natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The legal framework on the protection of natural persons with regard to the processing of personal data, and on respect for private life and the protection of personal data in electronic communications and in particular Regulation (EU) 2016/679 of the European Parliament and of the Council and Directives (EU) 2016/680 and 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council are not affected by this Regulation.
Ova Uredba ne utječe na pravni okvir o zaštiti fizičkih osoba u pogledu obrade osobnih podataka i o poštovanju privatnog života i zaštiti osobnih podataka u elektroničkim komunikacijama te osobito na Uredbu (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća, direktive (EU) 2016/680 i 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.
The expanding Internet of Things, artificial intelligence and machine learning, represent major sources of non-personal data, for example as a result of their deployment in automated industrial production processes.
Sve rasprostranjeniji internet stvari, umjetna inteligencija i strojno učenje predstavljaju glavne izvore neosobnih podataka, primjerice kada se koriste u automatiziranim procesima industrijske proizvodnje.
Specific examples of non-personal data include aggregate and anonymised datasets used for big data analytics, data on precision farming that can help to monitor and optimise the use of pesticides and water, or data on maintenance needs for industrial machines.
Neki od konkretnih primjera neosobnih podataka jesu objedinjeni i anonimizirani skupovi podataka koji se koriste za analitiku velikih podataka, podaci o preciznoj poljoprivredi koji mogu pomoći pri praćenju i optimizaciji upotrebe pesticida i vode ili podaci o potrebama održavanja za industrijske strojeve.
If technological developments make it possible to turn anonymised data into personal data, such data are to be treated as personal data, and Regulation (EU) 2016/679 is to apply accordingly.
Bude li zahvaljujući tehnološkom razvoju anonimizirane podatke moguće pretvoriti u osobne podatke, s takvim se podacima treba postupati kao s osobnim podacima te se u skladu s time treba primjenjivati Uredba (EU) 2016/679.
Under Regulation (EU) 2016/679, Member States may neither restrict nor prohibit the free movement of personal data within the Union for reasons connected with the protection of natural persons with regard to the processing of personal data.
U skladu s Uredbom (EU) 2016/679 države članice ne mogu ni ograničavati ni zabranjivati slobodan protok osobnih podataka unutar Unije iz razloga povezanih sa zaštitom pojedinca u vezi s obradom osobnih podataka.
This Regulation establishes the same principle of free movement within the Union for non-personal data except when a restriction or a prohibition is justified by public security reasons.
Ovom Uredbom utvrđuje se isto načelo slobodnog protoka unutar Unije za neosobne podatke, osim ako je ograničenje ili zabrana opravdana iz razloga javne sigurnosti.
Regulation (EU) 2016/679 and this Regulation provide a coherent set of rules that cater for free movement of different types of data.
Uredbom (EU) br. 2016/679 i ovom Uredbom utvrđuje se koherentan skup pravila u vezi sa slobodnim protokom različitih vrsta podataka.
Furthermore, this Regulation does not impose an obligation to store the different types of data separately.
Nadalje, ovom se Uredbom ne nameće obveza odvojenog pohranjivanja različitih vrsta podataka.
In order to create a framework for the free flow of non-personal data in the Union and the foundation for developing the data economy and enhancing the competitiveness of Union industry, it is necessary to lay down a clear, comprehensive and predictable legal framework for the processing of data other than personal data in the internal market.
Kako bi se stvorio okvir za slobodan protok neosobnih podataka u Uniji i temelj za razvoj podatkovnog gospodarstva i jačanje konkurentnosti industrije Unije, neophodno je utvrditi jasan, sveobuhvatan i predvidiv pravni okvir za obradu podataka koji nisu osobni podaci na jedinstvenom tržištu.
A principle-based approach that provides for cooperation among Member States, as well as self-regulation, should ensure that the framework is flexible enough to take into account the evolving needs of users, service providers and national authorities in the Union.
Pristup temeljen na načelima koji predviđa suradnju među državama članicama, kao i samoregulaciju, trebao bi osigurati dovoljnu fleksibilnost okvira za uzimanje u obzir novih potreba korisnika, pružatelja usluga i nacionalnih tijela u Uniji.
In order to avoid the risk of overlaps with existing mechanisms, thereby avoiding higher burdens both for Member States and businesses, detailed technical rules should not be established.
Kako bi se izbjegao rizik preklapanja s postojećim mehanizmima, čime bi se izbjegla veća opterećenja i za države članice i za poduzeća, detaljna tehnička pravila ne bi trebalo uvoditi.
This Regulation should not affect data processing in so far as it is carried out as part of an activity which falls outside the scope of Union law.
Ova Uredba ne bi smjela utjecati na obradu podataka ako se ona provodi kao dio aktivnosti koje su izvan područja primjene prava Unije.
In particular, it should be recalled that, in accordance with Article 4 of the Treaty on European Union (‘TEU’), national security is the sole responsibility of each Member State.
Osobito bi trebalo podsjetiti da je u skladu s člankom 4. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) nacionalna sigurnost u isključivoj nadležnosti pojedine države članice.
The free flow of data within the Union will play an important role in achieving data-driven growth and innovation.
Slobodan protok podataka u Uniji imat će važnu ulogu u ostvarenju rasta i inovacija temeljenih na podacima.
Like businesses and consumers, Member States' public authorities and bodies governed by public law stand to benefit from increased freedom of choice regarding data-driven service providers, from more competitive prices and from a more efficient provision of services to citizens.
Tijela javne vlasti i javnopravna tijela država članica, jednako kao i poduzeća i potrošači, mogu imati koristi od veće slobode izbora u pogledu pružatelja podatkovnih usluga, od konkurentnijih cijena i veće učinkovitosti u pogledu pružanja usluga građanima.
Given the large amounts of data that public authorities and bodies governed by public law handle, it is of the utmost importance that they lead by example by taking up data processing services and that they refrain from making data localisation restrictions when they make use of data processing services.
S obzirom na velike količine podataka koje tijela javne vlasti i javnopravna tijela obrađuju, od izuzetne je važnosti da ona služe kao primjer tako što će preuzeti usluge obrade podataka te da se suzdrže od ograničenja lokalizacije podataka kad se koriste uslugama obrade podataka.
Therefore, public authorities and bodies governed by public law should be covered by this Regulation.
Stoga bi tijela javne vlasti i javnopravna tijela trebala biti obuhvaćena ovom Uredbom.
In this regard, the principle of the free flow of non-personal data for which this Regulation provides should apply also to general and consistent administrative practices and to other data localisation requirements in the field of public procurement, without prejudice to Directive 2014/24/EU of the European Parliament and of the Council.
U tom pogledu načelo slobodnog protoka neosobnih podataka koje predviđa ova Uredba trebalo bi se također primjenjivati na opće i dosljedne administrativne prakse i na druge zahtjeve u pogledu lokalizacije podataka u području javne nabave, ne dovodeći u pitanje Direktivu 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća.
As in the case of Directive 2014/24/EU, this Regulation is without prejudice to laws, regulations, and administrative provisions which relate to the internal organisation of Member States and that allocate, among public authorities and bodies governed by public law, powers and responsibilities for the processing of data without contractual remuneration of private parties, as well as the laws, regulations and administrative provisions of Member States that provide for the implementation of those powers and responsibilities.
Kao u slučaju Direktive 2014/24/EU, ovom se Uredbom ne dovode u pitanje zakoni i drugi propisi koji se odnose na unutarnju organizaciju država članica, a kojima se dodjeljuju ovlasti i odgovornosti za obradu podataka i upravljanje provedbom tih ovlasti tijelima javne vlasti i javnopravnim tijelima bez ugovorne naknade privatnih stranaka.
While public authorities and bodies governed by public law are encouraged to consider the economic and other benefits of outsourcing to external service providers, they might have legitimate reasons to choose self-provisioning of services or insourcing.
Premda se tijela javne vlasti i javnopravna tijela potiče na to da vode računa o financijskim i drugim koristima od eksternalizacije vanjskim pružateljima usluga, ona mogu imati opravdane razloge za odabir samostalnog pružanja usluga ili povjeravanja posla unutarnjim izvođačima.
Consequently, nothing in this Regulation obliges Member States to contract out or externalise the provision of services that they wish to provide themselves or to organise by means other than public contracts.
Posljedično tomu, nijednom se odredbom u ovoj Uredbi države članice ne obvezuje na podugovaranje ili eksternalizaciju pružanja usluga koje žele samostalno pružati ili organizirati na način koji ne uključuje ugovore o javnoj nabavi.
This Regulation should apply to natural or legal persons who provide data processing services to users residing or having an establishment in the Union, including those who provide data processing services in the Union without an establishment in the Union.
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na fizičke ili pravne osobe koje pružaju usluge obrade podataka korisnicima koji imaju boravište ili poslovni nastan u Uniji, uključujući pružatelje tih usluga koji pružaju usluge u Uniji ali nemaju poslovni nastan u njoj.
This Regulation should therefore not apply to data processing services taking place outside the Union and to data localisation requirements relating to such data.
Ova se Uredba stoga ne bi trebala primjenjivati na usluge obrade podataka koje se obavljaju izvan Unije i na zahtjeve u pogledu lokalizacije podataka koji se odnose na te podatke.
This Regulation does not lay down rules relating to the determination of applicable law in commercial matters and is therefore without prejudice to Regulation (EC) No 593/2008 of the European Parliament and of the Council.
Ovom se Uredbom ne utvrđuju pravila u vezi s određivanjem mjerodavnog prava u trgovačkim stvarima te se stoga njome ne dovodi u pitanje Uredba (EZ) br. 593/2008 Europskog parlamenta i Vijeća.
In particular, to the extent that the law applicable to a contract has not been chosen in accordance with that Regulation, a contract for the provision of services is, in principle, governed by the law of the country of the service provider's habitual residence.
Konkretno, ako pravo koje je mjerodavno za ugovor nije odabrano u skladu s tom uredbom, ugovor o pružanju usluga u načelu je uređen pravom zemlje u kojoj pružatelj usluge ima uobičajeno boravište.
This Regulation should apply to data processing in the broadest sense, encompassing the usage of all types of IT systems, whether located on the premises of the user or outsourced to a service provider.
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na obradu podataka u najširem smislu, što obuhvaća upotrebu svih vrsta sustava IT-a, bez obzira na to jesu li oni locirani u prostorima korisnika ili eksternalizirani vanjskom pružatelju usluga.
It should cover data processing of different levels of intensity, from data storage (Infrastructure-as-a-Service (IaaS)) to the processing of data on platforms (Platform-as-a-Service (PaaS)) or in applications (Software-as-a-Service (SaaS)).
Ona bi trebala obuhvaćati obradu podataka različitih razina intenziteta, od pohrane podataka (engl. „Infrastructure-as-a-Service” (IaaS)) do obrade podataka putem platformi (engl. „Platform-as-a-Service” (PaaS)) ili u aplikacijama (engl. „Software-as-a-Service” (SaaS)).
Data localisation requirements represent a clear barrier to the free provision of data processing services across the Union and to the internal market.
Zahtjevi u pogledu lokalizacije podataka jasna su prepreka slobodnom pružanju usluga obrade podataka u cijeloj Uniji te funkcioniranju unutarnjeg tržišta.
As such, they should be banned unless they are justified on grounds of public security, as defined by Union law, in particular within the meaning of Article 52 TFEU, and satisfy the principle of proportionality enshrined in Article 5 TEU.
Kao takvi trebali bi biti zabranjeni, osim ako su opravdani iz razloga javne sigurnosti, kako je definirana pravom Unije, posebno u smislu članka 52. UFEU-a i ako zadovoljavaju načelo proporcionalnosti utvrđeno u članku 5. UEU-a.
In order to give effect to the principle of free flow of non-personal data across borders, to ensure the swift removal of existing data localisation requirements and to enable, for operational reasons, the processing of data in multiple locations across the Union, and since this Regulation provides for measures to ensure data availability for regulatory control purposes, Member States should only be able to invoke public security as a justification for data localisation requirements.
Kako bi se ostvarilo načelo slobodnog prekograničnog protoka neosobnih podataka, osiguralo brzo uklanjanje postojećih zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka i iz operativnih razloga omogućila obrada podataka na više lokacija diljem Unije, te budući da se ovom Uredbom predviđaju mjere za osiguravanje dostupnosti podataka za potrebe regulatorne kontrole, države članice bi se trebale moći pozivati samo na javnu sigurnost kao opravdanje za zahtjeve u pogledu lokalizacije podataka.
The concept of ‘public security’, within the meaning of Article 52 TFEU and as interpreted by the Court of Justice, covers both the internal and external security of a Member State, as well as issues of public safety, in order, in particular, to facilitate the investigation, detection and prosecution of criminal offences.
Pojmom „javne sigurnosti” u smislu članka 52. UFEU-a i kako ga tumači Sud obuhvaćene su i unutarnja i vanjska sigurnost države članice, kao i pitanja javnog reda, posebno u svrhu olakšavanja istrage i otkrivanja kaznenih djela te kaznenog progona.
It presupposes the existence of a genuine and sufficiently serious threat affecting one of the fundamental interests of society, such as a threat to the functioning of institutions and essential public services and the survival of the population, as well as the risk of a serious disturbance to foreign relations or the peaceful coexistence of nations, or a risk to military interests.
Njime se podrazumijeva postojanje stvarne i dovoljno ozbiljne prijetnje koja utječe na jedan od temeljnih interesa društva, kao što su prijetnja funkcioniranju institucija i ključnih javnih službi i opstanku stanovništva te rizik od ozbiljnog narušavanja vanjskih odnosa ili mirnog suživota naroda, ili rizik po vojne interese.
In compliance with the principle of proportionality, data localisation requirements that are justified on grounds of public security should be suitable for attaining the objective pursued, and should not go beyond what is necessary to attain that objective.
U skladu s načelom proporcionalnosti, zahtjevi u pogledu lokalizacije podataka koji su opravdani razlozima javne sigurnosti trebali bi biti primjereni postizanju željenog cilja te ne bi smjeli nadilaziti ono što je nužno za postizanje tog cilja.
In order to ensure the effective application of the principle of free flow of non-personal data across borders, and to prevent the emergence of new barriers to the smooth functioning of the internal market, Member States should immediately communicate to the Commission any draft act that introduces a new data localisation requirement or modifies an existing data localisation requirement.
Kako bi se osigurala učinkovita primjena načela slobodnog prekograničnog protoka neosobnih podataka i spriječila pojava novih prepreka neometanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta, države članice trebale bi Komisiji odmah dostaviti svaki nacrt zakona koji uvodi nove zahtjeve u pogledu lokalizacije podataka ili izmjene postojećeg zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka.
Those draft acts should be submitted and assessed in accordance with Directive (EU) 2015/1535 of the European Parliament and of the Council.
Ti nacrti zakona trebali bi se podnositi i ocjenjivati u skladu s Direktivom (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća.
Moreover, in order to eliminate potential existing barriers, during a transitional period of 24 months from the date of application of this Regulation, Member States should carry out a review of existing laws, regulations or administrative provisions of a general nature laying down data localisation requirements and communicate to the Commission any such data localisation requirement that they consider being in compliance with this Regulation, together with a justification for it.
Nadalje, kako bi se uklonile potencijalne postojeće prepreke, tijekom prijelaznog razdoblja od 24 mjeseca od datuma početka primjene ove Uredbe, države članice trebale bi provesti preispitivanje postojećih zakona i drugih propisa opće prirode kojima se utvrđuju zahtjevi u pogledu lokalizacije podataka i Komisiji dostaviti, uz obrazloženje opravdanosti, sve takve zahtjeve u pogledu lokalizacije podataka za koje smatraju da su u skladu s ovom Uredbom.
This should enable the Commission to examine the compliance of any remaining data localisation requirements.
To bi Komisiji trebalo omogućiti da ispita sukladnost svih preostalih zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka.
The Commission should be able, where appropriate, to make comments to the Member State in question.
Komisija bi trebala moći, ako je to primjereno, davati primjedbe dotičnoj državi članici.
Such comments could include a recommendation to amend or repeal the data localisation requirement.
Takve primjedbe bi mogle sadržavati preporuku o izmjeni ili ukidanju zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka.
The obligations to communicate existing data localisation requirements and draft acts to the Commission established by this Regulation should apply to regulatory data localisation requirements and draft acts of a general nature, but not to decisions addressed to a specific natural or legal person.
Obveza dostavljanja postojećih zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka i nacrta zakona Komisiji, koja je uspostavljena ovom Uredbom, trebala bi se primjenjivati na regulatorne zahtjeve u pogledu lokalizacije podataka i nacrt akata opće prirode, ali ne na odluke upućene konkretnoj fizičkoj ili pravnoj osobi.
In order to ensure the transparency of data localisation requirements in the Member States laid down in a law, regulation or administrative provision of a general nature for natural and legal persons, such as service providers and users of data processing services, Member States should publish information on such requirements on a national online single information point, and regularly update that information.
Kako bi se osigurala transparentnost zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka u državama članicama utvrđenih u zakonima ili drugim propisima opće prirode za fizičke ili pravne osobe, kao što su pružatelji usluga i korisnici usluga obrade podataka, svaka država članica trebala bi putem jedinstvene nacionalne kontaktne točke na internetu objavljivati informacije o tim zahtjevima i redovito ažurirati te informacije.
Alternatively, Member States should provide up-to-date information on such requirements to a central information point established under another Union act.
Alternativno bi države članice trebale ažurirane informacije o takvim zahtjevima dostavljati središnjoj kontaktnoj točki uspostavljenoj nekim drugim aktom Unije.
In order to appropriately inform natural and legal persons of data localisation requirements across the Union, Member States should notify to the Commission the addresses of such single information points.
Kako bi se na odgovarajući način informiralo fizičke i pravne osobe o zahtjevima u pogledu lokalizacije podataka u cijeloj Uniji, države članice trebale bi dostaviti Komisiji adrese tih jedinstvenih kontaktnih točaka.
The Commission should publish this information on its own website, along with a regularly updated consolidated list of all data localisation requirements in force in Member States, including summarised information on those requirements.
Komisija bi te informacije trebala objaviti na vlastitim internetskim stranicama, zajedno s redovito ažuriranim konsolidiranim popisom svih zahtjeva u pogledu lokalizacije podataka koji su na snazi u državama članicama, uključujući sažete informacije o tim zahtjevima.
Data localisation requirements frequently stem from a lack of trust in cross-border data processing, deriving from the presumed unavailability of data for the purposes of the competent authorities of the Member States, such as for inspection and audit for regulatory or supervisory control.
Zahtjevi u pogledu lokalizacije podataka često proizlaze iz nepovjerenja u prekograničnu obradu podataka, a ono proizlazi iz pretpostavke da će u tom slučaju podaci biti nedostupni za nadležna tijela države članice za potrebe npr. inspekcije i revizije u svrhe regulatorne ili nadzorne kontrole.
Such lack of trust cannot be overcome solely by the nullity of contractual terms prohibiting lawful access to data by competent authorities for the performance of their official duties.
Takav problem nepovjerenja ne može se riješiti samo uz pomoć ništavnosti ugovornih uvjeta kojima se nadležnim tijelima zabranjuje zakonit pristup podacima u svrhu izvršavanja njihovih službenih dužnosti.
Therefore, this Regulation should clearly stipulate that it does not affect the powers of competent authorities to request or obtain access to data in accordance with Union or national law, and that competent authorities cannot be refused access to data on the basis that the data are processed in another Member State.
Zato bi se ovom Uredbom trebalo jasno odrediti da ona ne utječe na ovlasti nadležnih tijela da zahtijevaju pristup podacima u skladu sa zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, te da se nadležnim tijelima pristup podacima ne može odbiti uz obrazloženje da se podaci obrađuju u drugoj državi članici.
Competent authorities could impose functional requirements to support access to data, such as requiring that system descriptions are to be kept in the Member State concerned.
Nadležna tijela mogla bi uvesti funkcionalne zahtjeve kako bi olakšala pristup podacima, primjerice zahtjev prema kojem opisi sustava trebaju biti u dotičnoj državi članici.
Natural or legal persons who are subject to obligations to provide data to competent authorities can comply with such obligations by providing and guaranteeing effective and timely electronic access to the data to competent authorities, regardless of the Member State in the territory of which the data are processed.
Fizičke ili pravne osobe koje podliježu obvezama dostave podataka nadležnim tijelima mogu takve obveze ispuniti omogućavanjem i jamstvom učinkovitog i brzog elektroničkog pristupa podacima za nadležna tijela, bez obzira na čijem državnom području se podaci obrađuju.
Such access can be ensured through concrete terms and conditions in contracts between the natural or legal person subject to the obligation to provide access and the service provider.
Takav pristup podacima može se osigurati putem konkretnih uvjeta u ugovorima između fizičkih ili pravnih osoba koje podliježu obvezi davanja pristupa podacima i pružatelja usluga.
Where a natural or legal person is subject to an obligation to provide data and fails to comply with that obligation, the competent authority should be able to seek assistance from competent authorities in other Member States.
Ako fizička ili pravna osoba podliježe obvezi davanja pristupa podacima i ne ispunjava te obveze, nadležno tijelo bi trebalo moći zatražiti pomoć od nadležnih tijela u drugim državama članicama.