natgillin/translations-raw huggingface dataset:
with respect to the passage ‘Passengers do typically not have to reclaim their luggage when transferring.’ According to Aer Lingus, this is indeed the opposite for self-connecting passengers.
u pogledu odlomka: „Putnici u transferu obično ne moraju ponovno preuzimati svoju prtljagu.” Prema mišljenju društva Aer Lingus upravo suprotno vrijedi za putnike koji sami biraju svoje povezane letove.
There are no luggage transfer services for self-connecting passengers at any of the Irish airports.
Ni na jednoj irskoj zračnoj luci ne postoje usluge prijenosa prtljage za te putnike,
with respect to the passage ‘Checks on passengers and luggage are typically different.’Paragraph 45 last part of the second sentence of the Opening Decision.
u pogledu odlomka „Kontrole putnika i prtljage obično se razlikuju.”Zadnji dio druge rečenice u točki 45. Odluke o pokretanju postupka.
Aer Lingus explains that self-connecting passengers will have to check-in for each flight separately.
Aer Lingus objašnjava da će se putnici koji sami biraju svoje povezane letove za svaki let morati posebno registrirati.
On the second point ‘even if the exemption were to be considered selective, it would be justified’
Druga točka „čak i ako bi se izuzeće smatralo selektivnim, to bi bilo opravdano”
Aer Lingus submits that the measure avoids double taxation and applies within Ireland as well as cross-border.
Aer Lingus navodi da se tom mjerom izbjegava dvostruko oporezivanje te da se to primjenjuje na Irsku, ali i izvan nje.
Such exemption indeed would be commonly applied by other jurisdictions, such as the United Kingdom.
Doista, to bi se izuzeće obično primjenjivalo u drugim zemljama, kao što je Ujedinjena Kraljevina.
Aer Lingus further submits that the guiding and basic principle of the ATT is that it is calculated by reference to the entire journey.
Nadalje, Aer Lingus navodi da se u skladu sa svojim vodećim i osnovnim načelom PZP izračunava s obzirom na cjelokupno putovanje.
In the case of a single-ticket, the single ticket would equate to a single journey (in so far as any stopover takes less than six hours).
Ako postoji jedna karta, ona bi odgovarala jednom putovanju (ako svako zaustavljanje traje manje od šest sati).
However, for a self-connecting service composed of two separate bookings, each booking would be considered as separate by the airlines' booking systems and not recognised as transferring passengers.
No za povezane letove koje putnik sam bira i koji su obuhvaćeni dvjema odvojenim rezervacijama svaka rezervacija smatrala bi se zasebnom u sustavima zračnih prijevoznika za rezervacije te se ti putnici ne bi smatrali putnicima u transferu.
Comments from Ireland on observations from interested parties
Primjedbe Irske na opažanja zainteresiranih strana
Overall, Ireland agreed with the points made by Aer Lingus, with the exception of those summarised in recitals 93 and 94.
Irska se, općenito, složila s točkama koje je istaknuo Aer Lingus, osim onih koje su sažete u uvodnim izjavama 93. i 94.
According to Ireland, Aer Lingus quoted a letter from Ireland dated 15 October 2009 saying that if a journey consisted of several segments, the first leg was always exempted from ATT.
Irska je izjavila da je Aer Lingus citirao njezin dopis od 15. listopada 2009. i naveo da se, ako se putovanje sastoji od nekoliko segmenata, prva dionica uvijek izuzima iz primjene PZP-a.
Ireland referred to its letter dated 22 December 2015 in which it explained that this was a misunderstanding.
Irska je uputila na svoj dopis od 22. prosinca 2015. u kojem je objasnila da je riječ o nesporazumu.
Ireland's letter dated 15 October 2009 had given a specific example in which the first leg of the journey was not subject to ATT.
U dopisu Irske od 15. listopada 2009. naveden je specifičan primjer u kojem se na prvu dionicu putovanja ne primjenjuje PZP.
However, Ireland considers that this should not be interpreted as a general statement that the first leg was always exempted.
No Irska smatra da se na temelju toga ne bi trebalo općenito smatrati da se prva dionica uvijek izuzima od oporezivanja.
As regards comments made by Ryanair on the tax payable (see recital 65), Ireland pointed out that Ryanair did not itself carry transfer or transit passengers and therefore had no practical experience of applying the rules concerning ATT.
U pogledu primjedbi društva Ryanair na plativi porez (vidjeti uvodnu izjavu 65.) Irska je istaknula da sam Ryanair ne prevozi putnike u transferu ili tranzitu i da stoga nema praktično iskustvo primjene pravila koja se odnose na PZP.
Nor does Ryanair explain its reasoning, according to Ireland.
Uz to, Irska smatra da Ryanair nije obrazložio svoje razmatranje.
ASSESSMENT OF THE NON-APPLICATION OF THE AIR TRAVEL TAX TO TRANSIT AND TRANSFER PASSENGERS
PROCJENA NEPRIMJENJIVANJA POREZA NA ZRAČNI PRIJEVOZ NA PUTNIKE U TRANZITU I TRANSFERU
Preliminary comments: the proper interpretation of the ATT with respect to the exemption for transit and transfer passengers
6.1. Privremene primjedbe: primjereno tumačenje PZP-a u pogledu izuzeća putnika u tranzitu i transferu
In its letter dated 15 October 2009, Ireland stated that the exemption for transit and transfer passengers ensures that the ‘first leg’ of an overall journey is not subject to the ATT.
U svojem dopisu od 15. listopada 2009. Irska je navela da se izuzećem putnika u tranzitu i transferu osigurava da se na „prvu dionicu” cjelokupnog putovanja ne primjenjuje PZP.
That statement led to confusion about the correct interpretation of the exemption, as is apparent from the General Court's judgment in Case T-512/11.
Ta je izjava dovela do nedoumica u pogledu točnog tumačenja izuzeća, kao što je vidljivo iz presude Općeg suda u predmetu T-512/11.
In the light of the comments received from Ireland and third parties, it is now clear that the Irish legislation should be understood as set out in Section 2.2 above.
Uzimajući u obzir primjedbe koje su dostavile Irska i treće strane, jasno je da bi se irsko zakonodavstvo trebalo tumačiti kako je utvrđeno u prethodnom odjeljku 2.2.
As explained there, under Section 55(2) of the Finance Act airlines are liable to pay the ATT for every departure of a passenger on board an aircraft from an airport located in Ireland, whereas transit and transfer passengers are not considered to be passengers within the meaning of Section 55(2) the Finance Act and therefore the ATT does not apply to their departure.
Kako je ondje objašnjeno, u skladu s člankom 55. stavkom 2. Zakona o financijama zračni prijevoznici obvezni su PZP platiti za svaki odlazak putnika zrakoplovom iz zračne luke koja se nalazi u Irskoj, pri čemu se putnici u tranzitu i transferu ne smatraju putnicima u smislu članka 55. stavka 2.
Consequently, it cannot be said in general terms that the ATT applies to a specific leg of an air journey.
Zakona o financijama te se PZP stoga ne primjenjuje na njihov odlazak. Stoga se ne može općenito reći da se PZP primjenjuje na određenu dionicu putovanja zrakoplovom.
It should be noted that when the 2011 Decision was adopted, there were two different rates applicable to flights to destinations located no more than 300 kilometres from Dublin Airport and all other flights.
Potrebno je napomenuti da su u vrijeme donošenja Odluke iz 2011. postojale dvije različite tarife koje su se primjenjivale na letove do odredišta koja se nalaze najviše 300 kilometara od zračne luke Dublin i na sve ostale letove.
It is now clear that the applicable tax rate depended on the distance to the final destination, irrespective of the location of transit or transfer.
Sada je jasno da je primjenjiva porezna tarifa ovisila o udaljenosti do konačnog odredišta, neovisno o lokaciji tranzita ili transfera.
For instance, a journey from Dublin to New York with a stopover at Shannon would be taxed at the rate of EUR 10, not EUR 2.
Na primjer, putovanje od Dublina do New Yorka sa zaustavljanjem u Shannonu oporezivalo bi se po tarifi od 10 EUR, a ne 2 EUR.
The departure from Dublin Airport would give rise to taxation at the rate of EUR 10 ATT, even though Shannon is within 300 kilometres of Dublin Airport, because the distance from Dublin Airport to New York exceeds that threshold.
Odlazak iz zračne luke Dublin doveo bi do primjene PZP-a po tarifi od 10 EUR, iako se Shannon nalazi unutar 300 kilometara od zračne luke Dublin jer udaljenost od zračne luke Dublin do New Yorka premašuje taj prag.
Furthermore, the departure from the stopover at Shannon Airport is not subject to ATT, since the passenger is a transit or transfer passenger at that airport.
Nadalje, na odlazak iz mjesta zaustavljanja, odnosno zračne luke Shannon, ne primjenjuje se PZP jer je putnik u toj zračnoj luci putnik u tranzitu ili transferu.
The qualification as a transit or transfer passenger at an Irish airport did not depend on the location of the airport from which the passenger came when landing at the Irish airport, which could be also outside Ireland, e.g. in the case of a journey from London to New York with a stopover of not more than six hours at Shannon.
Određivanje putnika kao putnika u tranzitu ili transferu u irskoj zračnoj luci nije ovisilo o lokaciji zračne luke iz koje je putnik došao kad je sletio na tu irsku zračnu luku, koja se mogla nalaziti i izvan Irske, npr. u slučaju putovanja od Londona do New Yorka sa zaustavljanjem u Shannonu koje nije trajalo više od šest sati.
No ATT would be due for such a journey because the airport of departure in London is located outside of Ireland, while the passenger qualifies as a transfer or transit passenger when departing from Shannon Airport.
Na to se putovanje ne bi primjenjivao PZP jer se polazišna zračna luka u Londonu nalazi izvan Irske, dok putnik ispunjuje uvjete za putnika u transferu ili tranzitu kad odlazi iz zračne luke Shannon.
According to Article 107(1) TFEU, save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
U skladu s člankom 107. stavkom 1. UFEU-a, osim ako je Ugovorima drukčije predviđeno, svaka potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će se narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj, nespojiva je s unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama.
The qualification of a measure as aid within the meaning of this provision therefore requires the following cumulative conditions to be met: (i) the measure must be imputable to the State and financed through State resources; (ii) it must confer an advantage on its recipient, which must be an undertaking (namely carry out an economic activity); (iii) that advantage must be selective; and (iv) the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between Member States.
Stoga, kako bi se mjera smatrala potporom u smislu te odredbe, moraju biti ispunjeni sljedeći kumulativni uvjeti: i. mjera se mora moći pripisati državi i mora se financirati putem državnih sredstava; ii. njome se mora dodijeliti prednost njezinu primatelju, koji mora biti poduzetnik (odnosno mora obavljati gospodarsku djelatnost); iii. ta prednost mora biti selektivna; te iv. mjerom se mora narušavati ili prijetiti da će se narušiti tržišno natjecanje i utjecati na trgovinu među državama članicama.
In this case, it is appropriate to first consider whether the non-application of the ATT to transfer and transit passengers is liable to confer a selective advantage to certain airlines.
U ovom je slučaju primjereno najprije razmotriti dodjeljuje li se određenim zračnim prijevoznicima selektivna prednost zbog neprimjenjivanja PZP-a na putnike u transferu i tranzitu.
A measure is selective, if it favours certain undertakings or the production of certain goods within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Mjera je selektivna ako se njome određeni poduzetnici ili proizvodnja određene robe stavljaju u povoljniji položaj u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
For measures applicable to all undertakings fulfilling certain criteria which mitigate the charges that those undertakings would normally have to bear, the selectivity of a measure should normally be assessed by means of a three step analysis.
U slučaju mjera primjenjivih na sve poduzetnike koji ispunjuju određene kriterije kojima se smanjuju naknade koje bi ti poduzetnici inače morali snositi, selektivnost mjere obično treba procijeniti s pomoću analize koja se sastoji od tri koraka.
Second, it should be determined whether a given measure constitutes a derogation from that system, insofar as it differentiates between economic operators who, in light of the objectives intrinsic to the system, are in a comparable factual and legal situation.
U drugom koraku treba utvrditi odstupa li određena mjera od tog sustava toliko da se njome stvara razlika između gospodarskih subjekata koji su u pogledu ciljeva svojstvenih sustavu u usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji.
If it does (and therefore is prima facie selective), it must be established, in the third step of the analysis, whether a measure which derogates from the reference system is justified by the nature or the general scheme of the reference tax system.
Ako odstupa (i time je selektivna prima facie), u trećem koraku analize mora se utvrditi je li mjera kojom se odstupa od referentnog sustava opravdana prirodom ili općim programom referentnog poreznog sustava.
If a prima facie selective measure is justified by the nature or the general scheme of the system, it will not be considered selective and it will thus fall outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Ako je prima facie selektivna mjera opravdana prirodom ili općim programom sustava, neće je se smatrati selektivnom i stoga neće biti obuhvaćena područjem primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a.
In certain exceptional cases, the three-step approach cannot be applied, given the practical effects of the measures concerned.
U određenim iznimnim slučajevima ne može se primijeniti pristup koji se sastoji od tri koraka zbog praktičnih učinaka predmetnih mjera.
In such cases, it may also be necessary to evaluate whether the boundaries of that system have been designed by the Member State in a consistent manner or, conversely, in a clearly arbitrary or biased way, so as to favour certain undertakings over others.
U tim slučajevima može biti potrebno i procijeniti je li država članica granice tog sustava utvrdila na dosljedan način ili, suprotno tome, na očito proizvoljan ili pristran način, čime se određene poduzetnike stavlja u povoljniji položaj od drugih.
Otherwise, instead of laying down general rules applying to all undertakings, from which a derogation is made for certain undertakings, the Member State could achieve the same result, circumventing the State aid rules, by adjusting and combining its rules in such a way that their very application results in a different burden for different undertakings.
Inače bi, umjesto utvrđivanja općih pravila koja se primjenjuju na sve poduzetnike i u pogledu kojih se za određene poduzetnike utvrđuju odstupanja, država članica mogla ostvariti isti rezultat, ne uzimajući u obzir pravila o državnim potporama, prilagodbom i kombiniranjem svojih pravila na način da se samom njihovom primjenom različiti poduzetnici opterećuju u različitoj mjeri.
In this respect, it must be recalled that Article 107(1) TFEU does not distinguish between measures of State intervention by reference to their causes or their aims, but defines them on the basis of their effects, and thus independently of the techniques used.
U tom se pogledu mora podsjetiti da se člankom 107. stavkom 1. UFEU-a mjere intervencija države ne razlikuju u pogledu uzroka ili ciljeva, već se definiraju u odnosu na njihove učinke, neovisno o upotrijebljenim tehnikama.
Below, the three-step analysis will first be applied to the ATT's exemption for transit and transfer passengers (Sections 6.2.2.2 and 6.2.2.3).
U nastavku će se analiza koja se sastoji od tri koraka najprije primijeniti na izuzeće PZP-a za putnike u tranzitu i transferu (odjeljci 6.2.2.2. i 6.2.2.3.).
Second, the Commission will then consider whether the ATT has been designed by the Member State in a clearly arbitrary or biased way, so as to favour certain undertakings over others (Section 6.2.2.4).
Drugo, Komisija će zatim razmotriti je li država članica PZP utvrdila na očito proizvoljan ili pristran način, čime se određene poduzetnike stavlja u povoljniji položaj od drugih (odjeljak 6.2.2.4.).
Determination of the system of reference
Određivanje referentnog sustava
The reference system is the benchmark against which the selectivity of a measure is assessed.
Referentni sustav mjerilo je za procjenu selektivnosti mjere.
The reference system is comprised of a consistent set of rules that generally apply — on the basis of objective criteria — to all undertakings falling within its scope as defined by its objective.
Referentni sustav sastoji se od dosljednog skupa pravila koja se, na temelju objektivnih kriterija, općenito primjenjuju na sve poduzetnike obuhvaćene njegovim područjem primjene koje je određeno njegovim ciljem.
The identification of the reference system therefore depends on elements such as the taxable persons, the taxable base, the taxable events and the applicable tax rates.
Stoga utvrđivanje referentnog sustava ovisi o elementima kao što su porezni obveznici, porezna osnovica, oporezivi događaji i primjenjive porezne stope.
The ATT constitutes a distinct tax regime in its own right, which is not part of a wider fiscal system.
PZP sam po sebi čini zaseban porezni sustav, koji nije dio šireg fiskalnog sustava.
Therefore, the reference system does not go beyond the limits of the ATT itself.
Stoga referentni sustav ne prelazi granice samog PZP-a.
The key question in this case is whether the non-application of the ATT to transit and transfer passengers is part of the reference system or whether that non-application constitutes a derogation from the reference system.
Ključno je pitanje u ovom slučaju je li neprimjenjivanje PZP-a na putnike u tranzitu i transferu dio referentnog sustava ili se tim neprimjenjivanjem odstupa od referentnog sustava.
In the first case, the ATT is considered as a tax that applies to all passengers departing from Ireland on an air journey, it being understood that an air journey may consist of more than one flight.
U prvom se slučaju PZP smatra porezom koji se primjenjuje na sve putnike koji zrakoplovom odlaze iz Irske, pri čemu se smatra da se to putovanje može sastojati od nekoliko letova.
In that approach, it is logical that the tax is not levied twice when the overall journey involves more than one departure from an Irish airport.
U tom pristupu logično je da se porez ne naplaćuje dvaput ako cjelokupno putovanje uključuje više od jednog odlaska iz irske zračne luke.
Moreover, passengers who start their journey in a third country are not taxed, since their journey did not depart from an Irish airport (‘journey system’).
Nadalje, putnici koji svoje putovanje započinju u trećoj zemlji nisu predmet oporezivanja jer njihovo putovanje ne započinje iz irske zračne luke („sustav putovanja”).
In the second case, the ATT is considered as a tax that applies to all passengers departing on an aircraft from an airport in Ireland, and the non-application of the ATT to transit and transfer passengers constitutes a derogation from that rule (‘departure system’).
U drugom se slučaju PZP smatra porezom koji se primjenjuje na sve putnike koji zrakoplovom odlaze iz zračne luke u Irskoj te se njegovim neprimjenjivanjem na putnike u tranzitu i transferu odstupa od tog pravila („sustav odlazaka”).
On a first analysis, the wording of Section 55(2)(a) of the Finance Act (‘every departure of a passenger on an aircraft from an airport’) might suggest that the departure system constitutes the appropriate reference system.
U pogledu prve analize iz teksta članka 55. stavka 2. točke (a) Zakona o financijama („svaki odlazak putnika zrakoplovom iz zračne luke”) moglo bi se zaključiti da sustav odlazaka čini primjereni referentni sustav.
That is also the preliminary view the Commission took in the Opening Decision: the reference system is a tax that is charged in respect of every departure of a passenger on an aircraft from an airport in Ireland.
To je i privremeno stajalište koje je Komisija zauzela u Odluci o pokretanju postupka: referentni sustav porez je koji se naplaćuje za svaki odlazak putnika zrakoplovom iz zračne luke u Irskoj.
That preliminary conclusion was based on the fact that the Finance Act referred to the taxation of departures.
Taj privremeni zaključak temeljio se na činjenici da se u Zakonu o financijama upućuje na oporezivanje odlazaka.
However, having conducted the formal investigation and collected further information on the proper interpretation on Section 55(2) of the Finance Act, and in light of Ireland's explanation that the ATT was intended to tax any single journey originating from an Irish airport, even if the journey was divided into different legs (see recital 59), it can be concluded that the objective of the system was to tax air journeys starting in Ireland.
No nakon provedbe službenog istražnog postupka i prikupljanja dodatnih informacija o primjerenom tumačenju članka 55. stavka 2. Zakona o financijama te uzimajući u obzir objašnjenje Irske da je svrha PZP-a oporezivanje svakog pojedinačnog putovanja koje započinje u irskoj zračnoj luci, čak i kad je putovanje podijeljeno na nekoliko dionica (vidjeti uvodnu izjavu 59.), može se zaključiti da je cilj sustava oporezivanje putovanja zrakoplovom koja započinju u Irskoj.
On that basis, and for all the reasons set out below, the reference system is the taxation of journeys originating in Ireland.
Na temelju toga, i zbog svih razloga navedenih u nastavku, referentni sustav odnosi se na oporezivanje putovanja koja započinju u Irskoj.
First, it should be observed that the definition of ‘passenger’ does not include transfer or transit passengers.
Prvo, potrebno je napomenuti da definicija „putnika” ne uključuje putnike u transferu ili tranzitu.
Therefore, the wording of the Finance Act allows the conclusion that the reference system is a ‘journey system’ excluding transfer and transit passengers, since the departure of a transfer or transit passenger does not constitute a ‘departure of a passenger’ within the meaning of 55(2) of the Finance Act and, as such, not a taxable event.
Stoga se na temelju teksta Zakona o financijama može zaključiti da je referentni sustav „sustav putovanja”, isključujući putnike u transferu i tranzitu, jer odlazak putnika u transferu ili tranzitu ne čini „odlazak putnika” u smislu članka 55. stavka 2. Zakona o financijama te, kao takav, nije oporezivi događaj.
Considering that the reference system is a ‘journey system’ is also consistent with the underlying objective of the legislation, as presented by Ireland in its comments on the Opening Decision.
Shvaćanje referentnog sustava kao „sustava putovanja” u skladu je i s temeljnim ciljem zakonodavstva, kako je Irska navela u svojim primjedbama na Odluku o pokretanju postupka.
Moreover, the way in which the ATT functioned confirms that the tax related to air journeys.
Nadalje, na temelju načina na koji je PZP funkcionirao može se zaključiti da se on odnosio na putovanja zrakoplovom.
Thus, during the period when differentiated rates applied, the tax rate was determined by reference to tax the final destination of the passenger as stated on the ticket, regardless of whether the passenger took one or more flights to get to that destination (see recitals 22 and 23 respectively and examples of the application of the ATT reproduced in Table 2).
Stoga se u razdoblju primjene različitih tarifa porezna tarifa određivala s obzirom na oporezivanje konačnog odredišta putnika koje je navedeno na karti, bez obzira na to dolazi li putnik do konačnog odredišta jednim letom ili više njih (vidjeti uvodne izjave 22. odnosno 23. te primjere primjene PZP-a iz tablice 2.).