natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In contrast, it is not possible to rely on external policy objectives which are not inherent to the system [215].
Nasuprot tome, nije moguće pouzdati se u ciljeve vanjske politike koji nisu sastavni dio sustava [215].
The basis for a possible justification could, for instance, be the need to fight fraud or tax evasion, the need to take into account specific accounting requirements, administrative manageability [216], the principle of tax neutrality [217], the progressive nature of income tax and its redistributive purpose, the need to avoid double taxation [218], or the objective of optimising the recovery of fiscal debts.
Osnova za moguće opravdanje mogla bi, primjerice, biti potreba za borbom protiv prijevara ili izbjegavanja plaćanja poreza, potreba uzimanja u obzir posebnih računovodstvenih zahtjeva, mogućnost administrativnog upravljanja [216], načelo porezne neutralnosti [217], progresivna priroda poreza na dobit i njegova svrha u pogledu preraspodjele, potreba za izbjegavanjem dvostrukog oporezivanja [218] ili cilj optimizacije povrata fiskalnih dugova.
EEA States should, however, introduce and apply appropriate control and monitoring procedures to ensure that derogations are consistent with the logic and general scheme of the tax system [219].
Međutim, države EGP-a trebale bi uvesti i primjenjivati prikladne postupke kontrole i praćenja kako bi osigurale da su odstupanja u skladu s logikom i općim programom poreznog sustava [219].
For derogations to be justified by the nature or general scheme of the system, it is also necessary to ensure that those measures are proportionate and do not go beyond what is necessary to achieve the legitimate objective being pursued, in that the objective could not be attained by less far-reaching measures [220].
Da bi odstupanja bila opravdana na temelju prirode ili općeg programa sustava, potrebno je osigurati i da su te mjere proporcionalne i da ne nadilaze ono što je potrebno da bi se postigao zakoniti cilj koji se želi postići, odnosno da se cilj ne bi mogao ostvariti s pomoću manje opsežnih mjera [220].
An EEA State which introduces a differentiation between undertakings needs to be able to show that this differentiation is actually justified by the nature and general scheme of the system in question [221].
Država EGP-a koja uvede razliku između poduzetnika mora biti sposobna pokazati da je navedena razlika stvarno opravdana u odnosu na prirodu i opći program predmetnog sustava [221].
In principle, only measures that apply within the entire territory of the EEA State escape the regional selectivity criterion laid down in Article 61(1) of the EEA Agreement.
U načelu, samo se na one mjere koje se primjenjuju na čitavo državno područje države EGP-a ne primjenjuje kriterij regionalne selektivnosti iz članka 61. stavka 1. Sporazuma o EGP-u.
However, as outlined below, the reference system does not necessarily have to be defined as the entire EEA State [222].
No, kao što je objašnjeno u nastavku, referentni sustav nije nužno potrebno definirati kao čitavu državu EGP-a [222].
It follows that not all measures that apply only to certain parts of the territory of an EEA State are automatically selective.
Iz toga slijedi da nisu sve mjere koje se primjenjuju samo na određene dijelove državnog područja države EGP-a automatski selektivne.
As established by the case-law [223], measures with a regional or local scope of application may not be selective if certain requirements are fulfilled.
Kako je utvrđeno sudskom praksom [223], mjere regionalnog ili lokalnog područja primjene nisu nužno selektivne ako su ispunjeni određeni zahtjevi.
This case-law has so far only dealt with tax measures.
Ta sudska praksa do sada se bavila isključivo poreznim mjerama.
However, as regional selectivity is a general concept, the principles set out by the EEA Courts as regards tax measures apply to other types of measures as well.
No kako je regionalna selektivnost opći koncept, načela koja su Sudovi EGP-a utvrdili u pogledu poreznih mjera primjenjuju se i na druge vrste mjera.
In order to assess regional selectivity, three scenarios must be distinguished [224]:
Kako bi se moglo procijeniti regionalnu selektivnost, potrebno je razlikovati tri scenarija [224]:
In the first scenario, which results in the regional selectivity of a measure, the central government of an EEA State unilaterally decides to apply a lower level of taxation within a defined geographical area [225].
U prvom scenariju, čiji je rezultat regionalna selektivnost mjere, središnja država države EGP-a jednostrano odlučuje o primjeni niže razine oporezivanja unutar definiranog zemljopisnog područja [225].
The second scenario corresponds to symmetrical devolution of tax powers [226] – a model of distribution of tax competences in which all infra-State authorities at a particular level (regions, districts or others) of an EEA State have the same autonomous power in law to decide the applicable tax rate within their territory of competence, independently of the central government.
Drugi scenarij odgovara simetričnoj podjeli poreznih ovlasti [226], odnosno modelu raspodjele poreznih nadležnosti u kojem sva poddržavna tijela na određenoj razini (regije, okruzi ili drugo) države EGP-a po zakonu imaju jednaku autonomnu ovlast odlučivanja o primjenjivoj poreznoj stopi unutar svojeg područja nadležnosti, neovisno o središnjoj državi.
In this case, the measures decided by the infra-State authorities are not selective as it is impossible to determine a normal tax rate capable of constituting the reference framework.
U tom slučaju mjere o kojima su odlučila poddržavna tijela nisu selektivne jer je nemoguće utvrditi uobičajenu poreznu stopu koja bi mogla predstavljati referentni okvir.
In the third scenario – the asymmetrical devolution of tax powers [227] – only certain regional or local authorities can adopt tax measures applicable within their territory.
U trećem scenariju, koji se odnosi na asimetričnu podjelu poreznih ovlasti [227], samo određena regionalna ili lokalna tijela mogu donijeti porezne mjere primjenjive unutar njihova područja.
In this case, the assessment of the selective nature of the measure at stake depends on whether the authority concerned is sufficiently autonomous from the central government of the EEA State [228].
U tom slučaju procjena selektivne prirode predmetne mjere ovisi o tome je li predmetno tijelo dovoljno autonomno u odnosu na središnju državu države EGP-a [228].
This is the case when three cumulative criteria of autonomy are fulfilled: institutional, procedural and economic and financial autonomy [229].
To je slučaj kad su ispunjena tri kumulativna kriterija autonomije: institucijska, proceduralna te gospodarska i financijska autonomija [229].
If all of these criteria of autonomy are present when a regional or local authority decides to adopt a tax measure applicable only within its territory, then the region in question, not the EEA State, constitutes the geographical reference framework.
Ako su svi ti kriteriji autonomije prisutni kad regionalno ili lokalno tijelo odluči donijeti poreznu mjeru primjenjivu samo unutar svojeg područja, tada predmetna regija, a ne država EGP-a, predstavlja geografski referentni okvir.
The existence of institutional autonomy can be established where the tax measure decision has been taken by a regional or local authority with its own constitutional, political and administrative status that is separate from that of the central government.
Postojanje institucijske autonomije može se utvrditi ako odluku o poreznim mjerama donese regionalno ili lokalno tijelo s vlastitim ustavnim, političkom i administrativnim statusom koji je odvojen od statusa središnje države.
In the Azores case, the Court of Justice observed that the Portuguese Constitution recognised the Azores as an autonomous region with its own political and administrative status and self-governing institutions, which also have their own fiscal competence, and the power to adapt national fiscal provisions to particular regional features [230].
U predmetu Azores Sud je iznio opažanje da je u portugalskom ustavu Azores prepoznat kao autonomna regija s vlastitim političkim i administrativnim statusom i institucijama samouprave koje imaju i vlastitu fiskalnu nadležnost i ovlast prilagodbe nacionalnih fiskalnih odredaba regionalnim značajkama [230].
The assessment of whether this criterion has been fulfilled in each individual case should include, in particular, examination of the constitution and other relevant laws of a given EEA State so as to verify whether a given region indeed has its own separate political and administrative status and whether it has its own self-governing institutions which have the power to exercise their own fiscal competence.
Procjena je li taj kriterij ispunjen u svakom pojedinačnom slučaju trebala bi posebno uključivati ispitivanje ustava i ostalih relevantnih zakona određene države EGP-a da bi se provjerilo ima li uistinu predmetna regija vlastiti politički i administrativni status i ima li vlastite institucije samouprave koje imaju ovlast provođenja vlastite fiskalne nadležnosti.
The existence of procedural autonomy can be established where a tax measure decision has been adopted without the central government being able to directly intervene in determining its content.
Postojanje proceduralne autonomije može se utvrditi ako je odluka o poreznim mjerama donesena bez mogućnosti izravne intervencije središnje države u smislu utvrđivanja njezina sadržaja.
The essential criterion for determining whether procedural autonomy exists is not the extent of the competence that the infra-State body is recognised as having, but the capability of that body, in view of its competence, to adopt a decision on a tax measure independently, that is to say without the central government being able to intervene directly as regards its content.
Osnovni kriterij za utvrđivanje postoji li proceduralna autonomija nije raspon nadležnosti poddržavnog tijela nego sposobnost tog tijela u pogledu njegove nadležnosti da donese odluku o poreznoj mjeri samostalno, odnosno bez mogućnosti izravne intervencije središnje države u smislu utvrđivanja njezina sadržaja.
The fact that a consultation or conciliation procedure exists between the central and regional (or local) authorities to avoid conflicts does not automatically mean that an infra-State body does not have procedural autonomy, provided that that body, and not the central government, has the final word on the adoption of the measure at stake [231].
Činjenica da između središnjih i regionalnih (ili lokalnih) tijela postoji postupak savjetovanja ili usuglašavanja da bi se izbjegli sukobi ne znači automatski da poddržavno tijelo nema proceduralnu autonomiju, pod uvjetom da to tijelo, a ne središnja država, ima završnu riječ kad je riječ o donošenju predmetne mjere [231].
The mere fact that the acts which an infra-State body adopts are subject to judicial review does not in itself mean that that body lacks procedural autonomy, since the existence of such review is an inherent feature of the rule of law [232].
Puka činjenica da akti koje poddržavno tijelo donosi podliježu sudskoj provjeri sama po sebi ne znači da to tijelo nema proceduralnu autonomiju jer je postojanje takve provjere sastavna značajka vladavine prava [232].
A regional (or local) tax measure does not have to be completely separate from a more general tax system for it not to constitute State aid.
Regionalna (ili lokalna) porezna mjera ne mora biti u cijelosti odvojena od općenitijeg poreznog sustava da ne bi predstavljala državnu potporu.
In particular, it is not necessary that the tax system in question (bases of assessment, tax rates, tax recovery rules and exemptions) is fully devolved to the infra-State body [233].
Posebno nije potrebno predmetni porezni sustav (osnovice procjene, porezne stope, pravila o povratu i oslobođenja od poreza) u cijelosti prenijeti na poddržavno tijelo [233].
For example, corporate tax devolution limited to the power to vary rates within a limited range, without devolving the power to change the bases of assessment (tax allowances and exemptions, etc.), could be considered as fulfilling the procedural autonomy condition if the pre-defined rate bracket allows the region concerned to exercise meaningful autonomous powers of taxation, without the central government being able to directly intervene as regards content.
Na primjer, prenošenje poreza na društva ograničeno na ovlast izmjene stopa unutar ograničenog raspona, bez prenošenja ovlasti za promjenu osnovica procjene (porezne olakšice i oslobođenja itd.), može se smatrati ispunjenjem uvjeta proceduralne autonomije ako se prethodno definiranim poreznim razredom stope predmetnoj regiji omogućuje provođenje smislenih autonomnih ovlasti oporezivanja bez mogućnosti izravne intervencije središnje države u smislu utvrđivanja sadržaja.
The existence of economic and financial autonomy can be established where an infra-State body assumes responsibility for the political and financial consequences of a tax reduction measure.
Postojanje gospodarske i financijske autonomije može se utvrditi ako poddržavno tijelo preuzme odgovornost za političke i financijske posljedice mjere smanjenja poreza.
This cannot be the case if the infra-State body is not responsible for managing a budget, that is to say when it does not have control of both revenue and expenditure.
Do toga ne može doći ako poddržavno tijelo nije odgovorno za upravljanje proračunom, odnosno ako nema kontrolu nad prihodima i izdacima.
Therefore, in establishing the existence of economic and financial autonomy, the financial consequences of the tax measure in the region must not be offset by aid or subsidies from other regions or the central government.
Stoga se pri utvrđivanju postojanja gospodarske i financijske autonomije financijske posljedice porezne mjere u regiji ne smiju kompenzirati potporom ili subvencijom od drugih regija ili središnje države.
Hence, the existence of a direct causal link between the tax measure adopted by the infra-State body and the financial support from other regions or the central government of the EEA State concerned rules out the existence of such autonomy [234].
Stoga se postojanjem izravne uzročno-posljedične veze između porezne mjere koju je donijelo poddržavno tijelo i financijske podrške iz drugih regija ili središnje države predmetne države EGP-a isključuje postojanje takve autonomije [234].
The existence of economic and financial autonomy is not undermined by the fact that a shortfall in tax revenues as a result of the implementation of devolved tax powers (for example a lower tax rate) is offset by a parallel increase in the same revenues due to the arrival of new businesses attracted by the lower rates.
Postojanje gospodarske i financijske autonomije nije narušeno činjenicom da se nedostatak prihoda od poreza kao rezultat provedbe prenesenih poreznih ovlasti (na primjer, niže porezne stope) nadoknađuje istovremenim povećanjem istih prihoda zbog pojave novih poduzetnika koje su privukle niže stope.
The autonomy criteria do not require the rules governing tax collection to be devolved to the regional or local authorities, nor do they require the tax revenues to actually be collected by those authorities.
Kriterijima autonomije ne zahtijeva se niti da se pravila o naplati poreza prenesu na regionalna ili lokalna tijela niti da prihode od poreza stvarno naplaćuju ta tijela.
The central government may continue to be responsible for collecting devolved taxes if the collection costs are borne by the infra-State authority.
Središnja država može i dalje biti odgovorna za naplatu prenesenih poreza ako troškove naplate snosi poddržavno tijelo.
EEA States are free to decide on the economic policy which they consider most appropriate and, in particular, to spread the tax burden as they see fit across the various factors of production.
Države EGP-a imaju slobodu odlučivanja o gospodarskoj politici koju smatraju najprikladnijom te, posebno, slobodu raspoređivanja poreznog opterećenja kako smatraju prikladnim u odnosu na različite proizvodne čimbenike.
Nonetheless, EEA States must exercise this competence in accordance with EEA law [235].
Međutim, države EGP-a tu nadležnost moraju provoditi u skladu s pravom EGP-a [235].
In principle, genuine cooperative societies conform to operating principles which distinguish them from other economic operators [236].
U načelu su prave zadruge u skladu s operativnim načelima na temelju kojih se razlikuju od ostalih gospodarskih subjekata [236].
In particular, they are subject to specific membership requirements and their activities are conducted for the mutual benefit of their members [237], not in the interest of outside investors.
Konkretno, one podliježu posebnim zahtjevima povezanima sa članstvom i njihove se djelatnosti provode u cilju zajedničke koristi njihovih članova [237], a ne u interesu vanjskih ulagača.
In addition, reserves and assets are non-distributable and must be dedicated to the common interest of the members.
Osim toga, rezerve i imovina nisu razdjeljive i moraju biti namijenjene zajedničkom interesu članova.
Finally, cooperatives generally have limited access to equity markets and generate low profit margins.
Naposljetku, zadruge općenito imaju ograničen pristup tržištima kapitala i ostvaruju niske profitne marže.
In the light of these particular features, cooperatives can be regarded as not being in a comparable factual and legal situation to that of commercial companies, so that preferential tax treatment for cooperatives may fall outside the scope of the State aid rules provided that [238]:
S obzirom na te specifičnosti, može se smatrati da zadruge nisu u činjeničnoj i pravnoj situaciji usporedivoj sa situacijom komercijalnih trgovačkih društava pa bi povlašteni porezni tretman zadruga mogao biti izvan područja primjene pravila o državnim potporama pod uvjetom da [238]:
they act in the economic interest of their members;
djeluju u gospodarskom interesu svojih članova,
their relations with members are not purely commercial, but personal and individual;
njihovi odnosi s članovima nisu isključivo komercijalni, nego osobni i pojedinačni,
the members are actively involved in the running of the business;
članovi su aktivno uključeni u vođenje poslovanja,
they are entitled to equitable distribution of the results of economic performance.
imaju pravo na pravičnu raspodjelu gospodarskih rezultata.
If, however, the cooperative society under examination is found to be comparable to commercial companies, it should be included in the same reference framework as commercial companies and undergo the three-step analysis as set out in paragraphs 128 to 141.
No ako se za zadrugu koju se ispituje otkrije da je usporediva s komercijalnim trgovačkim društvima, treba je uključiti u isti referentni okvir kao i komercijalna trgovačka društva te i ona treba proći analizu koja se sastoji od tri koraka iz stavaka 128. do 141.
The third step of that analysis requires an analysis of whether the tax regime in question is justified by the logic of the tax system [239].
Trećom fazom te analize zahtijeva se analiza pitanja je li predmetni porezni režim opravdan logikom poreznog sustava [239].
For this purpose, it should be noted that the measure needs to be in line with the basic or guiding principles of the EEA State's tax system (by reference to the mechanisms inherent to that system).
U tu svrhu treba napomenuti da mjera mora biti u skladu s osnovnim ili vodećim načelima poreznog sustava države EGP-a (upućivanjem na sastavne mehanizme tog sustava).
A derogation for cooperative societies in the sense that they are not taxed themselves as cooperatives can, for example, be justified by the fact that they distribute all their profits to their members and that tax is then levied on those individual members.
Odstupanje za zadruge u smislu da ih se ne oporezuje kao zadruge može se, na primjer, opravdati činjenicom da one raspodjeljuju svu svoju dobit svojim članovima i da se onda porez ubire od tih pojedinačnih članova.
In any event, the reduced taxation must be proportionate and not go beyond what is necessary.
U svakom slučaju smanjeno oporezivanje mora biti proporcionalno i ne smije nadilaziti granicu potrebnoga.
Moreover, appropriate control and monitoring procedures must be applied by the EEA State concerned [240].
Osim toga, predmetna država EGP-a mora primjenjivati prikladne postupke kontrole i praćenja [240].
Undertakings for collective investment [241]
Subjekti za zajednička ulaganja [241]
It is generally accepted that investment vehicles, such as undertakings for collective investment [242], should be subject to an appropriate level of taxation since they basically operate as intermediary bodies between (third party) investors and the target companies that are the subject of investment.
Općenito je prihvaćeno da bi na instrumente ulaganja, poput subjekata za zajednička ulaganja [242], trebalo primjenjivati prikladnu razinu oporezivanja s obzirom na to da u osnovi djeluju kao posrednici između ulagača (treće strane) i ciljanih društava u koja se ulaže.
The absence of special tax rules governing investment funds or companies could result in an investment fund being treated as a separate taxpayer – with an additional layer of tax being imposed on any income or gains by the intermediary vehicle.
Rezultat nedostatka posebnih poreznih propisa kojima se uređuju investicijski fondovi ili društva moglo bi biti tretiranje investicijskog fonda kao odvojenog poreznog obveznika, uz dodatan red poreza uveden na svaki dohodak ili dobit instrumenta posrednika.
In this context, EEA States generally seek to reduce adverse taxation effects on investments through investment funds or companies compared to direct investments by individual investors and, as far as possible, to ensure that the overall final tax burden on the basket of various types of investments is about the same, irrespective of the vehicle used for the investment.
U tom kontekstu države EGP-a općenito nastoje smanjiti nepovoljne učinke oporezivanja na ulaganja provedena pomoću investicijskih fondova ili društava u usporedbi s izravnim ulaganjima pojedinačnih ulagača i, koliko je moguće, osigurati da je ukupno konačno porezno opterećenje na paket različitih vrsta ulaganja otprilike jednako, neovisno u instrumentu ulaganja.
Tax measures aimed at ensuring tax neutrality for investments in collective investment funds or companies should not be viewed as selective where those measures do not have the effect of favouring certain undertakings for collective investment or certain types of investments [243], but rather of reducing or eliminating double economic taxation in accordance with the overall principles inherent to the tax system in question.
Porezne mjere čiji je cilj osiguranje porezne neutralnosti za ulaganja u fondove ili društva za zajednička ulaganja ne bi trebalo smatrati selektivnima ako se tim mjerama određene subjekte za zajednička ulaganja ili određene vrste ulaganja ne stavlja u povoljniji položaj [243], nego se smanjuje ili uklanja dvostruko ekonomsko oporezivanje u skladu s ukupnim sastavnim načelima predmetnog poreznog sustava.
For the purpose of this section, tax neutrality means that taxpayers are treated the same whether they invest in assets, such as government securities and the shares of joint-stock companies, directly or indirectly through investment funds.
Za potrebe ovog odjeljka porezna neutralnost znači da se prema poreznim obveznicima postupa jednako bilo da u imovinu, poput državnih vrijednosnih papira i udjela u dioničkim društvima, ulažu izravno ili neizravno preko ulagačkih fondova.
Accordingly, a tax regime for undertakings for collective investment respecting the purpose of fiscal transparency at the level of the intermediary vehicle may be justified by the logic of the tax system in question, provided that the prevention of double economic taxation constitutes a principle inherent to the tax system in question.
Prema tome, porezni režim za subjekte za zajednička ulaganja kojim se poštuje svrhu fiskalne transparentnosti na razini instrumenta posrednika može biti opravdan u okviru logike predmetnog poreznog sustava ako je sprečavanje dvostrukog ekonomskog oporezivanja sastavno načelo predmetnog poreznog sustava.