natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to ensure security of supply of those raw materials and in line with the Raw Materials Initiative established by the Commission in its communication of 4 November 2008 on ‘The raw materials initiative — meeting our critical needs for growth and jobs in Europe’ and the objectives and targets of the European Innovation Partnership on Raw Materials, Member States should take measures to promote the re-use of products constituting the main sources of critical raw materials to prevent that those materials become waste.
Radi osiguravanja nabave tih sirovina i u skladu s Inicijativom za sirovine koju je Komisija uspostavila svojom Komunikacijom od 4. studenoga 2008. o „Inicijativi za sirovine - ispunjavanje naših ključnih potreba za rastom i radnim mjestima u Europi” te općenitim i konkretnim ciljevima Europskog partnerstva za inovacije u području sirovina, države članice trebale bi poduzeti mjere kojima se promiče ponovna uporaba proizvoda koji predstavljaju glavne izvore ključnih sirovina kako bi se spriječilo da ti materijali postanu otpad.
In that context, the Commission has established a list of such materials for the Union in its communication of 13 September 2017 on ‘the 2017 list of Critical Raw Materials for the EU’ and that list is subject to regular review.
U tom kontekstu, Komisija je utvrdila popis takvih sirovina za Uniju u svojoj Komunikaciji od 13. rujna 2017. o „popisu ključnih sirovina za EU u 2017.”te taj popis podliježe redovitom preispitivanju.
To further support effective implementation of the Raw Materials Initiative, Member States should also take measures to achieve the best possible management of waste containing significant amounts of critical raw materials, taking economic and technological feasibility and environmental and health benefits into account.
Radi daljnje potpore učinkovitoj provedbi Inicijative za sirovine države članice trebale bi također poduzeti mjere za što bolje gospodarenje otpadom koji sadržava značajne količine ključnih sirovina, uzimajući u obzir ekonomsku i tehnološku izvedivost te prednosti za okoliš i zdravlje.
They should also include in their waste management plans nationally appropriate measures regarding collection, sorting and recovery of waste containing significant amounts of those raw materials.
One bi u svoje planove gospodarenja otpadom trebale uključiti i mjere za skupljanje, razvrstavanje i oporabu otpada koji sadržava znatne količine tih sirovina koje su primjerene na nacionalnoj razini.
The measures should be included in the waste management plans when they are updated for the first time following the entry into force of this Directive.
Mjere bi trebalo uvrstiti u planove gospodarenja otpadom pri prvom ažuriranju nakon stupanja na snagu ove Direktive.
The Commission should provide information about the relevant product groups and waste streams at Union level.
Komisija bi trebala pružiti informacije o relevantnim skupinama proizvoda i tokovima otpada na razini Unije.
The provision of that information does not preclude, however, Member States from taking measures for other raw materials considered as important to their national economy.
Pružanje tih informacija, međutim, države članice ne sprečava u poduzimanju mjera za ostale sirovine koje smatraju važnima za svoja nacionalna gospodarstva.
When products, materials and substances become waste, the presence of hazardous substances may render that waste unsuitable for recycling or the production of secondary raw materials of high quality.
Kada proizvodi, materijali i tvari postanu otpad, zbog prisutnosti opasnih tvari taj otpad može biti neprikladan za recikliranje ili proizvodnju visokokvalitetnih sekundarnih sirovina.
Therefore, in line with the 7th Environment Action Programme, which calls for the development of non-toxic material cycles, it is necessary to promote measures to reduce the content of hazardous substances in materials and products, including recycled materials, and to ensure that sufficient information about the presence of hazardous substances and especially substances of very high concern is communicated throughout the whole life cycle of products and materials.
Stoga je u skladu sa Sedmim programom djelovanja za okoliš, u kojem se predlaže razvoj ciklusa netoksičnih materijala potrebno promicati mjere za smanjivanje sadržaja opasnih tvari u materijalima i proizvodima, uključujući reciklirane materijale, i osigurati priopćavanje dovoljno informacija o prisutnosti opasnih tvari, a prije svega posebno zabrinjavajućih tvari, tijekom cijelog životnog vijeka proizvoda i materijala.
In order to achieve those objectives, it is necessary to improve the coherence among the law of the Union on waste, on chemicals and on products and to provide a role for the European Chemicals Agency to ensure that the information about the presence of substances of very high concern is available throughout the whole life cycle of products and materials, including at the waste stage.
Kako bi se postigli ti ciljevi potrebno je poboljšati usklađenost unutar prava Unije koje se odnosi na otpad, kemikalije i proizvode te dati Europskoj agenciji za kemikalije ulogu kojom će se osigurati da informacije o prisutnosti posebno zabrinjavajućih tvari budu dostupne tijekom cijelog životnog vijeka proizvoda i materijala, uključujući u fazi otpada.
Improving resource use could bring substantial net savings for Union businesses, public authorities and consumers while reducing total annual greenhouse gas emissions.
Poboljšanje uporabe resursa moglo bi dovesti do velikih neto ušteda za poduzeća, tijela javne vlasti i potrošače u Uniji te istodobno smanjiti ukupne godišnje emisije stakleničkih plinova.
For that reason, the Commission should propose, by the end of 2018, a lead indicator and a dashboard of sub-indicators on resource efficiency in order to monitor the progress towards the target of increasing resource efficiency at Union level.
Stoga bi Komisija do kraja 2018. trebala predložiti glavni pokazatelj i popis potpokazatelja iskoristivosti resursa kako bi se nadgledao napredak u povećavanju iskoristivosti resursa na razini Unije.
Fostering a sustainable bio-economy can contribute to decreasing the Union’s dependence on imported raw materials.
Poticanjem održivog biogospodarstva može se doprinijeti smanjenju ovisnosti Unije o uvoznim sirovinama.
Bio-based recyclable products and compostable bio-degradable products could represent therefore an opportunity to stimulate further research and innovation and to substitute fossil fuel-based feedstock with renewable resources.
Proizvodi od bioloških sirovina koji se mogu reciklirati te biorazgradivi proizvodi koji se mogu kompostirati mogli bi stoga predstavljati priliku za poticanje daljnjeg istraživanja i inovacija te zamjenu sirovina dobivenih uporabom fosilnih goriva sirovinama iz obnovljivih izvora.
In order to avoid waste treatment which locks in resources at the lower levels of the waste hierarchy, increase preparing for re-use and recycling rates, enable high-quality recycling and boost the uptake of quality secondary raw materials, Member States should ensure enhanced compliance with the obligation to collect waste separately, as laid down in Articles 10(2) and 11(1) of Directive 2008/98/EC, including the obligation to set up separate collection for at least paper, metal, plastic and glass waste that Member States had to meet by 2015, and should introduce separate collection of bio-waste, hazardous waste produced by households and textile waste.
Kako bi se izbjegla obrada otpada kojom se resursi zadržavaju na nižim razinama hijerarhije otpada, povećala stopa ponovne uporabe i recikliranja, kako bi se omogućilo visokokvalitetno recikliranje i povećalo korištenje kvalitetnih sekundarnih sirovina, države članice trebale bi osigurati poboljšanu usklađenost s obvezom odvojenog skupljanja otpada, kako je utvrđeno u članku 10. stavku 2. i članku 11. stavku 1. Direktive 2008/98/EZ, uključujući obvezu odvojenog skupljanja barem papirnog, metalnog, plastičnog i staklenog otpada, koju su države članice trebale ispuniti do 2015., te bi trebalo uvesti odvojeno skupljanje biootpada, opasnog otpada koji nastane u kućanstvima i tekstilnog otpada.
Where appropriate, hazardous bio-waste and packaging waste containing hazardous substances should be subject to specific collection requirements.
Gdje je to prikladno, opasni biootpad i ambalažni otpad koji sadržavaju opasne tvari trebali bi podlijegati posebnim zahtjevima za skupljanje.
Separate collection could be achieved through door-to-door collection, bring and reception systems or other collection arrangements.
Odvojeno skupljanje moglo bi se ostvariti skupljanjem od vrata do vrata, sustavima za skupljanje i zaprimanje i drugim programima skupljanja.
While the obligation to separately collect waste requires that waste be kept separate by type and nature, it should be possible to collect certain types of waste together provided that this does not impede high-quality recycling or other recovery of waste, in line with the waste hierarchy.
Iako obveza odvojenog skupljanja otpada zahtijeva da se otpad drži odvojenim prema vrsti i prirodi, trebalo bi biti moguće zajednički skupljati određene vrste otpada, pod uvjetom da to ne sprečava visokokvalitetno recikliranje ili druge postupke oporabe u skladu s hijerarhijom otpada.
Member States should also be allowed to deviate from the general obligation to separately collect waste in other duly justified cases, for instance where the separate collection of specific waste streams in remote and scarcely populated areas causes negative environmental impacts that outweigh its overall environmental benefits or entails disproportionate economic costs.
Državama članicama također bi trebalo biti dopušteno odstupanje od opće obveze odvojenog skupljanja otpada u drugim propisno opravdanim slučajevima, primjerice ako odvojeno skupljanje posebnih tokova otpada u zabačenim i rijetko naseljenim područjima uzrokuje negativne utjecaje na okoliš koji nadilaze dobrobiti za okoliš ili podrazumijeva nerazmjerne financijske troškove.
When assessing any cases in which economic costs might be disproportionate, Member States should take into account the overall economic benefits of separate collection, including in terms of avoided direct costs and costs of adverse environmental and health impacts associated with the collection and treatment of mixed waste, revenues from sales of secondary raw materials and the possibility to develop markets for such materials, as well as contributions by waste producers and producers of products, which could further improve the cost-efficiency of waste management systems.
Prilikom procjene svih slučajeva u kojima financijski troškovi mogu biti nerazmjerni, države članice trebale bi uzeti u obzir ukupnu gospodarsku korist odvojenog skupljanja, uključujući korist od izbjegnutih izravnih troškova i troškova štetnih učinaka na okoliš i zdravlje povezanih sa skupljanjem i obradom miješanog otpada, prihode od prodaje sekundarnih sirovina i mogućnost razvoja tržišta za takve materijale, kao i doprinose proizvođača otpada i proizvođača proizvoda, što može dodatno povećati troškovnu učinkovitost sustava gospodarenja otpadom.
The targets for preparing for re-use and recycling of municipal waste should be increased in order to deliver substantial environmental, economic and social benefits and to accelerate the shift towards a circular economy.
Ciljeve za pripremu za ponovnu uporabu i recikliranje komunalnog otpada trebalo bi povećati radi ostvarivanja znatnih koristi za okoliš, gospodarstvo i društvo te radi bržeg prelaska na kružno gospodarstvo.
Through a progressive increase of the existing targets for preparing for re-use and recycling of municipal waste, it should be ensured that economically valuable waste materials are effectively prepared for re-use or recycled, while ensuring a high-level protection of human health and the environment, and that economically valuable materials found in waste are channelled back into the European economy, thus advancing the Raw Materials Initiative and the creation of a circular economy.
Postupnim povećanjem postojećih ciljeva za pripremu za ponovnu uporabu i recikliranje komunalnog otpada trebalo bi osigurati da gospodarski vrijedni otpadni materijali budu učinkovito pripremljeni za ponovnu uporabu ili reciklirani, osiguravajući istodobno visoku razinu zaštite zdravlja ljudi i okoliša te da se gospodarski vrijedni materijali pronađeni u otpadu vraćaju u europsko gospodarstvo, čime se unaprjeđuju Inicijativa za sirovine i stvaranje kružnog gospodarstva.
Large differences exist among Member States with respect to their waste management performance, particularly as regards recycling of municipal waste.
Među državama članicama postoje velike razlike u uspješnosti gospodarenja otpadom, posebno u pogledu recikliranja komunalnog otpada.
In order to take account of those differences, those Member States which in 2013 prepared for re-use and recycled less than 20 % of their municipal waste or landfilled more than 60 % of their municipal waste according to data reported under the Joint Questionnaire of the OECD and Eurostat should be allowed to decide to extend the time for complying with the preparing for re-use and recycling targets established for 2025, 2030 and 2035.
Kako bi se uzele u obzir navedene razlike, onim državama članicama koje su u 2013. prema podatcima dostavljenima u okviru zajedničkog upitnika OECD-a i Eurostata pripremale za ponovnu uporabu i reciklirale manje od 20 % svojeg komunalnog otpada ili su odložile više od 60 % svojeg komunalnog otpada trebalo bi dozvoliti da odluče produžiti rok za usklađivanje s ciljevima za pripremu za ponovnu uporabu i za recikliranje utvrđenima za 2025., 2030. i 2035.
In light of average annual progression rates observed in Member States over the past 15 years, those Member States would need to increase their recycling capacity to levels that are well above past averages to meet those targets.
S obzirom na prosječan napredak tih država članica u proteklih 15 godina, one bi za postizanje navedenih ciljeva trebale svoje kapacitete recikliranja pojačati znatno iznad prosjeka.
In order to ensure that steady progress towards the targets is made and that implementation gaps are tackled in due time, Member States that make use of additional time should meet interim-targets and, based on detailed criteria, establish an implementation plan.
Kako bi se osigurali kontinuiran napredak prema ostvarenju ciljeva i pravodobno uklanjanje razlika u provedbi, države članice koje iskoriste dodatno vrijeme trebale bi postići srednjoročne ciljeve i izraditi plan provedbe koji se temelji na detaljnim kriterijima.
In order to ensure the reliability of data, it is important to lay down more precisely the rules according to which Member States should report what is effectively recycled and prepared for re-use and can be counted towards the attainment of the targets.
Radi osiguranja pouzdanosti podataka važno je preciznije utvrditi pravila prema kojima bi države članice trebale izvješćivati o učinkovito recikliranom otpadu i otpadu pripremljenom za ponovnu uporabu koji se može računati kao napredak u ostvarenju ciljeva.
The calculation of the recycling targets should be based on the weight of municipal waste which enters recycling.
Izračun ciljeva za recikliranje trebao bi se temeljiti na masi komunalnog otpada koji ulazi u postupak recikliranja.
As a general rule, the actual measurement of the weight of municipal waste counted as recycled should be at the point where municipal waste enters the recycling operation.
U pravilu bi se mjerenje mase komunalnog otpada koji se računa kao recikliran trebalo obavljati na mjestu gdje komunalni otpad ulazi u recikliranje.
Nevertheless, in order to limit administrative burdens, Member States should, under strict conditions and by way of derogation from the general rule, be allowed to establish the weight of municipal waste recycled on the basis of measuring the output of any sorting operation.
Unatoč tome, s ciljem ograničavanja administrativnog opterećenja, državama članicama bi, u skladu sa strogim uvjetima i odstupajući od općeg pravila, trebalo dopustiti da utvrde masu komunalnog otpada recikliranog na temelju mjerenja izlaznih količina iz bilo kojeg postupka razvrstavanja.
Losses of materials which occur before the waste enters the recycling operation, for instance due to sorting or other preliminary operations, should not be included in the waste amounts reported as recycled.
Gubitci materijala do kojih dođe prije nego što otpad uđe u postupak recikliranja, primjerice zbog razvrstavanja ili drugih pripremnih postupaka, ne bi trebali biti uključeni u količine otpada koji se prijavljuje kao recikliran.
Those losses can be established on the basis of electronic registries, technical specifications, detailed rules on the calculation of average loss rates for various waste streams or other equivalent measures.
Ti se gubitci mogu se utvrditi na temelju elektroničkih registara, tehničke specifikacije, detaljnih pravila za izračunavanje prosječne stope gubitka za različite tokove otpada ili drugih istovrijednih mjera.
Member States should report on such measures in the quality check reports accompanying the data on waste recycling which they report to the Commission.
Države članice trebale bi prijavljivati takve mjere u izvješćima o provjeri kvalitete uz podatke o recikliranju otpada koje dostavljaju Komisiji.
The average loss rates should preferably be established at the level of individual sorting facilities and should be linked to the different main types of waste, different sources (such as household or commercial), different collection schemes and different types of sorting processes.
Prosječne stope gubitka po mogućnosti treba utvrditi na razini pojedinačnih postrojenja za razvrstavanje te bi trebale biti povezane s različitim glavnim vrstama otpada, različitim izvorima (kao što su otpad iz kućanstava ili trgovački otpad), različitim sustavima skupljanja i različitih vrsta postupaka razvrstavanja.
Average loss rates should only be used in cases where no other reliable data are available, in particular in the context of shipment and export of waste.
Prosječne stope gubitka trebale bi se uporabljivati samo u slučajevima u kojima nema drugih pouzdanih podataka, posebno u kontekstu pošiljki i izvoza otpada.
Losses in weight of materials or substances due to physical or chemical transformation processes inherent in the recycling operation whereby waste materials are actually reprocessed into products, materials or substances should not be deducted from the weight of the waste reported as recycled.
Gubitke u masi materijala ili tvari zbog postupaka fizičke ili kemijske promjene koji su svojstveni postupku recikliranja, u kojemu se otpadni materijal stvarno prerađuje u proizvode, materijale ili tvari, ne bi trebalo oduzimati od mase otpada koji se prijavljuje kao recikliran.
With the alignment of the definitions contained in European Parliament and Council Directive 94/62/EC, Directive 2000/53/EC, Directive 2006/66/EC, Directive 2008/98/EC, and Directive 2012/19/EU, the provision in Article 6 of Directive 2008/98/EC on considering waste that ceases to be waste for the purposes of the recovery and recycling targets set in those Directives is no longer necessary.
Usklađivanjem definicija sadržanih u Direktivi 94/62/EZ, Direktivi 2000/53/EZ, Direktivi 2006/66/EZ, Direktivi 2008/98/EZ i Direktivi 2012/19/EU Europskog parlamenta i Vijeća, odredba u članku 6. Direktive 2008/98/EZ o tome da se otpad koji prestaje biti otpad radi ispunjavanja ciljeva za oporabu i za recikliranje smatra otpadom utvrđena u ovoj Direktivi više nije potrebna.
Materials that cease to be waste through a recovery or recycling operation are to be counted for the attainment of the respective recovery or recycling targets set in those Directives in line with the applicable calculation methods.
Materijali koji prestaju biti otpad zbog oporabe ili recikliranja uračunavaju se za ostvarivanje odgovarajućih ciljeva za oporabu ili za recikliranje koji su utvrđeni u tim direktivama u skladu s primjenjivim metodama izračuna.
Where waste materials cease to be waste as a result of a preparatory operation before being actually reprocessed, such materials can be counted as recycled provided that they are destined for subsequent reprocessing into products, materials or substances, whether for the original or other purposes.
Kada otpadni materijal prestane biti otpad kao rezultat pripremnog postupka prije nego što stvarno bude prerađen, takvi materijali mogu se uračunati kao reciklirani pod uvjetom da su namijenjeni za daljnju preradu u proizvode, materijale ili tvari za izvornu ili drugu svrhu.
End-of-waste materials which are to be used as fuels or other means to generate energy, which are backfilled or disposed of, or which are to be used in any operation that has the same purpose as recovery of waste other than preparing for re-use and recycling, should not be counted towards the attainment of the recycling targets.
Materijali koji se prestaju smatrati otpadom i koji se uporabljuju kao gorivo ili drugo sredstvo za proizvodnju energije, koji se nasipavaju ili zbrinjavaju, ili koji su namijenjeni korištenju u bilo kojem postupku koji ima istu svrhu kao oporaba otpada koja nije priprema za ponovnu uporabu i recikliranje, ne bi se smjeli uračunavati za ostvarivanje ciljeva za recikliranje.
Where the calculation of the recycling rate is applied to aerobic or anaerobic treatment of biodegradable waste, the amount of waste that enters aerobic or anaerobic treatment can be counted as recycled provided that such treatment generates output which is to be used as a recycled product, material or substance.
Ako se izračun stope recikliranja primjenjuje na aerobnu ili anaerobnu obradu biorazgradivog otpada, količina otpada koja uđe u aerobnu ili anaerobnu obradu može se računati kao recikliranje ako se takvom obradom dobiva izlazni proizvod koji će se koristiti kao reciklirani proizvod, materijal ili tvar.
While the output of such treatment is most commonly compost or digestate, other output could also be taken into account provided that it contains comparable quantities of recycled content in relation to the amount of the treated biodegradable waste.
Iako je izlazni proizvod takvih postupaka najčešće kompost ili digestat, ostali izlazni proizvodi također se mogu uzeti u obzir, pod uvjetom da sadržavaju usporedive količine recikliranog sadržaja u odnosu na količinu obrađenog biorazgradivog otpada.
In other cases, in line with the definition of recycling, the reprocessing of biodegradable waste into materials which are to be used as fuels or other means to generate energy, which are disposed of, or which are to be used in any operation that has the same purpose as recovery of waste other than preparing for re-use and recycling, should not be counted towards the attainment of the recycling targets.
U drugim slučajevima, u skladu s definicijom recikliranja, prerada biorazgradivog otpada u materijale koji se uporabljuju kao gorivo ili drugo sredstvo za proizvodnju energije, koji se zbrinjavaju, ili su namijenjeni korištenju u bilo kojem postupku koji ima istu svrhu kao oporaba otpada, a koji nije priprema za ponovnu uporabu i recikliranje, ne bi se smjela uračunavati za ostvarivanje ciljeva za recikliranje.
Member States should be able, for the purposes of calculating whether the preparing for re-use and recycling targets are attained, to take into account the recycling of metals that are separated after incineration of municipal waste.
Za potrebe izračuna jesu li ostvareni ciljevi za pripremu za ponovnu uporabu i za recikliranje, države članice trebale bi moći uzeti u obzir recikliranje metala koji se odvajaju nakon spaljivanja komunalnog otpada.
In order to ensure a uniform calculation of this data, the Commission should adopt detailed rules on the quality criteria for recycled metals and on the calculation, verification and reporting of data.
Kako bi se osiguralo ujednačeno izračunavanje navedenih podataka, Komisija bi trebala donijeti detaljna pravila za kriterije kvalitete za reciklirane metale te za izračun, provjeru i dostavu podataka.