natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, the mere fact that the subsidies are financed in part by voluntary private contributions is not sufficient to rule out the presence of State resources, since the relevant factor is not the origin of the resources but the degree of intervention of the public authority within the definition of the measure and its method of financing [90].
Osim toga, sama činjenica da su subvencije financirane djelomično dobrovoljnim privatnim doprinosima nije dovoljna da bi se isključila prisutnost državnih sredstava, s obzirom na to da relevantni čimbenik nije podrijetlo sredstava, nego stupanj intervencije tijela javne vlasti u okviru definicije mjere i njezine metode financiranja [90].
The transfer of State resources can only be ruled out in very specific circumstances, notably if resources from the members of a trade association are earmarked for funding a specific purpose in the interest of the members, are decided on by a private organisation and have a purely commercial purpose, and if the EEA State is simply acting as a vehicle in order to make the contribution introduced by the trade organisation compulsory [91].
Prijenos državnih sredstava može se isključiti samo u posebnim okolnostima, konkretno ako su sredstva članova trgovinske udruge namijenjena za financiranje posebne svrhe u interesu članova, ako je o njima je odlučila privatna organizacija i imaju isključivo komercijalnu svrhu te ako država EGP-a djeluje samo kao posrednik kako bi doprinos koji su uvele trgovinske organizacije postao obvezan [91].
A transfer of State resources is also present if the resources are at the joint disposal of several EEA States who decide jointly on the use of those resources [92].
Prijenos državnih sredstava prisutan je i ako su sredstva na zajedničkom raspolaganju nekoliko država EGP-a koje zajednički odlučuju o upotrebi tih sredstava [92].
This would be the case, for example, for funds from the European Stability Mechanism (ESM).
To bi, na primjer, bio slučaj kad je riječ o sredstvima iz Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM).
Resources coming from the EEA (for example from structural funds or EEA/Norway grants), from the European Investment Bank or the European Investment Fund, or from international financial institutions, such as the International Monetary Fund or the European Bank for Reconstruction and Development, are considered as State resources if national authorities have discretion as to the use of these resources (in particular the selection of beneficiaries) [93].
Sredstva koja se dobivaju od EGP-a (npr. iz strukturnih fondova ili bespovratnih sredstava EGP-a/Norveške), od Europske investicijske banke ili Europskog investicijskog fonda odnosno od međunarodnih financijskih institucija, poput Međunarodnog monetarnog fonda ili Europske banke za obnovu i razvoj, smatraju se državnim sredstvima ako nacionalna tijela imaju diskrecijsko pravo odlučivanja o upotrebi tih sredstava (posebice o odabiru korisnika) [93].
By contrast, if such resources are awarded directly by the European Union, by the European Investment Bank or by the European Investment Fund, with no discretion on the part of the national authorities, they do not constitute State resources (for example funding awarded in direct management under the Horizon 2020 framework programme, the EU programme for the Competitiveness of Enterprises and Small and Medium-sized Enterprises (COSME) or the Trans-European Transport Network (TEN-T) funds).
Suprotno tome, ako takva sredstva izravno dodjeljuju Europska unija, Europska investicijska banka ili Europski investicijski fond bez ikakvog diskrecijskog prava nacionalnih tijela, ona ne predstavljaju državna sredstva (npr. financijska sredstva dodijeljena izravnim upravljanjem na temelju okvirnog programa Obzor 2020. ili EU-ova Programa za konkurentnost poduzeća te malih i srednjih poduzeća (COSME) te sredstva transeuropske prometne mreže (TEN-T)).
Regulation that leads to financial redistribution from one private entity to another without any further involvement of the State does not, in principle, entail a transfer of State resources if the money flows directly from one private entity to another, without passing through a public or private body designated by the State to administer the transfer [94].
Propis kojim se vrši financijska preraspodjela s jednog privatnog subjekta na drugi pri kojoj nema dodatnih intervencija države u načelu ne obuhvaća prijenos državnih sredstava ako novac teče izravno od jednog privatnog subjekta drugome, ne prolazeći pritom kroz javno ili privatno tijelo koje je država odredila za provođenje prijenosa [94].
For example, an obligation imposed by an EEA State on private electricity suppliers to purchase electricity produced from renewable energy sources at fixed minimum prices does not entail the direct or indirect transfer of State resources to undertakings which produce that type of electricity [95].
Na primjer, obveza koju je država EGP-a uvela za privatne dobavljače električne energije u pogledu kupnje električne energije iz obnovljivih izvora energije po utvrđenim minimalnim cijenama ne znači izravno ili neizravno prenošenje državnih sredstava na poduzetnike koji proizvode takvu električnu energiju [95].
In this case, the undertakings concerned (that is to say the private electricity suppliers) are not appointed by the State to manage an aid scheme, but are only bound by an obligation to purchase a specific type of electricity with their own financial resources.
U tom slučaju država ne imenuje predmetne poduzetnike (odnosno privatne dobavljače električne energije) za upravljanje programom potpore, nego ih samo obvezuje da kupuju određenu vrstu električne energije vlastitim financijskim sredstvima.
However, a transfer of State resources is present where the charges paid by private persons transit through a public or private entity designated to channel them to the beneficiaries.
Međutim, prijenos državnih sredstava prisutan je ako naknade koje plaćaju privatne osobe prolaze kroz javno ili privatno tijelo određeno za njihovo prenošenje korisnicima.
For example, this is the case even where a private entity is appointed by law to collect such charges on behalf of the State and to channel them to the beneficiaries, but is not allowed to use the proceeds from the charges for purposes other than those provided for by the law.
To je, primjerice, slučaj čak i kad je privatni subjekt zakonom imenovan da prikuplja takve naknade u ime države i prenosi ih korisnicima, ali mu nije dopušteno da se dohotkom od naknada koristi u svrhe koje nisu predviđene zakonom.
In this case, the sums in question remain under public control and are therefore available to the national authorities, which is sufficient reason for them to be considered State resources [96].
U tom slučaju, predmetni iznosi ostaju u okviru javne kontrole i stoga su dostupni nacionalnim tijelima, što je dovoljan razlog da ih se smatra državnim sredstvima [96].
Since this principle applies both to public bodies and private entities appointed to collect the charges and process the payments, changing the status of the intermediary from a public to a private entity has no relevance for the State resources criterion if the State continues to strictly monitor that entity [97].
Budući da se to načelo primjenjuje na javna tijela i privatne subjekte imenovane za prikupljanje naknada i obradu uplata, promjena statusa posrednika s javnog na privatni subjekt nije relevantna za kriterij državnih sredstava ako država nastavi pomno pratiti taj subjekt [97].
Moreover, a mechanism for offsetting in full the additional costs imposed on undertakings because of an obligation to purchase a product from certain providers at a price higher than the market price that is financed by all final consumers of the said product also constitutes an intervention through State resources, even when this mechanism is partly based on a direct transfer of resources between private entities [98].
Nadalje, mehanizam za potpuno prebijanje dodatnih troškova nametnutih poduzetnicima zbog obveze kupnje proizvoda od određenih dobavljača po cijeni višoj od tržišne cijene koji financiraju svi krajnji potrošači tog proizvoda također predstavlja intervenciju državnim sredstvima, čak i kada je taj mehanizam donekle utemeljen na izravnom prijenosu sredstava između privatnih subjekata [98].
An advantage, within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, is any economic benefit which an undertaking could not have obtained under normal market conditions, that is to say in the absence of State intervention [99].
Prednost u smislu članka 61. stavka 1. Sporazuma o EGP-u svaka je gospodarska korist koju poduzetnik ne bi mogao ostvariti u uobičajenim tržišnim uvjetima, odnosno bez intervencije države [99].
Section 4.2 of these Guidelines provides detailed guidance on the question whether a benefit can be considered to be obtained under normal market conditions.
U odjeljku 4.2. ovih smjernica navedene su detaljne smjernice o tome može li se smatrati da je korist ostvarena u uobičajenim tržišnim uvjetima.
Only the effect of the measure on the undertaking is relevant, and not the cause or the objective of the State intervention [100].
Relevantan je jedino učinak mjere na poduzetnika, a ne uzrok ili cilj intervencije države [100].
Whenever the financial situation of an undertaking is improved as a result of State intervention [101] on terms differing from normal market conditions, an advantage is present.
Prednost je prisutna kad god se financijska situacija poduzetnika poboljša kao rezultat intervencije države [101] u uvjetima koji se razlikuju od uobičajenih tržišnih uvjeta.
To assess this, the financial situation of the undertaking following the measure should be compared with its financial situation if the measure had not been taken [102].
Da bi se to procijenilo, financijsku situaciju poduzetnika nakon uvođenja mjere treba usporediti s financijskom situacijom u kojoj bi bio da mjera nije poduzeta [102].
Since only the effect of the measure on the undertaking matters, it is irrelevant whether the advantage is compulsory for the undertaking in that it could not avoid or refuse it [103].
S obzirom na to da je relevantan jedino učinak mjere na poduzetnika, nije relevantno je li prednost obvezna za poduzetnika u smislu da je on ne može izbjeći ili odbiti [103].
The precise form of the measure is also irrelevant in establishing whether it confers an economic advantage on the undertaking [104].
Ni točan oblik mjere nije relevantan da bi se utvrdilo dodjeljuje li se njome gospodarska prednost poduzetniku [104].
Not only the granting of positive economic advantages is relevant for the notion of State aid, but relief from economic burdens [105] can also constitute an advantage.
Ne samo da je dodjela pozitivne gospodarske prednosti relevantna za pojam državne potpore, nego i smanjenje gospodarskog opterećenja [105] može predstavljati prednost.
The latter is a broad category which comprises any mitigation of charges normally included in the budget of an undertaking [106].
Smanjenje gospodarskog opterećenja široka je kategorija koja obuhvaća svako smanjenje naknada koje su obično uključene u proračun poduzetnika [106].
This covers all situations in which economic operators are relieved of the inherent costs of their economic activities [107].
To obuhvaća sve situacije u kojima su gospodarski subjekti oslobođeni od sastavnih troškova svojih gospodarskih djelatnosti [107].
For instance, if an EEA State pays part of the costs of the employees of a specific undertaking, it relieves that undertaking from costs that are inherent in its economic activities.
Primjerice, ako država EGP-a plaća dio troškova zaposlenika određenog poduzetnika, ona time tog poduzetnika oslobađa troškova koji su sastavni dio njegovih gospodarskih djelatnosti.
An advantage also exists where public authorities pay a salary supplement to the workers of a specific undertaking, even if the undertaking was under no legal obligation to pay such a supplement [108].
Prednost postoji i kada tijela javne vlasti plaćaju dodatak na plaću radnicima određenog poduzetnika, čak i ako poduzetnik nije zakonski obvezan isplaćivati takav dodatak [108].
It also covers situations where some operators do not have to bear costs that other comparable operators normally do under a given legal order, regardless of the non-economic nature of the activity to which the costs relate [109].
Time su obuhvaćene i situacije u kojima neki operateri ne moraju plaćati troškove koje drugi usporedivi operateri obično plaćaju u skladu s određenim pravnim poretkom, bez obzira na negospodarsku prirodu djelatnosti na koju se troškovi odnose [109].
Costs arising from regulatory obligations imposed by the State can in principle be considered to relate to the inherent costs of the economic activity, so that any compensation for these costs confers an advantage on the undertaking [110].
Može se smatrati da su troškovi koji proizlaze iz regulatornih obveza koje uvodi država povezani sa sastavnim troškovima gospodarske djelatnosti, tako da svaka naknada tih troškova znači davanje prednosti poduzetniku [110].
This means that the existence of an advantage is in principle not excluded by the fact that the benefit does not go beyond compensation for a cost stemming from the imposition of a regulatory obligation.
To znači da postojanje prednosti u načelu nije isključeno činjenicom da korist ne nadilazi naknadu za trošak koji proizlazi iz uvođenja regulatorne obveze.
The same applies to relief for costs that the undertaking would not have incurred had there been no incentive stemming from the State measure because without this incentive it would have structured its activities differently [111].
Isto vrijedi i za smanjenje troškova koje poduzetnik ne bi imao da nije postojao poticaj koji proizlazi iz državne mjere jer bi bez tog poticaja svoje djelatnosti strukturirao na drukčiji način [111].
The existence of an advantage is also not excluded if a measure compensates charges of a different nature that are unconnected with that measure [112].
Postojanje prednosti isto tako nije isključeno ako se mjerom nadoknađuju naknade drukčije prirode koje nisu povezane s tom mjerom [112].
As regards compensation for costs incurred to provide a service of general economic interest, the Court of Justice made clear in the Altmark judgment that the granting of an advantage can be excluded if four cumulative conditions are met [113].
Kad je riječ o naknadi troškova koji su nastali zbog pružanja usluge od općeg gospodarskog interesa, Sud je u presudi Altmark jasno naveo da se dodjela prednosti može isključiti u slučaju ispunjenja četiri kumulativna uvjeta [113].
First, the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined.
Prvo, poduzetniku primatelju moraju zaista biti povjerene obveze pružanja javnih usluga i te obveze moraju biti jasno određene.
Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner.
Drugo, parametri na temelju kojih se izračunava naknada moraju biti utvrđeni unaprijed na objektivan i transparentan način.
Third, the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit.
Treće, naknada ne smije premašiti iznos neophodan za pokrivanje svih troškova ili dijela troškova koji su nastali pri izvršenju obveze pružanja javnih usluga, uzimajući u obzir relevantne prihode i razumnu dobit.
Fourth, where the undertaking that is to discharge public service obligations is not chosen following a public procurement procedure to select a tenderer capable of providing these services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well-run and adequately provided with means to meet the public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
Četvrto, ako poduzetnik kojem su povjerene obveze pružanja javnih usluga nije odabran na temelju postupka javne nabave u cilju odabira ponuditelja koji može pružati te usluge uz najmanji trošak za zajednicu, razina potrebne naknade mora biti utvrđena na temelju analize troškova koje bi tipičan poduzetnik, kojim se primjereno upravlja i koji je prikladno opremljen sredstvima za ispunjenje zahtjeva javnih usluga, imao pri ispunjenju tih obveza, uzimajući u obzir relevantne primitke i razumnu dobit za ispunjenje tih obveza.
The Authority has further elaborated its understanding of these conditions in its Guidelines on the application of State aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest [114].
Tijelo je dodatno pojasnilo svoje tumačenje tih uvjeta u svojim Smjernicama za primjenu pravila o državnim potporama na naknadu za pružanje usluga od općeg gospodarskog interesa [114].
The existence of an advantage is excluded in the case of a reimbursement of illegally levied taxes [115], an obligation for the national authorities to compensate for damage they have caused to certain undertakings [116] or the payment of compensation for an expropriation [117].
Postojanje prednosti isključuje se u slučaju povrata nezakonito naplaćenih poreza [115], obveze nacionalnih tijela da naknade štetu koju su prouzrokovala određenim poduzetnicima [116] ili plaćanja naknade za izvlaštenje [117].
The existence of an advantage is not ruled out by the mere fact that competing undertakings in other EEA States are in a more favourable position [118], because the notion of advantage is based on an analysis of the financial situation of an undertaking in its own legal and factual context with and without the particular measure.
Postojanje prednosti ne isključuje se samo zbog činjenice da su konkurentni poduzetnici u drugim državama EGP-a u povoljnijem položaju [118] jer se pojam prednosti temelji na analizi financijske situacije poduzetnika u njegovu pravnom i činjeničnom kontekstu s određenom mjerom i bez nje.
The EEA legal order is neutral with regard to the system of property ownership [119] and does not in any way prejudice the right of EEA States to act as economic operators.
Pravni poredak EGP-a neutralan je u odnosu na sustav vlasništva [119] i njime se ni na jedan način ne dovodi u pitanje pravo država EGP-a da djeluju kao gospodarski subjekti.
However, when public authorities directly or indirectly carry out economic transactions in any form [120], they are subject to EEA State aid rules.
Međutim, kad tijela javne vlasti izravno ili neizravno izvršavaju gospodarske transakcije u bilo kojem obliku [120], na njih se primjenjuju pravila EGP-a o državnim potporama.
Economic transactions carried out by public bodies (including public undertakings) do not confer an advantage on its counterpart, and therefore do not constitute aid, if they are carried out in line with normal market conditions [121].
Gospodarskim transakcijama koje izvršavaju javna tijela (uključujući javne poduzetnike) ne dodjeljuje se prednost njihovim protustrankama i stoga one ne predstavljaju potporu ako ih se izvršava u skladu s uobičajenim tržišnim uvjetima [121].
This principle has been developed with regard to different economic transactions.
To je načelo razvijeno uzimajući u obzir razne gospodarske transakcije.
The EEA courts have developed the ‘market economy investor principle’ to identify the presence of State aid in cases of public investment (in particular, capital injections): to determine whether a public body's investment constitutes State aid, it is necessary to assess whether, in similar circumstances, a private investor of a comparable size operating in normal conditions of a market economy could have been prompted to make the investment in question [122].
Sudovi EGP-a razvili su „načelo ulagača u tržišnom gospodarstvu” da bi utvrdili prisutnost državne potpore u slučajevima javnog ulaganja (posebno dokapitalizacija): da bi se utvrdilo predstavlja li ulaganje javnog tijela državnu potporu potrebno je procijeniti bi li u sličnim okolnostima privatni ulagač usporedive veličine koji djeluje u uobičajenim uvjetima tržišnog gospodarstva bio ponukan izvršiti predmetno ulaganje [122].
Similarly, the EEA courts have developed the ‘private creditor test’ to examine whether debt renegotiations by public creditors involve State aid, comparing the behaviour of a public creditor to that of hypothetical private creditors that find themselves in a similar situation [123].
Sudovi EGP-a razvili su, slično tome, „test privatnog vjerovnika” da bi preispitali uključuju li ponovni pregovori o dugu javnih vjerovnika državnu potporu uspoređujući ponašanje javnog vjerovnika s ponašanjem hipotetskih privatnih vjerovnika koji se nalaze u sličnoj situaciji [123].
Finally, the EEA courts have developed the ‘private vendor test’ to assess whether a sale carried out by a public body involves State aid, considering whether a private vendor, under normal market conditions, could have obtained the same or a better price [124].
Sudovi EGP-a naposljetku su razvili „test privatnog prodavatelja” da bi procijenili uključuje li prodaja koju provodi javno tijelo državnu potporu razmatrajući bi li privatni prodavatelj u uobičajenim tržišnim uvjetima mogao postići istu ili bolju cijenu [124].
Those tests are variations of the same basic concept that the behaviour of public bodies should be compared to that of similar private economic operators under normal market conditions to determine whether the economic transactions carried out by such bodies grant an advantage to their counterparts.
Ti su testovi varijacije istog osnovnog koncepta da ponašanje javnih tijela treba usporediti s ponašanjem sličnih privatnih gospodarskih subjekata u uobičajenim tržišnim uvjetima da bi se utvrdilo dodjeljuje li se gospodarskim transakcijama koje izvršavaju takva tijela prednost njihovim protustrankama.
In these Guidelines, the Authority will therefore refer, in general terms, to the ‘market economy operator’ (MEO) test as the relevant method to assess whether a range of economic transactions carried out by public bodies take place under normal market conditions and, therefore, whether they involve the granting of an advantage (which would not have occurred in normal market conditions) to their counterparts.
Tijelo će se, stoga, u ovim smjernicama općenito osvrnuti na test „subjekta u tržišnom gospodarstvu” (MEO) kao relevantnu metodu procjene odvija li se čitav niz gospodarskih transakcija koje izvršavaju javna tijela u uobičajenim tržišnim uvjetima i uključuju li one dodjelu prednosti (do koje ne bi došlo u uobičajenim tržišnim uvjetima) njihovim protustrankama.
The general principles and the relevant criteria for applying the MEO test are set out in sections 4.2.2. and 4.2.3.
Opća načela i relevantni kriteriji za primjenu testa subjekta u tržišnom gospodarstvu utvrđeni su u odjeljcima 4.2.2. i 4.2.3.
The purpose of the MEO test is to assess whether the State has granted an advantage to an undertaking by not acting like a market economy operator with regard to a certain transaction.
Svrha testa subjekta u tržišnom gospodarstvu jest procijeniti je li država dodijelila prednost poduzetniku time što nije postupila poput subjekta u tržišnom gospodarstvu u odnosu na određenu transakciju.
In that respect, it is not relevant whether the intervention constitutes a rational means for the public bodies to pursue public policy (for example employment) considerations.
U tom smislu nije relevantno je li intervencija opravdano sredstvo javnih tijela za provođenje pitanja javne politike (npr. zapošljavanje).
Similarly, the profitability or unprofitability of the beneficiary is not in itself a decisive indicator for establishing whether or not the economic transaction in question is in line with market conditions.
Slično tome, profitabilnost ili neprofitabilnost korisnika sama po sebi nije odlučujući pokazatelj za utvrđivanje je li predmetna gospodarska transakcija u skladu s tržišnim uvjetima.