment.
U duhu suradnje Komisija bi trebala pružati potporu državi članici u utvrđivanju problema usklađenosti nacrta međuvladina sporazuma ili izmjene.
In order to ensure compliance with Union law, and with due regard to the fact that intergovernmental agreements and amendments in the area of gas or oil currently have the largest relative repercussions on the proper functioning of the internal energy market and on the security of energy supply of the Union, Member States should, on an ex-ante basis, notify draft intergovernmental agreements relating to gas or oil to the Commission before they become legally binding on the parties.
Dotična država članica u tom bi slučaju bila bolje pripremljena za sklapanje sporazuma usklađenog s pravom Unije.
In a spirit of cooperation, the Commission should support the Member State in identifying compliance issues of the draft intergovernmental agreement or amendment.
Komisija bi za takvu procjenu trebala imati dovoljno vremena kako bi se postigla što veća pravna sigurnost i izbjegle nepotrebne odgode.
The Member State concerned would then be better prepared to conclude an agreement that complies with Union law.
Komisija bi trebala razmotriti mogućnost skraćivanja razdoblja predviđenih za procjenu ako je to prikladno, posebno ako to zatraži država članica ili ako je država članica dovoljno podrobno obavješćivala Komisiju tijekom faze pregovora, uzimajući u obzir u kojoj se mjeri nacrt međuvladina sporazuma ili izmjene temelji na oglednim klauzulama.
The Commission should have sufficient time for such an assessment in order to provide for as much legal certainty as possible while avoiding undue delays.
Kako bi u potpunosti iskoristile potporu Komisije, države članice trebale bi se suzdržati od sklapanja međuvladinih sporazuma koji se odnose na plin ili naftu, ili međuvladinih sporazuma koji se odnose na električnu energiju ako je država članica odlučila od Komisije zatražiti ex ante procjenu, sve dok je Komisija ne obavijesti o svojoj procjeni.
The Commission should consider shortening the periods that are provided for its assessment if appropriate, in particular if a Member State so requests or has kept the Commission informed in sufficient detail during the negotiations phase, and having regard to the extent to which the draft intergovernmental agreement or amendment is based on model clauses.
Države članice trebale bi poduzeti sve potrebne korake da postignu odgovarajuće rješenje za uklanjanje svake utvrđene nespojivosti.
In order to benefit fully from the Commission's support, Member States should refrain from concluding an intergovernmental agreement relating to gas or oil, or an intergovernmental agreement relating to electricity where a Member State has chosen to request ex-ante assessment by the Commission, until the Commission has informed the Member State of its assessment.
U kontekstu Strategije energetske unije, transparentnost u pogledu prijašnjih i budućih međuvladinih sporazuma i dalje je od iznimne važnosti te predstavlja važan element u osiguravanju energetske stabilnosti Unije.
The Member States should take all necessary steps to reach a suitable solution to eliminate any incompatibility identified.
Stoga bi države članice Komisiju i dalje trebale obavješćivati o postojećim i budućim međuvladinim sporazumima, bilo da su stupili na snagu ili se privremeno primjenjuju u smislu članka 25.
In light of the Energy Union Strategy, transparency with regard to past and future intergovernmental agreements continues to be of upmost importance and is an important element in ensuring the Union's energy stability.
Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora, kao i o novim međuvladinim sporazumima.
Therefore, Member States should continue notifying to the Commission existing and future intergovernmental agreements, whether they have entered into force or are being applied provisionally within the meaning of Article 25 of the Vienna Convention on the Law of Treaties, and new intergovernmental agreements.
Kad je riječ o međuvladinim sporazumima koji su stupili na snagu ili se privremeno primjenjuju prije stupanja na snagu ove Odluke, Komisija bi trebala procijeniti njihovu spojivost s pravom Unije te o tome obavijestiti države članice.
The Commission should assess the compatibility with Union law of intergovernmental agreements that are in force or apply provisionally on the date of entry into force of this Decision, and inform the Member States accordingly.
U slučaju nespojivosti, države članice trebale bi poduzeti sve potrebne korake da postignu odgovarajuće rješenje za uklanjanje utvrđene nespojivosti.
In the event of incompatibility, Member States should take all necessary steps to reach a suitable solution to eliminate the incompatibility identified.
Ova bi se Odluka trebala primjenjivati na međuvladine sporazume.
This Decision should apply to intergovernmental agreements.
Međuvladinim sporazumima, posebno njihovim sadržajem, a neovisno o njihovom službenom nazivu, izražava se namjera stranaka da sporazum bude obvezujući, u cijelosti ili djelomično.
Intergovernmental agreements express, in particular in their content, and regardless of their formal designation, the intention of the parties that the agreement should have binding force, entirely or in part.
Obavješćivati bi trebalo samo o međuvladinim sporazumima koji se odnose na kupnju, prodaju, provoz ili skladištenje energije ili trgovanje ili opskrbu njome u najmanje jednoj državi članici ili prema njoj ili na izgradnju energetske infrastrukture fizički povezane s najmanje jednom državom članicom ili upravljanje tom infrastrukturom.
Only intergovernmental agreements that concern the purchase, trade, sale, transit, storage or supply of energy in or to at least one Member State, or the construction or operation of energy infrastructure with a physical connection to at least one Member State should be notified.
Ako postoji dvojba, države članice trebale bi se bez odgode savjetovati s Komisijom.
Where in doubt, Member States should consult the Commission without delay.
U načelu, sporazumi koji više nisu na snazi ili se više ne primjenjuju ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Odlukom.
In principle, agreements that are no longer in force or are no longer applied should not be covered by this Decision.
Za potrebe ove Odluke pravno obvezujuća snaga instrumenta, ili njegovih dijelova, a ne njegov službeni naziv, jest taj koji ga čini međuvladinim sporazumom ili, u nedostatku pravno obvezujuće snage, neobvezujućim instrumentom.
It is the legally binding force of an instrument, or of parts thereof, not its formal designation, that qualifies it as an intergovernmental agreement or, in the absence of legally binding force, as a non-binding instrument for the purposes of this Decision.
Države članice uspostavljaju odnose s trećim zemljama ne samo sklapanjem međuvladinih sporazuma, nego i u obliku neobvezujućih instrumenata, koji se često službeno nazivaju memorandumima o razumijevanju, zajedničkim deklaracijama, zajedničkim deklaracijama ministara, zajedničkim akcijama, zajedničkim kodeksima postupanja ili sličnim izrazima.
Member States establish relations with third countries not only by concluding intergovernmental agreements, but also in the form of non-binding instruments, which are often formally designated as memorandums of understanding, joint declarations, ministerial joint declarations, joint actions, joint codes of conduct, or similar terms.
Zbog toga što oni nisu pravno obvezujući, od država članica ne može se pravno zahtijevati provedba takvih instrumenata, uključujući situacije kada takva provedba nije spojiva s pravom Unije.
Because they are not legally binding, Member States cannot be legally required to implement such instruments, including where such implementation is incompatible with Union law.
Čak i ako nisu pravno obvezujući, takvi se instrumenti mogu upotrebljavati za uspostavu detaljnog okvira za energetsku infrastrukturu i opskrbu energijom.
Even if they are not legally binding, such instruments can be used to set out a detailed framework for energy infrastructure and energy supply.
U interesu veće transparentnosti, države članice trebale bi moći Komisiji dostaviti neobvezujuće instrumente, i to aranžmane između jedne države članice ili više njih i jedne treće zemlje ili više njih, koji nisu pravno obvezujući i kojima se utvrđuju uvjeti za opskrbu energijom ili razvoj energetske infrastrukture, među ostalim navođenjem tumačenja prava Unije u tom pogledu, ili izmjenu takvih neobvezujućih instrumenata, uključujući i sve njihove priloge.
In the interest of greater transparency, Member States should be able to submit to the Commission non-binding instruments, namely arrangements between one or more Member States and one or more third countries which are not legally binding and which set out the conditions for energy supply or for the development of energy infrastructures, including by containing interpretations of Union law in this respect, or amendments to such non-binding instruments, including any annexes thereto.
Ako neobvezujući instrument ili izmjena izričito upućuje na druge tekstove, države članice trebale bi moći dostaviti i te druge tekstove.
If a non-binding instrument or an amendment refers explicitly to other texts, the Member State should also be able to submit those other texts.
Međuvladini sporazumi i neobvezujući instrumenti o kojima se na temelju drugih akata Unije treba u cijelosti obavješćivati Komisija ili koji se odnose na pitanja unutar područja primjene Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Odlukom.
Intergovernmental agreements and non-binding instruments which need to be notified in their entirety to the Commission on the basis of other Union acts or which concern matters that fall within the scope of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, should not be covered by this Decision.
Ova Odluka ne bi smjela stvarati obveze u pogledu sporazuma između gospodarskih subjekata.
This Decision should not create obligations as regards agreements between undertakings.
Međutim, države članice trebale bi biti slobodne da dobrovoljno obavijeste Komisiju o takvim sporazumima na koje se u međuvladinim sporazumima ili neobvezujućim instrumentima izričito upućuje.
However, Member States should be free to communicate to the Commission, on a voluntary basis, such agreements that are referred to explicitly in intergovernmental agreements or non-binding instruments.
Primljene informacije o međuvladinim sporazumima Komisija bi trebala učiniti dostupnima svim drugim državama članicama, i to u sigurnom elektroničkom obliku, kako bi se poboljšala koordinacija i transparentnost među državama članicama i tako poboljšao njihov pregovarački položaj u odnosu na treće zemlje.
The Commission should make information it receives on intergovernmental agreements available to all other Member States in secure electronic form, in order to enhance coordination and transparency between Member States, thus leveraging their negotiation power vis-à-vis third countries.
Komisija bi trebala poštovati zahtjeve država članica da s informacijama koje su joj dostavljene postupa kao s povjerljivima.
The Commission should respect requests from Member States to treat information submitted to it as confidential.
Međutim, zahtjevi za povjerljivost ne bi smjeli ograničavati pristup Komisije povjerljivim informacijama jer ona za svoje procjene treba potpune informacije.
Requests for confidentiality should, however, not restrict access of the Commission itself to confidential information, as the Commission needs to have comprehensive information for its own assessments.
Komisija bi trebala biti odgovorna za jamčenje primjene klauzule o povjerljivosti.
The Commission should be responsible for guaranteeing the application of the confidentiality clause.
Zahtjevima za povjerljivost ne dovodi se u pitanje pravo pristupa dokumentima, kako je predviđeno Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća [4].
Requests for confidentiality are without prejudice to the right of access to documents as provided for in Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council [4].
Ako država članica međuvladin sporazum smatra povjerljivim, trebala bi Komisiji dostaviti sažetak u kojem se navode predmet, cilj, područje primjene, trajanje, stranke sporazuma i informacije o njegovim glavnim elementima kako bi se taj sažetak mogao proslijediti drugim državama članicama.
If a Member State considers an intergovernmental agreement to be confidential, it should provide the Commission with a summary containing its subject matter, aim, scope, duration, the parties thereto, and information on its main elements for the purposes of sharing that summary with the other Member States.
Stalnom razmjenom informacija o međuvladinim sporazumima na razini Unije trebao bi se omogućiti razvoj najboljih praksi.
A permanent exchange of information on intergovernmental agreements at Union level should enable best practices to be developed.
Na temelju tih najboljih praksi Komisija bi, u suradnji s državama članicama i prema potrebi u suradnji s Europskom službom za vanjsko djelovanje u vezi s vanjskim politikama Unije, trebala izraditi fakultativne ogledne klauzule, koje se trebaju upotrebljavati u međuvladinim sporazumima između država članica i trećih zemalja, kao i smjernice, uključujući popis primjera klauzula kojima se ne poštuje pravo Unije te ih stoga ne bi trebalo upotrebljavati.
On the basis of those best practices, the Commission, in cooperation with Member States, and where appropriate in cooperation with the European External Action Service as regards the Union's external policies, should develop optional model clauses to be used in intergovernmental agreements between Member States and third countries, as well as guidance, including a list of examples of clauses that do not respect Union law and should not therefore be used.
Takve ogledne klauzule trebale bi se upotrebljavati s ciljem izbjegavanja sukoba između međuvladinih sporazuma i prava Unije, posebno pravila unutarnjeg energetskog tržišta i prava Unije o tržišnom natjecanju, te sukoba s međunarodnim sporazumima koje je sklopila Unija.
The use of such model clauses should aim to avoid conflicts between intergovernmental agreements and Union law, in particular internal energy market rules and Union competition law, and conflicts with international agreements concluded by the Union.
Nadležnim bi tijelima takve ogledne klauzule ili smjernice trebale služiti kao referentni alat, čime će se povećati transparentnost i spojivost s pravom Unije.
Such model clauses or guidance should serve as a tool of reference for the competent authorities and will thus benefit increased transparency and compatibility with Union law.
Upotreba takvih oglednih klauzula trebala bi biti fakultativna, a njihov bi se sadržaj trebao moći prilagođavati svim posebnim okolnostima.