natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The pH value should be within the range 6,0 to 8,5 at test start, but during a given test it should be within a range of ± 0,5 pH units.
Voda za razrjeđivanje treba biti stalne kvalitete dok traje ispitivanje. pH-vrijednost treba biti u rasponu od 6,0 do 8,5 na početku ispitivanja, pri čemu za vrijeme jednog ispitivanja ne smije odstupati za više od ±0,5 pH jedinica.
In order to ensure that the dilution water will not unduly influence the test result (for example, by complexation of the test substance) or adversely affect the performance of the stock of fish, samples should be taken at intervals for analysis, at least at the beginning and end of the test.
Kako voda za razrjeđivanje ne bi neprimjereno utjecala na rezultat ispitivanja (na primjer stvaranjem kompleksa s ispitivanom tvari) ili imala negativan utjecaj na riblju populaciju, potrebno je u određenim razmacima uzimati uzorke na analizu, a barem na početku i kraju ispitivanja.
Determination of heavy metals (e.g. Cu, Pb, Zn, Hg, Cd, and Ni), major anions and cations (e.g. Ca2+, Mg2+, Na+, K+, Cl–, and SO42–), pesticides (e.g. total organophosphorous and total organochlorine pesticides), total organic carbon and suspended solids should be conducted, for example, every three months where dilution water is known to be relatively constant in quality.
Utvrđivanje teških metala (npr. Cu, Pb, Zn, Hg, Cd i Ni), glavnih aniona i kationa (npr. Ca2+, Mg2+, Na+, K+, Cl– i SO42–), pesticida (npr. ukupni organofosforni i ukupni organoklorni pesticidi), ukupnog organskog ugljika i suspendiranih krutih tvari treba provoditi, na primjer, svaka tri mjeseca ako se zna da je voda za razrjeđivanje relativno stalne kakvoće.
If dilution water quality has been demonstrated to be constant over at least one year, determinations can be less frequent and intervals extended (e.g. every six months).
Ako se dokaže da je kvaliteta vode za razrjeđivanje stalna tijekom najmanje jedne godine, ubuduće se kvaliteta može provjeravati rjeđe, a intervali mogu biti dulji (na primjer svakih šest mjeseci).
The natural particle content as well as the total organic carbon of the dilution water should be as low as possible to avoid adsorption of the test substance to organic matter, which may reduce its bioavailability and therewith result in an underestimation of the BCF.
Sadržaj prirodnih čestica i ukupni organski ugljik u vodi za razrjeđivanje trebali bi biti što je moguće niži radi izbjegavanja adsorpscije ispitivane tvari u organsku tvar, zbog čega bi moglo doći do smanjenja njezine bioraspoloživosti te stoga do podcjenjivanja vrijednosti BCF-a.
The maximum acceptable value is 5 mg/l for particulate matter (dry matter, not passing a 0,45 μm filter) and 2 mg/l for total organic carbon (cf. Appendix 2).
Maksimalna je prihvatljiva vrijednost 5 mg/l za lebdeće čestice (suha tvar koja ne prolazi kroz filtar od 0,45 μm) i 2 mg/l za ukupni organski ugljik (vidjeti Dodatak 2.).
If necessary, the dilution water should be filtered before use.
Voda za razrjeđivanje se prema potrebi filtrira prije uporabe.
The contribution to the organic carbon content in test water from the test fish (excreta) and from the food residues should be kept as low as possible (cf. paragraph 46).
Doprinos ispitnih riba (izlučevine) i ostataka hrane sadržaju organskog ugljika u ispitnoj vodi trebao bi biti što je moguće niži (vidjeti stavak 46.).
Test Solutions
Ispitne otopine
Prepare a stock solution of the test substance at a suitable concentration.
Priprema se matična otopina koja sadržava prikladnu koncentraciju ispitivane tvari.
The stock solution should preferably be prepared by simply mixing or agitating the test substance in the dilution water.
Matičnu otopinu po mogućnosti se priprema miješanjem ili protresanjem ispitivane tvari u vodi za razrjeđivanje.
An alternative that may be appropriate in some cases is the use of a solid phase desorption dosing system.
U određenim slučajevima može biti primjereno upotrijebiti sustav doziranja za desorpciju krute faze.
The use of solvents and dispersants (solubilising agents) is not generally recommended (cf. (25)); however, the use of these materials may be acceptable in order to produce a suitably concentrated stock solution, but every effort should be made to minimise the use of such materials and their critical micelle concentration should not be exceeded (if relevant).
Upotreba otapala i dispergenata (otapajućih sredstava) uglavnom se ne preporučuje (vidjeti 25.); međutim, upotreba tih materijala može biti prihvatljiva radi proizvodnje matične otopine odgovarajuće koncentracije, ali trebalo bi poduzeti sve kako bi se upotreba tih materijala smanjila na minimum te ne bi trebalo prekoračiti njihovu kritičnu micelizacijsku koncentraciju (ako je relevantno).
Solvents which may be used are acetone, ethanol, methanol, dimethyl formamide and triethylene glycol; dispersants that have been used are Tween 80, methylcellulose 0,01 % and HCO-40.
Otapala koja se mogu upotrebljavati su aceton, etanol, metanol, dimetilformamid i trietilenglikol; dispergenti koji su upotrijebljeni su Tween 80, metil-celuloza 0,01 % i HCO-40.
The solvent concentration in the final test medium should be the same in all treatments (i.e. regardless of test substance concentration) and should not exceed the corresponding toxicity thresholds determined for the solvent under the test conditions.
Koncentracija otapala u konačnom ispitnom mediju trebala bi biti ista u svim grupama (odnosno ne ovisiti o koncentraciji ispitivane tvari) i ne bi smjela prelaziti odgovarajuće pragove toksičnosti koji su utvrđeni za otapalo u ispitnim uvjetima.
The maximum level is a concentration of 100 mg/l (or 0,1 ml/l).
Najviša koncentracija iznosi 100 mg/l (ili 0,1 ml/l).
It is unlikely that a solvent concentration of 100 mg/l will significantly alter the maximum dissolved concentration of the test substance which can be achieved in the medium (25).
Nije vjerojatno da će koncentracija otapala od 100 mg/l znatno izmijeniti najvišu otopljenu koncentraciju ispitivane tvari koju je moguće postići u mediju (25.).
The solvent's contribution (together with the test substance) to the overall content of organic carbon in the test water should be known.
Doprinos otapala (zajedno s ispitivanom tvari) ukupnom sadržaju organskog ugljika u ispitnoj vodi treba biti poznat.
Throughout the test, the concentration of total organic carbon in the test vessels should not exceed the concentration of organic carbon originating from the test substance, and solvent or solubilising agent [32], if used, by more than 10 mg/l (± 20 %).
Za vrijeme ukupnog trajanja ispitivanja koncentracija ukupnog organskog ugljika u ispitnim posudama ne smije biti više od 10 mg/l (±20 %) veća od koncentracije organskog ugljika koji potječe od ispitivane tvari, kao i otapala ili otapajućeg sredstva [32] ako se upotrebljava.
Organic matter content can have a significant effect on the amount of freely dissolved test substance during flow-through fish tests, especially for highly lipophilic substances.
Sadržaj organskih tvari može u velikoj mjeri utjecati na količinu slobodno otopljene ispitivane tvari tijekom ispitivanja s ribama u protočnom postupku, posebno za izrazito lipofilne tvari.
Solid-phase microextraction (cf. paragraph 60) can provide important information on the ratio between bound and freely dissolved compounds, of which the latter is assumed to represent the bioavailable fraction.
Iz mikroekstrakcije iz krute faze (vidjeti stavak 60.) moguće je dobiti važne informacije o omjeru između vezanih i slobodno otopljenih spojeva, pri čemu se za potonje smatra da predstavljaju bioraspoloživi dio.
The test substance concentration should be below the solubility limit of the test substance in the test media in spite of the use of a solvent or solubilising agent.
Koncentracija ispitivane tvari trebala bi biti ispod granice topljivosti ispitivane tvari u ispitnom mediju unatoč upotrebi otapala ili otapajućeg sredstva.
Care should be taken when using readily biodegradable solvents as these can cause problems with bacterial growth in flow-through tests.
Kod primjene lako biorazgradivih otapala potreban je poseban oprez jer oni u protočnim ispitivanjima mogu izazvati problem rasta bakterija.
If it is not possible to prepare a stock solution without the use of a solubilising agent, consideration should be given to the appropriateness of an aqueous exposure study as opposed to a dietary exposure study.
Ako nije moguće pripremiti matičnu otopinu bez upotrebe otapajućeg sredstva, trebalo bi razmotriti primjerenost ispitivanja vodenim izlaganjem u usporedbi s ispitivanjem izlaganjem kroz hranu.
For flow-through tests, a system which continuously dispenses and dilutes a stock solution of the test substance (e.g. metering pump, proportional diluter, saturator system) or a solid phase desorption dosing system is required to deliver the test concentrations to the test chambers.
Kad je riječ o protočnim ispitivanjima, za dopremanje ispitnih koncentracija u ispitne komore potreban je sustav koji stalno odmjerava i razrjeđuje matičnu otopinu ispitivane tvari (npr. dozirna crpka, proporcionalni razrjeđivač, zasićivač) ili sustav doziranja za desorpciju krute tvari.
Preferably allow at least five volume replacements through each test chamber per day.
Po mogućnosti bi kroz svaku ispitnu komoru svakodnevno trebalo proći barem pet izmjena volumena.
The flow-through mode is to be preferred, but where this is not possible (e.g. when the test organisms are adversely affected) a semi-static technique may be used provided that the validity criteria are satisfied (cf. paragraph 24).
Prednost treba dati protočnoj metodi, ali ako to nije moguće (npr. u slučaju štetnog učinka na ispitne organizme), može se upotrijebiti i polustatička tehnika, pod uvjetom da su zadovoljeni kriteriji valjanosti (vidjeti stavak 24.).
The flow rates of stock solutions and dilution water should be checked both 48 hours before and then at least daily during the test.
Brzinu protoka matičnih otopina i vode za razrjeđivanje treba provjeriti 48 sati prije ispitivanja i zatim barem jedanput dnevno tijekom ispitivanja.
Include in this check the determination of the flow-rate through each test chamber and ensure that it does not vary by more than 20 % either within or between chambers.
Prilikom te provjere treba odrediti brzinu protoka kroz svaku ispitnu komoru i pobrinuti se za to da odstupanja unutar jedne komore i između komora ne budu veća od 20 %.
Important criteria in the selection of species are that they are readily available, can be obtained in convenient sizes and can be satisfactorily maintained in the laboratory.
Važni su kriteriji za odabir vrste laka dostupnost, raspoloživost u praktičnim veličinama i prikladnost za držanje u laboratorijskim uvjetima.
Other criteria for selecting fish species include recreational, commercial, ecological importance as well as comparable sensitivity, past successful use etc. Recommended test species are given in Appendix 3.
U druge kriterije za odabir ribljih vrsta uključene su njihova važnost u rekreativnom, komercijalnom i ekološkom smislu kao i usporediva osjetljivost, prethodna uspješna upotreba itd. Preporučene ispitne vrste navedene su u Dodatku 3.
Other species may be used but the test procedure may have to be adapted to provide suitable test conditions.
Mogu se upotrebljavati i druge vrste, ali to može zahtijevati prilagodbu ispitnog postupka kako bi se osigurali prikladni ispitni uvjeti.
The rationale for the selection of the species and the experimental method should be reported in this case.
U tom slučaju treba navesti razloge za odabir vrste i pokusnu metodu.
In general, the use of smaller fish species will shorten the time to steady-state, but more fish (samples) may be needed to adequately analyse lipid content and test substance concentrations in the fish.
U pravilu, upotreba ribljih vrsta manje veličine skratit će vrijeme potrebno za postizanje stabilnog stanja, ali možda će biti potrebno više riba (uzoraka) za odgovarajuću analizu sadržaja lipida i koncentracija ispitivane tvari u ribi.
In addition it is possible that differences in respiration rate and metabolism between young and older fish may hamper comparisons of results between different tests and test species.
Nadalje, moguće je da će razlike u stopi disanja i metabolizmu između mlađih i starijih riba onemogućiti usporedbu rezultata između različitih ispitivanja i ispitnih vrsta.
It should be noted that fish species tested during a (juvenile) life-stage with rapid growth can complicate data interpretation.
Treba napomenuti da kod ribljih vrsta koje se ispituje u životnoj fazi brzog rasta (mlade jedinke) može doći do komplikacija pri tumačenju podataka.
Holding of fish (relevant for aqueous and dietary exposure)
Držanje riba (koje se odnosi na vodeno izlaganje i izlaganje kroz hranu)
The stock population of fish should be acclimated for at least two weeks in water (cf. paragraph 28) at the test temperature and feed throughout on a sufficient diet (cf. paragraph 45).
Matična populacija riba treba se aklimatizirati najmanje dva tjedna u vodi (vidjeti stavak 28.) pri ispitnoj temperaturi i cijelo vrijeme hraniti na odgovarajući način (vidjeti stavak 45.).
Both water and diet should be of the same type as those to be used during the test.
Vrste vode i hrane trebale bi odgovarati onima koje će se upotrebljavati tijekom ispitivanja.
Mortalities exceeding 10 % of the population in seven days: reject the entire batch;
stopa smrtnosti viša od 10 % populacije u sedam dana: odbacuje se čitava serija;
Mortalities of between 5 and 10 % of the population in seven days: acclimate for seven additional days — if more than 5 % mortality during the second seven days, reject the entire batch;
stopa smrtnosti između 5 i 10 % populacije u sedam dana: aklimatizacija od dodatnih sedam dana, a ako je smrtnost tijekom drugih sedam dana veća od 5 %, čitava se serija odbacuje;
Mortalities below 5 % of the population in seven days: accept the batch.
stopa smrtnosti niža od 5 % populacije u sedam dana: serija se prihvaća.
Fish used in tests should be free from observable diseases and abnormalities.
Ribe koje se upotrebljavaju u ispitivanjima ne smiju imati vidljive znakove bolesti ni abnormalnosti.
Any diseased fish should be discarded.
Odbacuju se sve bolesne ribe.
Fish should not receive treatment for disease in the two weeks preceding the test, or during the test.
Ribe se ne smiju liječiti dva tjedna prije ispitivanja niti za vrijeme ispitivanja.
PERFORMANCE OF THE TEST
PROVOĐENJE ISPITIVANJA
It may be useful to conduct a preliminary experiment in order to optimise the test conditions of the definitive test, e.g. selection of test substance concentration(s), duration of the uptake and depuration phases, or to determine whether a full test need be conducted.
Preliminarni pokus može biti koristan za optimizaciju uvjeta ispitivanja za glavno ispitivanje, primjerice odabir koncentracija ispitivane tvari, trajanje faza apsorpcije i izlučivanja, ili za utvrđivanje potrebe za provođenjem potpunog ispitivanja.
The design of the preliminary test should be such as to obtain the information required.
Preliminarno ispitivanje trebalo bi biti isplanirano tako da se njime dobiju potrebne informacije.
It can be considered if a minimised test may be sufficient to derive a BCF, or if a full study is needed (cf. paragraphs 83-95 on the minimised test).
Može ga se razmotriti ako je za dobivanje BCF-a dovoljno skraćeno ispitivanje ili ako je potrebno potpuno ispitivanje (vidjeti stavke od 83. do 95. u pogledu skraćenog ispitivanja).
Duration of uptake phase
Trajanje faze apsorpcije
A prediction of the duration of the uptake phase can be obtained from practical experience (e.g. from a previous study or an accumulation study on a structurally related substance) or from certain empirical relationships utilising knowledge of either the aqueous solubility or the octanol/water partition coefficient of the test substance (provided that uptake follows first order kinetics, cf. Appendix 5).
Predviđanje trajanja faze apsorpcije može se dobiti iz praktičnog iskustva (npr. iz ranijeg ispitivanja ili ispitivanja akumulacije na nekoj strukturno srodnoj tvari) ili iz određenih empirijskih odnosa primjenjujući saznanja o topljivosti u vodi ili podjelnom koeficijentu oktanol-voda ispitivane tvari (pod uvjetom da apsorpcija slijedi kinetiku prvog reda, vidjeti Dodatak 5.).
The uptake phase should be run for 28 days unless it can be demonstrated that steady-state has been reached earlier (see Appendix 1, definitions and units).
Faza apsorpcije trebala bi trajati 28 dana, osim ako se može dokazati da je stabilno stanje postignuto ranije (vidjeti Dodatak 1., definicije i jedinice).
A steady-state is reached in the plot of test substance in fish (Cf) against time when the curve becomes parallel to the time axis and three successive analyses of Cf made on samples taken at intervals of at least two days are within ± 20 % of each other, and there is no significant increase of Cf in time between the first a last successive analysis.
Na grafičkom prikazu ispitivane tvari u ribi (Cf) u ovisnosti o vremenu smatra se da je stabilno stanje postignuto kad krivulja postane paralelna s vremenskom osi i kad se tri uzastopne analize Cf na uzorcima uzetima u razmacima od najmanje dva dana razlikuju za najviše ±20 % i kad nema znatnog povećanja vrijednosti Cf između prve i posljednje uzastopne analize.
When pooled samples are analysed, at least four successive analyses are required.
Kad se analiziraju objedinjeni uzorci potrebne su najmanje četiri uzastopne analize.
For test substances which are taken up slowly the intervals would more appropriately be seven days.
Kod ispitivanih tvari koje se sporo apsorbiraju, prikladniji su razmaci od sedam dana.
If steady-state has not been reached by 28 days, either the BCF is calculated using only the kinetic approach, which is not reliant on steady-state being reached, or the uptake phase can be extended, taking further measurements, until steady-state is reached or for 60 days, whichever is shorter.
Ako stabilno stanje nije postignuto nakon 28 dana, BCF se izračunava primjenom samo kinetičkog pristupa, koji ne ovisi o postizanju stabilnog stanja, ili se produljuje faza apsorpcije, uz dodatna mjerenja, sve dok se ne postigne stabilno stanje ili na 60 dana, ovisno o tome koje je razdoblje kraće.
Also, the test substance concentration in the fish at the end of the uptake phase needs to be sufficiently high to ensure a reliable estimation of k2 from the depuration phase.
Isto tako, koncentracija ispitivane tvari u ribi na završetku faze apsorpcije mora biti dovoljno visoka kako bi se osigurala pouzdana procjena vrijednosti k2 iz faze izlučivanja.
If no significant uptake is shown after 28 days, the test can be stopped.
Ako nakon 28 dana nije zabilježena dostatna apsorpcija, ispitivanje se može prekinuti.
Duration of the depuration phase
Trajanje faze izlučivanja
For substances following first order kinetics, a period of half the duration of the uptake phase is usually sufficient for an appropriate (e.g. 95 %) reduction in the body burden of the substance to occur (cf. Appendix 5 for explanation of the estimation).
Za tvari koje slijede kinetiku prvog reda uobičajeno je dostatna polovina trajanja faze apsorpcije kako bi došlo do odgovarajućeg (npr. 95 %) smanjenja tjelesnog opterećenja koje nastaje zbog tvari (vidjeti Dodatak 5. za objašnjenje procjene).
If the time required to reach 95 % loss is impractically long, exceeding for example twice the normal duration of the uptake phase (i.e. more than 56 days) a shorter period may be used (e.g. until the concentration of test substance is less than 10 % of steady-state concentration).
Ako je vrijeme potrebno da se postigne 95 % gubitka pretjerano dugo, primjerice ako je dvostruko duže od uobičajenog trajanja faze apsorpcije (tj. duže od 56 dana), može se primijeniti kraće razdoblje (npr. dok koncentracija ispitivane tvari ne padne ispod 10 % koncentracije u stabilnom stanju).
However, longer depuration periods may be necessary for substances having more complex patterns of uptake and depuration than are represented by a one-compartment fish model that yields first order kinetics.
Međutim, mogla bi biti potrebna dulja razdoblja izlučivanja za tvari sa složenijim obrascima apsorpcije i izlučivanja koji se ne mogu predstaviti modelom s jednim odjeljkom koji se primjenjuje na ribe i daje kinetiku prvog reda.
If such complex patterns are observed and/or anticipated, it is advised to seek advice from a biostatistician and/or pharmacokineticist to ensure a proper test set-up.
Ako se ti složeniji obrasci uoče i/ili očekuju, preporučuje se potražiti savjet biostatističara i/ili farmakokinetičara radi osiguranja ispravnog plana ispitivanja.
As the depuration period is extended, numbers of fish to sample may become limiting and growth differences between fish can influence the results.
S produljenjem razdoblja izlučenja moglo bi doći do ograničenja broja riba za uzorkovanje, a razlike u veličini riba mogu utjecati na rezultate.
The period will also be governed by the period over which the concentration of the test substance in the fish remains above the analytical limit of quantification.
Međutim, to će razdoblje biti uvjetovano i razdobljem tijekom kojeg se koncentracija ispitivane tvari u ribama zadržava iznad analitičke granice kvantifikacije.
Numbers of test fish
Broj ispitnih riba
Select the numbers of fish per test concentration such that a minimum of four fish are available at each sampling point.
Odabire se broj riba po ispitnoj koncentraciji tako da na svakoj točki uzorkovanja budu raspoložive najmanje četiri ribe.
Fish should only be pooled if analysis of single fish is not feasible.
Ribe je potrebno skupiti samo ako analiza pojedinačnih riba nije izvediva.
If higher precision in curve fitting (and derived parameters) is intended or if metabolism studies are required (e.g. to distinguish between metabolites and parent substance when using radiolabelled test substances), more fish per sampling point will be necessary.
Ako se planira preciznije prilagođavanje krivulje (i izvedenih parametara) ili ako su potrebna ispitivanja metabolizma (na primjer radi razlikovanja metabolita i polazne tvari pri upotrebi radioaktivno obilježenih ispitivanih tvari), bit će potrebno više riba po točki uzorkovanja.
The lipid content should be determined on the same biological material as is used to determine the concentration of the test substance.
Sadržaj lipida treba odrediti na biološkom materijalu koji se upotrebljava za određivanje koncentracije ispitivane tvari.
Should this not be feasible, additional fish may be needed (cf. paragraphs 56 and 57).
Ako to nije izvedivo, možda će biti potrebno više riba (vidjeti stavke 56. i 57.).
If adult (i.e. sexually mature) fish are used, they should not be in a spawning state or recently spent (i.e. already spawned) either before or during the test.
Ako se upotrebljavaju odrasle (tj. spolno zrele) jedinke riba, one ne bi trebale biti u stanju mrijesta ili nedavno mriještene (tj. već izmriještene) prije ispitivanja ili tijekom njega.
It should also be reported whether male or female, or both are used in the experiment.
Trebalo bi navesti i upotrebljavaju li se u pokusu muške ili ženske jedinke riba ili obje.
If both sexes are used, differences in growth and lipid content between sexes should be documented to be non-significant before the start of the exposure, in particular if it is anticipated that pooling of male and female fish will be necessary to ensure detectable substance concentrations and/or lipid content.
Ako se upotrebljavaju oba spola, potrebno je dokumentirati da su razlike u rastu i sadržaju lipida između spolova prije početka izlaganja neznatne, posebno ako se očekuje da će biti potrebno skupljanje muških i ženskih jedinki riba kako bi koncentracije tvari i/ili sadržaj lipida bili dovoljno veliki za detekciju.
In any one test, select fish of similar weight such that the smallest are no smaller than two-thirds of the weight of the largest.
Kod svih se ispitivanja odabiru ribe slične mase, tako da najmanja riba ne teži manje od dvije trećine mase najveće ribe.
All should be of the same year-class and come from the same source.
Sve ribe trebaju biti istoga godišta i istog podrijetla.