natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The application of rules on by-products and end-of-waste should be without prejudice to other provisions of Union law, particularly Article 28 and Article 50(4a) and (4b) of Regulation (EC) No 1013/2006 of the European Parliament and of the Council on shipments of waste, legislation on chemicals and legislation concerning the placing on the market of certain products.
Primjenom pravila za nusproizvode i prestanak statusa otpada ne dovode se u pitanje druge odredbe prava Unije, posebice članak 28. i članak 50. stavci 4.a i 4.b Uredbe (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o pošiljkama otpada, zakonodavstvo o kemikalijama i zakonodavstvo o stavljanju određenih proizvoda na tržište.
End-of-waste status can only be achieved if substances or objects comply with relevant requirements applicable to products.
Prestanak statusa otpada moguće je postići samo ako tvari ili predmeti ispunjavaju relevantne zahtjeve koji se primjenjuju na proizvode.
End-of-waste rules can be established in product-specific legislation.
Pravila o prestanku statusa otpada mogu se utvrditi u zakonodavstvu o pojedinim proizvodima.
Member States should take appropriate measures to encourage the development, production, marketing and use of products and components of products that are suitable for multiple use, that contain recycled materials, that are technically durable and easily reparable and that are, after having become waste, suitable for preparing for re-use and recycling in order to facilitate proper implementation of the waste hierarchy and without compromising the free movement of goods in the internal market.
Države članice trebale bi poduzeti odgovarajuće mjere kako bi potaknule razvoj, proizvodnju, marketing i korištenje proizvoda i sastavnih dijelova koji su pogodni za višekratnu uporabu, koji sadržavaju reciklirane materijale i tehnički su trajni, mogu se popraviti, a kad postanu otpad, pogodni su za pripremu za ponovnu uporabu i recikliranje kako bi se olakšala ispravna provedba hijerarhije otpada i to bez dovođenja u pitanje slobodno kretanje robe na unutarnjem tržištu.
Those measures should take into account the impact of products throughout their life cycle, the waste hierarchy and, where appropriate, the potential for multiple recycling.
Tim mjerama trebao bi se uzeti u obzir učinak proizvoda tijekom njihova cijelog životnog vijeka, hijerarhiju otpada i, gdje je to prikladno, potencijal za višestruko recikliranje.
Extended producer responsibility schemes form an essential part of efficient waste management.
Programi proširene odgovornosti proizvođača bitan su dio učinkovitog gospodarenja otpadom.
However, their effectiveness and performance differ significantly between Member States.
Međutim, njihova učinkovitost i uspješnost znatno se razlikuju među državama članicama.
It is necessary therefore to set minimum operating requirements for such extended producer responsibility schemes, and to clarify that those requirements also apply to extended producer responsibility schemes established pursuant to other legislative acts of the Union, in particular Directives 2000/53/EC, 2006/66/EC and 2012/19/EU of the European Parliament and of the Council, in addition to the requirements already laid down therein, unless explicitly stated otherwise.
Stoga je potrebno uspostaviti minimalne operativne zahtjeve za takve programe proširene odgovornosti proizvođača i razjasniti da se ti zahtjevi primjenjuju i na programe proširene odgovornosti proizvođača uspostavljene u skladu s drugim zakonodavnim aktima Unije, posebice direktivama 2000/53/EZ, 2006/66/EZ, 2012/19/EU Europskog parlamenta i Vijeća, kao dodatak zahtjevima već utvrđenima u njima, osim ako nije izričito drukčije naznačeno.
It is necessary to make a distinction between those general minimum requirements that apply to all schemes and those that only apply to organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products.
Potrebno je razlikovati te opće minimalne zahtjeve koji se odnose na sve programe i one koji se primjenjuju samo na organizacije koje ispunjavaju obveze proširene odgovornosti proizvođača u ime proizvođača proizvoda.
Unless Member States decide otherwise, the general minimum requirements for extended producer responsibility schemes do not apply to schemes that do not fulfil the definition of an extended producer responsibility scheme.
Osim ako države članice ne odluče drukčije, opći minimalni zahtjevi za programe proširene odgovornosti proizvođača ne primjenjuju se na programe koji ne odgovaraju definiciji programa proširene odgovornosti proizvođača.
The general minimum requirements should reduce costs and boost performance, as well as ensure a level playing field, including for small and medium-sized enterprises and e-commerce enterprises, and avoid obstacles to the smooth functioning of the internal market.
Općim minimalnim zahtjevima trebali bi se smanjiti troškovi i povećati uspješnost, osigurati ravnopravni uvjeti, uključujući uvjete za mala i srednja poduzeća i poduzeća za e-trgovinu, te izbjeći prepreke za neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
They should also contribute to the incorporation of end-of-life costs into product prices and provide incentives for producers, when designing their products, to take better into account recyclability, reusability, reparability and the presence of hazardous substances.
Njima bi se trebalo doprinijeti i uključivanju troškova proizvoda na kraju vijeka uporabe u njihove cijene te poticanju proizvođača da više uzimaju u obzir mogućnosti recikliranja, ponovne uporabe, popravka i prisutnosti bilo kojih opasnih tvari pri dizajniranju proizvoda.
Overall, those requirements should improve the governance and transparency of extended producer responsibility schemes and reduce the possibility of conflicts of interest emerging between organisations implementing extended producer responsibility obligations on behalf of producers of products and waste operators that those organisations contract.
Općenito, uvođenjem tih zahtjeva trebali bi se poboljšati upravljanje i transparentnost programa proširene odgovornosti proizvođača i smanjiti mogućnost sukoba interesa koji nastaju između organizacija koje ispunjavaju obveze proširene odgovornosti proizvođača u ime proizvođača proizvoda i subjekata za gospodarenje otpadom koje te organizacije angažiraju.
The requirements should apply to both new and existing extended producer responsibility schemes.
Ti bi se zahtjevi trebali primjenjivati na nove i postojeće programe proširene odgovornosti proizvođača.
A transitional period is however necessary for existing extended producer responsibility schemes to adapt their structures and procedures to the new requirements.
Međutim, za prilagodbu strukture i postupaka postojećih programa proširene odgovornosti proizvođača novim zahtjevima nužno je prijelazno razdoblje.
Public authorities play an important role in the organisation of municipal waste collection and treatment and related communication with citizens.
Tijela javne vlasti igraju važnu ulogu u organizaciji skupljanja i obrade komunalnog otpada i povezanoj komunikaciji s građanima.
Provisions relating to the financial responsibility of producers of products introduced as part of the general minimum requirements for extended producer responsibility schemes should apply without prejudice to the competence of public authorities as regards the collection and treatment of municipal waste.
Odredbe koje se odnose na financijsku odgovornost proizvođača proizvoda koja je uvedena kao dio općih minimalnih zahtjeva za programe proširene odgovornosti proizvođača trebale bi se primjenjivati ne dovodeći u pitanje nadležnost javnih tijela u pogledu skupljanja i obrade komunalnog otpada.
In cases where public authorities are responsible for organising the operational aspects of managing waste from products that are subject to extended producer responsibility schemes, those services should be provided in a cost-efficient manner and the financial responsibility of producers of products should not exceed the costs necessary to provide those services.
U slučajevima u kojima su tijela javne vlasti odgovorna za organizaciju operativnih aspekata gospodarenja otpadom od proizvoda koji podliježu proširenoj odgovornosti proizvođača te bi usluge trebalo pružati na troškovno učinkovit način, a financijska odgovornost proizvođača proizvoda ne bi trebala prelaziti troškove potrebne za pružanje tih usluga.
Such costs should be established in a transparent way between the actors concerned, including producers of products, their organisations and public authorities.
Te troškove potrebno je utvrditi na transparentan način uz sudjelovanje zainteresiranih dionika, uključujući proizvođače proizvoda, njihove organizacije i tijela javne vlasti.
In order to ensure proper waste management, where producers of products or organisations implementing extended producer responsibility obligations on their behalf are responsible for the management of waste from products that they place on the market, they should ensure continuity of waste management services throughout the year, even if the targets and objectives applicable to them are met.
Kako bi se osiguralo pravilno gospodarenje otpadom, ako su proizvođači proizvoda ili organizacije koje provode obveze proširene odgovornost proizvođača u njihovo ime odgovorni za gospodarenje otpadom od proizvoda koje stavljaju na tržište, trebale bi osigurati kontinuitet usluge gospodarenja otpadom tijekom cijele godine, čak i ako su ispunjeni ciljevi koji se na njih primjenjuju.
They should also not restrict those services in terms of geographical, product and material coverage to the areas where the collection and management of waste are the most profitable.
Isto tako ne bi trebali ograničiti te usluge u smislu zemljopisnog područja, proizvoda i materijala na područja u kojima je skupljanje i gospodarenje otpadom najisplativije.
Producers of products should cover the costs necessary to meet the waste management targets and other targets and objectives, including on waste prevention, defined for the relevant extended producer responsibility scheme.
Proizvođači proizvoda trebali bi pokrivati troškove potrebne za ispunjenje ciljeva gospodarenja otpadom i drugih ciljeva, uključujući sprečavanje nastanka otpada, definiranih za odgovarajući program proširene odgovornosti proizvođača.
Under strict conditions, those costs can be shared with the original waste producers or distributors where justified by the need to ensure proper waste management and the economic viability of the extended producer responsibility scheme.
Ti se troškovi pod strogim uvjetima mogu podijeliti s izvornim proizvođačima ili distributerima otpada, u slučajevima u kojima je to potrebno kako bi se osiguralo pravilno gospodarenje otpadom i ekonomska održivost programa proširene odgovornosti proizvođača.
The Commission should adopt guidelines on the modulation of financial contributions of producers of products to extended producer responsibility schemes in order to assist Member States in the implementation of this Directive in facilitating the functioning of the internal market.
Komisija bi trebala usvojiti smjernice o modulaciji financijskih doprinosa proizvođača programima proširene odgovornosti proizvođača proizvoda kako bi državama članicama pomogla u provedbi ove Direktive radi olakšavanja funkcioniranja unutarnjeg tržišta.
To ensure coherence in the internal market, the Commission should be able to adopt harmonised criteria for that purpose by means of implementing acts.
Kako bi se osigurala usklađenost na unutarnjem tržištu, Komisija bi u tu svrhu trebala moći usvojiti usklađene kriterije u obliku provedbenih akata.
Authorised representatives established to fulfil extended producer responsibility obligations of producers of products may be subject to requirements that enable the Member State on whose territory they are established to monitor and verify compliance with those obligations.
Ovlašteni zastupnici osnovani s ciljem ispunjavanja obveza proširene odgovornosti proizvođača proizvoda mogu podlijegati zahtjevima koji omogućuju državi članici na čijem teritoriju imaju poslovni nastan da prati i provjerava poštovanje tih obveza.
However, those requirements should not go beyond the requirements that are applicable to the producers of products and organisations implementing extended producer responsibility obligations on their behalf established in that Member State.
Međutim, ti zahtjevi ne bi trebali nadilaziti zahtjeve koji se primjenjuju na proizvođače proizvoda i organizacije koje ispunjavaju obveze proširene odgovornosti proizvođača u njihovo ime s poslovnim nastanom u toj državi članici.
Waste prevention is the most efficient way to improve resource efficiency and to reduce the environmental impact of waste.
Sprečavanje nastanka otpada najučinkovitiji je način poboljšanja iskoristivosti resursa i smanjenja utjecaja otpada na okoliš.
It is important therefore that Member States take appropriate measures to prevent waste generation and monitor and assess progress in the implementation of such measures.
Stoga je važno da države članice poduzmu odgovarajuće mjere za sprečavanje nastanka otpada te da prate i procjenjuju napredak njihove provedbe.
As part of such measures, Member States should facilitate innovative production, business and consumption models that reduce the presence of hazardous substances in materials and products, that encourage the increase of the lifespan of products and that promote re-use including through the establishment and support of re-use and repair networks, such as those run by social economy enterprises, deposit-refund and return-refill schemes and by incentivising remanufacturing, refurbishment and, where appropriate, repurposing of products as well as sharing platforms.
Kao dio tih mjera, države članice trebale bi olakšati inovativne modele proizvodnje, poslovanja i potrošnje kojima se smanjuje prisutnost opasnih tvari u materijalima i proizvodima, potiče povećanje životnog vijeka proizvoda i promiče ponovna uporaba, uključujući osnivanjem i podupiranjem mreža za ponovnu uporabu i popravak, kao što su one koje organiziraju poduzeća socijalne ekonomije, programa povrata pologa te povrata i ponovnog punjenja, kao i ponovne proizvodnje, preoblikovanja i, gdje je to prikladno, prenamjene proizvoda, kao i platforme za dijeljenje.
In order to ensure a uniform measurement of the overall progress in the implementation of waste prevention measures, common indicators and targets should be established.
Za osiguranje ujednačenog mjerenja cjelokupnog napretka u provedbi mjera za sprečavanje nastanka otpada trebalo bi utvrditi zajedničke pokazatelje i ciljeve.
The promotion of sustainability in production and consumption can contribute significantly to waste prevention.
Promicanje održivosti u proizvodnji i potrošnji može značajno doprinijeti sprečavanju nastanka otpada.
Member States should take steps to make consumers aware of that contribution and encourage them to participate more actively in order to improve resource efficiency.
Države članice trebale bi poduzeti korake kako bi potrošači postali svjesni tog doprinosa i kako bi ih se potaknulo na aktivnije sudjelovanje s ciljem poboljšanja iskoristivosti resursa.
As part of measures to reduce waste generation, Member States should include continuous communication and education initiatives to raise awareness on the issues surrounding waste prevention and littering and may include the use of deposit-refund schemes and the setting of quantitative targets, and provide, as appropriate, adequate economic incentives to producers.
Mjere za smanjenje nastanka otpada država članica trebale bi uključivati neprestanu komunikaciju i provođenje obrazovnih inicijativa s ciljem podizanja razine svijesti o problemima koji okružuju sprečavanje nastanka otpada i odbacivanje smeća u okoliš i mogu uključivati korištenje programa povrata pologa, utvrđivanje kvantitativnih ciljeva i, prema potrebi, davanje odgovarajućih ekonomskih poticaja proizvođačima.
Member States should measure progress made in the reduction of food waste.
Države članice trebale bi mjeriti napredak postignut u smanjenju otpada od hrane.
To measure that progress and to facilitate the exchange of good practices across the Union both between Member States and between food business operators, a common methodology for such measurement should be established.
Radi mjerenja tog napretka i lakše razmjene dobre prakse diljem Unije među državama članicama i među subjektima u prehrambenoj industriji, potrebno je uspostaviti zajedničku metodologiju takvog mjerenja.
Based on those methodologies, reporting on food waste levels should take place on an annual basis.
Na temelju tih metodologija izvješće o razinama otpada od hrane trebalo bi podnositi jedanput godišnje.
In order to prevent food waste, Member States should provide incentives for the collection of unsold food products at all stages of the food supply chain and for their safe redistribution, including to charitable organisations.
Kako bi se spriječio nastanak otpada od hrane, države članice trebale bi osigurati poticaje za skupljanje neprodanih prehrambenih proizvoda u svim fazama lanca opskrbe hranom te za njihovu sigurnu preraspodjelu, uključujući dobrotvornim organizacijama.
Consumer awareness of the meaning of ‘use-by’ and ‘best-before’ dates should also be improved in order to reduce food waste.
Trebala bi se isto tako povećati razina potrošačke svijesti o značenju datuma „upotrijebiti do” i „najbolje upotrijebiti do” kako bi se smanjio otpad od hrane.
Litter, whether in cities, on land, in rivers and seas or elsewhere, has direct and indirect detrimental impacts on the environment, the well-being of citizens and the economy, and the costs to clean it up present an unnecessary economic burden for society.
Smeće, bilo to u gradovima, na selu, u rijekama i moru ili drugdje, izravno i neizravno negativno utječe na okoliš i dobrobit građana i gospodarstvo, a troškovi čišćenja nepotrebno su gospodarsko opterećenje za društvo.
Member States should take measures aimed at preventing all forms of abandonment, dumping, uncontrolled management or other forms of discarding of waste.
Države članice trebale bi poduzeti mjere usmjerene na sprečavanje svih vrsta ostavljanja ili divljeg odlaganja otpada, nekontroliranog gospodarenja otpadom ili drugih oblika odbacivanja otpada.
Member States should also take measures to clean up litter present in the environment, irrespective of its source or size and regardless of whether waste has been discarded wilfully or by negligence.
Države članice također bi trebale poduzeti mjere za čišćenje smeća prisutnog u okolišu, bez obzira na njegovo podrijetlo ili veličinu i bez obzira na to je li odbačeno namjerno ili zbog nemara.
Measures to prevent and reduce litter from products that are the main sources of littering in the natural and marine environments could consist of, inter alia, improvements in waste management infrastructure and practices, economic instruments and awareness raising campaigns.
Mjere za sprečavanje i smanjivanje smeća od proizvoda koji su glavni izvori smeća u prirodi i morskom okolišu mogle bi obuhvaćati, među ostalim, poboljšanje infrastrukture i praksi za gospodarenje otpadom, gospodarske instrumente i kampanje za podizanje svijesti.
When considering a measure having restrictive effects on intra-Union trade, Member States should be able to demonstrate that the measure in question is adequate to attain the objective of preventing and reducing littering in the natural and marine environment, does not go beyond what is necessary to attain that objective and does not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States.
Pri razmatranju mjera koje imaju ograničavajuće učinke na trgovinu unutar Unije države članice trebale bi moći dokazati da je predmetna mjera prikladna za ostvarenje cilja sprečavanja i smanjivanja smeća u prirodi i morskom okolišu, da ne prelazi ono što je nužno za ostvarenje tog cilja i da ne predstavlja sredstvo proizvoljne diskriminacije ili prikrivenog ograničavanja trgovine među državama članicama.
The fight against litter should be a shared effort between competent authorities, producers and consumers.
Napore u borbi protiv smeća trebali bi podijeliti nadležna tijela, proizvođači i potrošači.
Consumers should be incentivised to change their behaviour including through education and awareness raising, while producers should promote the sustainable use of and contribute to appropriate end-of-life management of their products.
Potrošače bi trebalo poticati da promijene svoje ponašanje, među ostalim putem obrazovanja i podizanja svijesti, a proizvođači bi trebali promicati održivo gospodarenje nakon isteka vijeka trajanja njihovih proizvoda.
Litter in the marine environment is a particularly pressing problem, and Member States should take measures that aim at halting the generation of marine litter in the Union, thereby contributing to the goal of the 2030 Agenda for Sustainable Development adopted by the UN General Assembly on 25 September 2015 to prevent and significantly reduce by 2025 marine pollution of all kinds, in particular from land-based activities, including marine debris and nutrient pollution.
Smeće u morskom okolišu posebno je gorući problem te bi države članice trebale usvojiti mjere za zaustavljanje nastanka morskog smeća u Uniji i time doprinijeti ostvarenju cilja Programa za održivi razvoj do 2030., koji je 25. rujna 2015. donijela Opća skupština UN-a, kako bi se do 2025. spriječilo i značajno smanjilo onečišćenje mora svih vrsta, posebice kao posljedica aktivnosti na kopnu, uključujući onečišćenje morskim otpadom i hranjivim tvarima.
Since marine litter, in particular for plastic waste, stems to a large extent from land-based activities caused mainly by poor solid waste management practices and infrastructure, littering by citizens and lack of public awareness, specific measures should be laid down in waste prevention programmes and waste management plans.
Budući da je morsko smeće, posebice plastični otpad, u velikom dijelu posljedica aktivnosti na kopnu i posljedica loših praksi i infrastrukture za gospodarenje krutim otpadom, smeća koje odbacuju građani i slabe osviještenosti javnosti, potrebno je utvrditi posebne mjere u programima sprečavanja nastanka otpada i planovima gospodarenja otpadom.
Those measures should contribute to the goal of achieving good environmental status in the marine environment by 2020 as laid down in Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council.
Te mjere trebale bi doprinijeti ostvarenju cilja „dobrog stanja okoliša” morskog okoliša do 2020. kako je utvrđeno u Direktivi 2008/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.
In accordance with that Directive, Member States are required to establish specific strategies and measures and update them every six years.
U skladu s tom direktivom od država članica zahtijeva se uspostava posebnih strategija i mjera, te njihovo ažuriranje svakih šest godina.
They are also required to regularly report, starting in 2018, on the progress to maintain or achieve the goal of good environmental status.
Isto su tako obvezne, počevši od 2018., redovito podnositi izvješće o napretku postignutom u održavanju ili postizanju cilja dobrog stanja okoliša.
Measures to tackle litter in Directive 2008/98/EC should therefore be coordinated with the measures required under Directive 2008/56/EC and Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council.
Mjere za rješavanje problema smeća u Direktivi 2008/98/EZ stoga bi trebale biti usklađene s mjerama koje su potrebne u sklopu Direktive 2008/56/EZ i Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.
Certain raw materials are of a high importance to the economy of the Union and their supply is associated with a high risk.
Neke su sirovine izrazito važne za gospodarstvo Unije, a njihova je nabava povezana s visokim rizikom.