natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this connection, it must be observed that there is no uniform and precise definition of a service that may constitute a SGEI under Union law, either within the meaning of the first Altmark condition or within the meaning of Article 106(2) TFEU.
S tim u vezi, mora se primijetiti da ne postoji jedinstvena i precizna definicija usluge koja bi se temeljem zakona Unije mogla smatrati uslugom od općeg gospodarskog interesa, bilo u smislu prvog Altmark-kriterija, bilo u smislu članka 106. stavka 2. UFEU-a.
Point 46 of the Communication from the Commission on the application of the European Union State aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest is worded as follows:
U točki 46. Komunikacije Komisije o primjeni pravila o državnim potporama Europske unije na naknadu dodijeljenu za pružanje usluga od općega gospodarskog interesa stoji sljedeće:
‘In the absence of specific Union rules defining the scope for the existence of an SGEI, Member States have a wide margin of discretion in defining a given service as an SGEI and in granting compensation to the service provider. The Commission's competence in this respect is limited to checking whether the Member State has made a manifest error when defining the service as an SGEI and to assessing any State aid involved in the compensation. Where specific Union rules exist, the Member States' discretion is further bound by those rules, without prejudice to the Commission's duty to carry out an assessment of whether the SGEI has been correctly defined for the purpose of State aid control.’
„S obzirom da na razini Unije nema posebnih pravila kojima bi se definiralo područje primjene u pogledu postojanja usluge od općeg gospodarskog interesa, države članice imaju visok stupanj diskrecije pri uvrštavanju usluga među usluge od općeg gospodarskog interesa te pri dodjeljivanju naknade pružatelju predmetnih usluga. Nadležnost Komisije na tom je području ograničena na provjeravanje je li država članica napravila očitu pogrešku kada je uslugu uvrstila među usluge od općeg gospodarskog interesa i na ocjenjivanje je li pri dodjeli naknade bila uključena državna potpora. Ako postoje specifična pravila Unije, država članica pri korištenju svog diskrecijskog prava u obzir mora uzeti i ta pravila, ne dovodeći u pitanje dužnost Komisije da, za potrebe nadzora državne potpore, obavi ocjenu je li usluga od općeg gospodarskog interesa pravilno uvrštena.”
National authorities are therefore entitled to take the view that certain services are in the general interest and must be operated by means of PSOs to ensure that the public interest is protected when market forces do not suffice to guarantee that they are provided at the level or conditions required.
Nacionalna tijela, prema tome, imaju pravo zauzeti stajalište da su određene usluge od općeg interesa te da ih se mora izvršavati temeljem obveze pružanja javne usluge kako bi se osiguralo da se zaštiti javni interes kada samo tržište nije dovoljno da bi se osiguralo njihovo pružanje na potrebnoj razini ili pod potrebnim uvjetima.
In this case, the allegedly public service mission defined by Italy was the operation of two cabotage routes connecting mainland Italy to Sardinia, namely Civitavecchia – Olbia/Golfo Aranci and Vado Ligure – Porto Torres at affordable rates.
U ovom predmetu misija javne usluge koju je definirala Italija bila je kabotažni prijevoz na dvjema linijama koje po pristupačnim cijenama povezuju kopno Italije sa Sardinijom, naime Civitavecchia – Olbia/Golfo Aranci i Vado Ligure – Porto Torres.
In the field of cabotage, detailed Union rules governing PSOs have been laid down in the Maritime Cabotage Regulation and, for the purpose of examining potential State aid to undertakings engaged in maritime transport, in the Community guidelines on State aid to maritime transport (hereinafter the Maritime Guidelines).
U području kabotaže, detaljna pravila Unije kojima se uređuje pitanje obveze javne usluge utvrđena su u Uredbi o pomorskoj kabotaži te, za potrebe utvrđivanja potencijalne državne potpore poduzetnicima koji se bave pomorskim prijevozom, u smjernicama Zajednice o državnoj potpori u pomorskom prijevozu (dalje u tekstu „Pomorske smjernice”).
Article 4(1) of the Maritime Cabotage Regulation provides:
U članku 4. stavku 1. Uredbe o pomorskoj kabotaži predviđa se sljedeće:
‘A Member State may conclude public service contracts with or impose public service obligations as a condition for the provision of cabotage services, on shipping companies participating in regular services to, from and between islands. Whenever a Member State concludes public service contracts or imposes public service obligations, it shall do so on a non-discriminatory basis in respect of all Community shipowners.’
„Država članica može sklopiti ugovore o obavljanju javne usluge s, ili nametnuti obvezu javne usluge kao uvjeta za pružanje usluga kabotaže, brodarskim društvima koja sudjeluju u redovnoj usluzi za, od ili između otoka. Uvijek kada država članica sklapa ugovor o obavljanju javne usluge ili nametne obvezu javne usluge, čini to bez diskriminacije u odnosu na sve brodare Zajednice.”
In accordance with section 9 of the Maritime Guidelines, ‘public service obligations (PSOs) may be imposed or public service contracts (PSCs) may be concluded for the services indicated in Article 4 of Regulation (EEC) No 3577/92’, i.e. scheduled services to, from and between islands.
U skladu s odjeljkom 9. Pomorskih smjernica, „obveza javne usluge može se nametnuti ili ugovor o obavljanju javne usluge može biti sklopljen za usluge navedene u članku 4. Uredbe (EEZ) br. 3577/92”, odnosno za usluge do, od ili između otoka.
It results from established case-law that PSOs may only be imposed if justified by the need to ensure adequate regular maritime transport services which cannot be ensured by market forces alone.
Iz ustaljene sudske prakse proizlazi da se obveza javne usluge može nametnuti samo ako je to opravdano potrebom da se osiguraju odgovarajuće redovite usluge pomorskog prijevoza koje samo tržište ne može osigurati.
The Communication on interpretation of the Maritime Cabotage Regulation confirms that ‘it is for the Member States (including regional and local authorities where appropriate) to determine which routes require public service obligations. In particular, public service obligations may be envisaged for regular (scheduled) island cabotage services in the event of market failure to provide adequate services.’ Moreover, Article 2(4) of the Maritime Cabotage Regulation defines PSOs as obligations which the ship-owner in question, if he were considering his own commercial interest, would not assume or would not assume to the same extent or under the same conditions.
Komunikacija o tumačenju Uredbe o pomorskoj kabotaži potvrđuje da „o tome na kojim je linijama potrebna obveza javne usluge odlučuju države članice(prema potrebi uključujući regionalna i lokalna tijela javne vlasti). Naime, obveze javne usluge mogu se predvidjeti za redovite (linijske) usluge otočne kabotaže uslučaju da tržište ne pruža odgovarajuće usluge.” Štoviše, člankom 2. stavkom 4. Uredbe o pomorskoj kabotaži obveze javne usluge definiraju se kao obveze koje predmetni brodar, gledajući vlastite komercijalne interese, ne bi preuzeo ili ne bi preuzeo u istom opsegu ili pod istim uvjetima.
As mentioned above, RAS considers that in this case PSOs have been imposed in terms of requiring Saremar to charge affordable rates on the two cabotage routes to mainland Italy.
Kao što je spomenuto gore, RAS smatra da je u ovom slučaju nametnuta obveza javne usluge s obzirom da se od Saremara tražilo da na dvije linije za kabotažni prijevoz do kopna Italije ponudi pristupačne cijene.
The table below details the specific fares to be charged by Saremar on the routes, as laid down by the entrustment acts.
Dolje u tablici navode se konkretne cijene karata koje je Saremar trebao naplaćivati na linijama kako je utvrđeno u aktima o povjeravanju.
For 2012, given that no precise fares were mentioned in the entrustment acts, the fares proposed by Saremar to RAS were considered.
Za 2012. razmatraju se cijene karata koje je Saremar predložio RAS-u s obzirom da u aktima o povjeravanju nije navedena konkretna cijena karata.
Passenger fares (deck passage) laid down by the entrustment acts
Cijene putničkih karata (prijevoz na palubi) utvrđene u aktima o povjeravanju
(Decision 25/69/EC)
(Odluka 25/69)
EUR 21 from 15 June - 15 July and 1 - 15 September;
21 EUR od 15. lipnja do 15. srpnja i od 1. do 15. rujna;
EUR 35 from 16 July - 31 August.
35 EUR od 16. srpnja do 31. kolovoza.
(Decision 27/4/EC)
(Odluka 27/4)
EUR 35 from 22 June - 15 July and 1 - 15 September;
35 EUR od 22. lipnja do 15. srpnja i od 1. do 15. rujna;
EUR 40 from 16 July - 31 August,
40 EUR od 16. srpnja do 31. kolovoza.
A 15 % discount would apply to Sardinian residents.
Za stanovnike Sardinije primjenjivao bi se popust od 15 %.
(Decision 48/65/EC)
(Odluka 48/65)
Saremar was to apply the low season fare charged in 2011 (i.e. EUR 21).
Saremar je trebao naplaćivati cijenu vožnje za nisku sezonu koju je naplaćivao 2011. (tj. 21 EUR).
EUR 21 from 16 January to 30 May, June and July (Mondays to Thursdays) and from 3 September to 31 December 2012;
21 EUR od 16. siječnja do 30. svibnja, u lipnju i srpnju (od ponedjeljka do četvrtka) i od 3. rujna do 31. prosinca 2012.;
EUR 25 June and July (Fridays to Sundays), 30 and 31 July, 1 and 2 September;
25 EUR u lipnju i srpnju (od petka do nedjelje), 30. i 31. srpnja, 1. i 2. rujna;
EUR 35 from 1 to 31 August.
35 EUR od 1. do 31. kolovoza.
EUR 35 (EUR 30 for residents) from 1 to 14 June and from 3 to 15 September;
35 EUR (30 EUR za stanovnike) od 1. do 14. lipnja i od 3. do 15. rujna;
EUR 38 (EUR 33 for residents) from 15 June to 13 July;
38 EUR (33 EUR za stanovnike) od 15. lipnja do 13. srpnja;
EUR 44 (EUR 38 for residents) from 14 July to 2 September.
44 EUR (38 EUR za stanovnike) od 14. srpnja do 2. rujna.
The Commission notes that the entrustment acts do not impose other PSOs as concerns the frequency, capacity, or regularity of the (mixed) services offered by Saremar, with the possible exception of Decision 48/65/EC on the start-up of the service on the Olbia — Civitavecchia route in the 2012 winter season, which laid down that Saremar was required to operate the route daily by cruise ferries.
Komisija napominje da akti o povjeravanju ne nameću druge obveze pružanja javne usluge u pogledu učestalosti, kapaciteta ili redovitosti (miješanih) usluga koje pruža Saremar, pri čemu je moguća iznimka Odluka 48/65 o pokretanju usluge na liniji Olbia - Civitavecchia u zimskoj sezoni 2012. u kojoj se utvrđuje da Saremar na toj liniji uslugu mora pružati svakodnevno pomoću trajekata za kružno putovanje.
Nor have the Italian authorities submitted to the Commission in the course of the investigation that other requirements have been imposed on Saremar which had not been outlined by the aforementioned entrustment acts.
Isto tako, tijekom postupka službene istrage talijanske vlasti Komisiji nisu podnijele niti jedan dokaz o tome da su Saremaru nametnuti drugi zahtjevi koji nisu bili utvrđeni u gore spomenutim aktima o povjeravanju..
The Commission considers that the obligation to apply affordable fares, even taken in isolation, could be qualified as a PSO and therefore that the public interest objective pursued in this case could be legitimate, notably in the context of the increase in prices of passenger transport services to the island in the summer of 2011, to the extent that it can be considered that the market did not already offer a comparable service at those fares.
Komisija smatra da se obveza primjenjivanja pristupačnih cijena karata, čak i ako se promatra zasebno, može tumačiti kao obveza obavljanja javne usluge te da se cilj od javnog interesa u ovom slučaju može smatrati legitimnim, osobito u kontekstu rasta cijena usluga putničkog prijevoza do otoka u ljeto 2011. do te mjere da se može smatrati da tržište nije već nudilo usporedivu uslugu po tim cijenama.
In order to verify the existence of the PSOs entrusted to Saremar and whether it was necessary to compensate the latter for the supplementary costs incurred in meeting these obligations, the Commission must therefore examine:
Kako bi provjerila postojanje obveze javne usluge čije je obavljanje povjereno Saremaru te je li mu bilo potrebno dodijeliti naknadu za dodatne troškove koji su nastali pri ispunjavanju tih obveza, Komisija mora ispitati:
first, whether the service would be inadequate if its provision were left to the market forces alone in the light of the public service requirement concerning affordable fares imposed by the Member State, and
prvo, bi li usluga bila neodgovarajuća da je njeno pružanje prepušteno samom tržištu, u svjetlu zahtjeva javne usluge u pogledu pristupačnih cijena kojeg je nametnula država članica, i
second, whether the operator was indeed entrusted with public service obligations which were clearly defined.
drugo, jesu li operatoru doista povjerene jasno definirane obveze javne usluge.
On the grounds detailed hereunder, the Commission concludes that those conditions have not been fully respected in the present case.
Iz razloga koji su dolje iscrpno navedeni, Komisija zaključuje da u predmetnom slučaju ti uvjeti nisu bili ispunjeni u potpunosti.
2011 and 2012 summer seasons
Ljetne sezone 2011. i 2012.
In summer 2011, when Saremar was entrusted with the operation of the two routes, four other operators provided regular service on the Civitavecchia – Olbia route and three on the Genova — Porto Torres route.
U ljeto 2011., kada je Saremaru povjereno prometovanje na te dvije linije četiri su druga operatora pružala redovitu uslugu na liniji Civitavecchia – Olbia,a tri na liniji Genova – Porto Torres.
Moreover, Tirrenia was offering similar services to those provided by Saremar and which met the rather vague obligations laid down by the act(s) of entrustment.
Štoviše, Tirrenia je nudila usluge slične onima koje je pružao Saremar i koje su ispunjavale prilično neodređene obveze utvrđene u aktima o povjeravanju.
Indeed, as detailed above, until July 2012 Tirrenia provided mixed services on both the Genova – Porto Torres and Civitavecchia – Olbia routes under a public service regime subject to PSOs concerning the type of vessel, the frequency of service and reduced rates to Sardinian residents and special categories under the initial Conventions (see recital 14 above).
Doista, kao što je gore navedeno, do srpnja 2012. Tirrenia je pružala miješane usluge na linijama Genova – Porto Torres i Civitavecchia – Olbia temeljem režima javnih usluga na koji su se odnosile obveze javne usluge u pogledu vrste plovila, učestalosti usluge i smanjenih cijena za stanovnike Sardinije i posebne kategorije stanovnika u skladu s inicijalnim Konvencijama (vidjeti uvodnu izjavu 14.).
Originally the initial Convention, which remained in force until June 2012, also laid down PSOs in terms of fares so as to guarantee affordability of the services in question.
Izvorno je inicijalna Konvencija koja je ostala na snazi do lipnja 2012. također utvrđivala i obvezu javne usluge u pogledu cijena karata kako bi se osigurala cjenovna pristupačnost predmetne usluge.
In view of the fact that certain routes, and notably the two routes under assessment, ‘ensured particularly high traffic levels’, the Italian authorities decided to suspend the obligations concerning fares imposed to Tirrenia in the summer season (with the exception of fares for residents and other obligations concerning frequencies and type of vessels) so as to ensure that Tirrenia enjoys full commercial freedom as regards prices offered to its clients.
S obzirom na činjenicu da neke linije, a osobito dvije linije koje se ocjenjuju, „jamče iznimno visoke razine prometa”, talijanske su vlasti odlučile obustaviti obveze glede cijena karata koje su nametnute Tirreniji u ljetnoj sezoni (osim onih vezanih uz cijene karata za stanovnike i drugih obveza koje su se odnosile na učestalost usluge i vrstu plovila) kako bi se osiguralo da Tirrenia uživa punu komercijalnu slobodu u pogledu cijena koje nudi svojim korisnicima.
The fact that RAS itself initially considered that Saremar could operate the two routes offering affordable prices and reaching economic equilibrium suggests that market conditions on those routes are such that market forces are capable of offering satisfactory services, notably in summer when traffic is particularly high.
Činjenica da je sam RAS izvorno smatrao da bi Saremar mogao prometovati na dvije predmetne linije tako da nudi prihvatljive cijene i postiže ekonomsku ravnotežu govori da su tržišni uvjeti na tim linijama takvi da je tržište samo sposobno ponuditi zadovoljavajuće usluge, osobito u ljeto kada je razina prometa izrazito visoka.
On the other hand, no objective justification has been provided by RAS as to why the services already provided by Tirrenia under the initial Convention, which had been already prolonged at the time of Saremar's entrustment, would not have been adequate to guarantee territorial continuity.
S druge strane, RAS nije pružio nikakvo objektivno opravdanje zašto usluge koje je Tirrenia već pružala temeljem inicijalne Konvencije, koja je već bila produljena u trenutku povjeravanja usluge Saremaru, nisu bile odgovarajuće za jamčenje teritorijalnog kontinuiteta.
The NCA Decision clarified that whereas Tirrenia had also increased prices to a certain extent in the reference period, such increase was significantly lower than that of private competitors.
U Odluci NCA-a objašnjava se da, iako je Tirrenia također povisila cijene do određene mjere u referentnom razdoblju, takav je porast bio značajno niži od onoga privatnih konkurenata.
As concerns the 2012 summer season, by Decision 36/6/EC of 1 September 2011 Saremar was entrusted with the operation between 15 May and 15 September 2012 of the Golfo Aranci (Olbia) – Civitavecchia and Vado Ligure — Porto Torres routes.
U pogledu ljetne sezone 2012. Odlukom 36/6 od 1. rujna 2011.
RAS submitted that the decision to resume operation of the routes in 2012 was based on viability perspectives, supported by the results recorded in summer 2011.
Saremaru je povjereno prometovanje na linijama Golfo Aranci (Olbia) – Civitavecchia Vado Ligure – Porto Torres u razdoblju od 15. svibnja do 15. rujna 2012.. RAS je iznio argument da je odluka o nastavku prometovanja na tim linijama u 2012. temeljena na procjenama o održivosti i rezultatima koji su zabilježeni u 2011.
Both routes were effectively operated as of 1 June 2012.
Prometovanje je na obje linije u stvarnosti započelo 1. lipnja 2012.
As of July 2012, when the new Convention between the Italian State and CIN entered into force, Tirrenia's presence on the two routes was replaced by Tirrenia/CIN.
Od srpnja 2012. kada je na snagu stupila nova Konvencija između talijanske države i CIN-a, Tirreniju je na tim dvjema linijama zamijenila Tirrenia/CIN.
The new Convention sets out minimum frequencies and capacity as well as maximum prices for the winter season and reduced rates for Sardinian residents and special categories throughout the year.
Novom se Konvencijom utvrđuje minimalna učestalost usluge i minimalni kapaciteti kao i maksimalne cijene za zimsku sezonu te niže cijene za stanovnike Sardinije i posebne kategorije tijekom čitave godine.
RAS defends that the operation in the summer season of certain routes under the new Convention, including the two routes subject to the assessment, is not subject to PSOs on fares so as to guarantee affordability of the service.
RAS iznosi argument da prometovanje na nekim linijama, uključujući i dvije linije koje se ocjenjuju, u skladu s novom Konvencijom, u ljetnoj sezoni ne podliježe obvezi javne usluge u pogledu cijene karata kako bi se osigurala cjenovna pristupačnost usluge.
Indeed, according to the NCA, the Ministry of Infrastructure and Transport had confirmed that, although the new Convention did lay down specific (maximum) fares throughout the year, including June — September, as well as special rates for Sardinian residents, the operation of the routes during this period fell outside of the scope of the new Convention, and therefore no PSOs applied.
Doista, prema navodima NCA-a, Ministarstvo infrastrukture i prometa potvrdilo je da, iako se u novoj Konvenciji doista utvrđuju konkretne (maksimalne) cijene karata tijekom godine, uključujući i razdoblje između lipnja i rujna, kao i posebne cijene za stanovnike Sardinije, prometovanje na tim linijama tijekom tog razdoblja nije obuhvaćeno područjem primjene nove Konvencije pa se stoga ne primjenjuju ni obveze javne usluge.
Thus CIN operates the Genova — Porto Torres and Civitavecchia — Olbia routes on commercial terms from 1 June – 30 September.
Prema tome CIN od 1. lipnja do 30. rujna na linijama Genova - Porto Torres i Civitavecchia – Olbia prometuje po tržišnim uvjetima.
On top of what already underlined above in recitals 193-194, the Commission notes that in June 2012 the NCA authorised the Tirrenia/CIN merger by means of a conditional decision.
Osim onoga što je već naglašeno gore u uvodnim izjavama 193.–194. Komisija napominje da je u lipnju 2012.
The Decision imposed specific conditions on the parties, inter alia, concerning the fares to be charged on the routes in question.
NCA odobrila spajanje Tirrenije i CIN-a temeljem uvjetovane odluke. Odlukom su stranama nametnuti posebni uvjeti, između ostalog, u pogledu cijena karata koje će se naplaćivati na predmetnim linijama.
In particular, in the summer 2012 season, CIN and Moby would maintain on the Civitavecchia — Olbia, Genova — Porto Torres and Genova — Olbia routes a level of fares such as to maintain the average unit revenue obtained by Moby in summer 2009 (except an increase directly attributable to the increase in bunker costs).
Naime, u ljetnoj sezoni 2012. CIN i Moby bi na linijama Civitavecchia - Olbia, Genova - Porto Torres i Genova - Olbia zadržali razinu cijena karata kako bi ponovno ostvrili prosječni prihod po jedinici koji je Moby ostvarivao u ljeto 2009. (izuzev povećanja koje bi se moglo izravno propisati rastu troška brodskog goriva).
In summer 2013, CIN and Moby would maintain the 2012 average unit revenue.
U ljeto 2013. CIN i Moby zadržali bi prosječni prihod po jedinici iz 2012.
In addition, special discounted rates would apply in the 2012 and 2013 summer seasons to residents.
Osim toga, u ljetnim sezonama 2012. i 2013. na stanovnike bi se primjenjivale posebne diskontne cijene.
Therefore, the NCA Decision on the merger ensures that Tirrenia/CIN will not apply excessive fares on the two routes in question.
Prema tome, odluka NCA-a o spajanju osigurava da Tirrenia/CIN neće primjenjivati prekomjerne cijene karata na dvije predmetne linije.
By the same token, the Italian authorities had already decided that there was no need to impose fare obligations on Tirrenia, given the market conditions in the summer season.
U prilog tome ide i činjenica da su talijanske vlasti već odlučile da nije bilo potrebe Tirreniji nametati obveze u pogledu visine cijena karata, s obzirom na tržišne uvjete u ljetnoj sezoni.
The Commission cannot accept this argument.
Komisija ne može prihvatiti taj argument.
The operation of the two routes in the summer 2012 season was entrusted to Saremar by means of Decision 36/6/EC of 1 September 2011, which pre-dates the start of booking for the 2012 summer season.
Prometovanje na tim dvjema linijama u ljetnoj sezoni 2012. povjereno je Saremaru temeljem Odluke 36/6 od 1. rujna 2011. koja je donesena prije početka sklapanja rezervacija za ljetnu sezonu 2012.
RAS could not have therefore forecasted that the parties would increase fares possibly in violation of the NCA Decision at the moment of entrustment.
Prema tome, RAS u trenutku povjeravanja usluge nije mogao predvidjeti da će strane dići cijene karata, vjerojatno kršeći tako uvjete Odluke NCA-a.