natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore essential that the national regulatory or other competent authority of the Member State which grants the rights of extraterritorial use should also ensure the effective protection of the end-users in the Member States where those numbers are used.
Stoga je važno da bi nacionalna regulatorna tijela ili drugo nadležno tijelo države članice koje dodjeljuje prava izvanteritorijalne uporabe jednako tako trebala osigurati učinkovitu zaštitu krajnjih korisnika u državama članicama u kojima se ti brojevi upotrebljavaju.
In order to achieve effective protection, national regulatory or other competent authority granting rights of extraterritorial use should attach conditions in accordance with this Directive regarding the respect by the provider of consumer protection rules and other rules related to the use of numbering resources in those Member States where those resources will be used.
Kako bi se osigurala učinkovita zaštita, nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo koje dodjeljuje prava izvanteritorijalne uporabe trebalo bi utvrditi uvjete poslovanja u skladu s ovom Direktivom u pogledu pružateljeva poštovanja pravila o zaštiti potrošača i drugih pravila povezanih s uporabom brojevnih resursa u onim državama članicama u kojima će se ti resursi upotrebljavati.
The national regulatory or other competent authorities of those Member States where numbering resources are used should be able to request the support of the national regulatory or other competent authorities that granted the rights of use for the numbering resources to assist in enforcing its rules.
Nacionalna regulatorna ili druga nadležna tijela onih država članica u kojima se upotrebljavaju brojevni resursi trebala bi moći zatražiti potporu nacionalnih regulatornih ili drugih nadležnih tijela koja su odobrila prava uporabe brojevnih resursa kako bi im pomogla u izvršenju svojih pravila.
Enforcement measures by the national regulatory or other competent authorities that granted the rights of use should include dissuasive penalties, in particular in the case of a serious breach the withdrawal of the right of extraterritorial use for the numbering resources assigned to the undertaking concerned.
Mjere izvršenja nacionalnih regulatornih ili drugih nadležnih tijela koja su dodijelila prava korištenja trebala bi uključivati odvraćajuće sankcije te, posebice u slučaju ozbiljnog kršenja, oduzimanje prava izvanteritorijalne uporabe brojevnih resursa dodijeljenih dotičnom poduzetniku.
The requirements on extraterritorial use should be without prejudice to Member States’ powers to block, on a case-by-case basis, access to numbers or services where that is justified by reasons of fraud or misuse.
Zahtjevima za izvanteritorijalnu uporabu ne bi se smjele dovoditi u pitanje ovlasti država članica da spriječe, na temelju pojedinačnih slučajeva, pristup brojevima ili uslugama kada je to opravdano zbog mogućih slučajeva prijevare ili zlouporabe.
The extraterritorial use of numbering resources should be without prejudice to Union rules related to the provision of roaming services, including those relative to preventing anomalous or abusive use of roaming services which are subject to retail price regulation and which benefit from regulated wholesale roaming rates.
Izvanteritorijalnom uporabom brojevnih resursa ne bi se smjela dovoditi u pitanje pravila Unije o pružanju usluga roaminga, uključujući pravila o sprečavanju zlouporabe ili prekomjerne uporabe usluga roaminga koje podliježu regulaciji maloprodajnih cijena, a uživaju koristi od reguliranih veleprodajnih cijena za roaming.
Member States should continue to be able to enter into specific agreements on extraterritorial use of numbering resources with third countries.
Države članice trebale bi i dalje moći sklapati posebne sporazume o izvanteritorijalnoj uporabi brojevnih resursa s trećim zemljama.
Member States should promote over-the-air provisioning of numbering resources to facilitate switching of electronic communications providers.
Države članice trebale bi promicati prenošenje brojevnih resursa na daljinu kako bi se olakšala promjena pružatelja elektroničkih komunikacija.
Over-the-air provisioning of numbering resources enables the reprogramming of communications equipment identifiers without physical access to the devices concerned.
Prenošenje brojevnih resursa na daljinu omogućuje se reprogramiranje identifikatora komunikacijske opreme bez fizičkog pristupa dotičnim uređajima.
This feature is particularly relevant for machine-to-machine services, that is to say services involving an automated transfer of data and information between devices or software-based applications with limited or no human interaction.
Ta je značajka osobito relevantna za usluge komunikacije između strojeva, tj. za usluge koje uključuju automatizirani prijenos podataka i informacija između uređaja ili aplikacija temeljenih na softveru s ograničenim sudjelovanjem ljudi ili bez njega.
Providers of such machine-to-machine services might not have recourse to physical access to their devices due to their use in remote conditions, or to the large number of devices deployed or to their usage patterns.
Postoji mogućnost da pružatelji tih usluga komunikacije između strojeva neće imati fizički pristup svojim uređajima zbog njihove uporabe u uvjetima na daljinu ili zbog velikog broja upotrijebljenih uređaja ili načina njihove uporabe.
In light of the emerging machine-to-machine market and new technologies, Member States should strive to ensure technology neutrality in promoting over-the-air provisioning.
S obzirom na novo tržište komunikacije između strojeva i nove tehnologije države članice trebale bi pri promicanju prenošenja na daljinu nastojati osigurati tehnološku neutralnost.
Access to numbering resources on the basis of transparent, objective and non-discriminatory criteria is essential for undertakings to compete in the electronic communications sector.
Pristup brojevnim resursima na osnovi transparentnih, objektivnih i nediskriminirajućih kriterija ključan je za poduzetnike koji se natječu na tržištu u sektoru elektroničkih komunikacija.
Member States should be able to grant rights of use for numbering resources to undertakings other than providers of electronic communications networks or services in light of the increasing relevance of numbers for various Internet of Things services.
Države članice trebale bi moći dodijeliti prava korištenja brojevnim resursima poduzetnicima koji nisu pružatelji elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga s obzirom na sve veću važnost brojeva u raznim uslugama na internetu stvari.
All elements of national numbering plans should be managed by national regulatory or other competent authorities, including point codes used in network addressing.
Nacionalna regulatorna ili druga nadležna tijela trebala bi upravljati svim elementima nacionalnih planova numeriranja, uključujući i kodne točke koje se upotrebljavaju u mrežnom adresiranju.
Where there is a need for harmonisation of numbering resources in the Union to support the development of pan-European services or cross-border services, in particular new machine-to-machine-based services such as connected cars, and where the demand could not be met on the basis of the existing numbering resources in place, the Commission can take implementing measures with the assistance of BEREC.
Ako je potrebno uskladiti brojevne resurse u Uniji s ciljem podupiranja razvoja paneuropskih usluga ili prekograničnih usluga, posebno novih usluga koje se temelje na komunikaciji između strojeva, kao što su umreženi automobili, i ako se potražnja ne može zadovoljiti postojećim brojevnim resursima, Komisija uz pomoć BEREC-a može poduzeti provedbene mjere.
It should be possible to fulfil the requirement to publish decisions on the granting of rights of use for numbering resources by making those decisions publicly accessible via a website.
Trebalo bi moći ispuniti zahtjeve u pogledu objavljivanja odluka o dodjeli prava korištenja brojevnim resursima tako da se te odluke učine dostupnima javnosti na internetskim stranicama.
Considering the particular aspects related to the reporting of missing children, Member States should maintain their commitment to ensure that a well-functioning service for reporting missing children is actually available in their territories under the number ‘116000’.
Uzimajući u obzir posebne okolnosti vezane uz prijavu nestale djece, države članice trebale bi nastaviti djelovati kako bi osigurale stvarnu uspostavu djelotvorne službe za prijavljivanje nestanka djece na svojim državnim područjima, pod brojem „116000”.
Member States should take appropriate measures to ensure that a sufficient level of service quality in operating the ‘116000’ number is achieved.
Države članice trebale bi poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurale dostatnu razinu kvalitete usluge za upravljanje brojem „116000”.
In parallel with the missing children hotline number ‘116000’, many Member States also ensure that children have access to a child-friendly service operating a helpline that helps children in need of care and protection through the use of the ‘116111’ number.
Usporedno s dežurnom linijom „116000” za prijavu nestanka djeteta, mnoge države članice ujedno osiguravaju da djeca s pomoću dežurne linije pod brojem „116111” imaju pristup službi koja im je prilagođena i koja pomaže djeci kojoj je potrebna skrb i zaštita.
Such Member States and the Commission should ensure that awareness is raised among citizens, and in particular among children and among national child protection systems, about the existence of the ‘116111’ helpline.
Takve države članice i Komisija trebale bi se pobrinuti za podizanje svijesti građana, posebice djece i nacionalnih sustava za zaštitu djece, o postojanju dežurne linije „116111”.
An internal market implies that end-users are able to access all numbers included in the national numbering plans of other Member States and to access services using non-geographic numbers, including freephone and premium-rate numbers, within the Union, except where the called end-user has chosen, for commercial reasons, to limit access from certain geographical areas.
Unutarnje tržište podrazumijeva da krajnji korisnici imaju mogućnost pristupa svim brojevima koji su uključeni u nacionalne planove numeriranja drugih država članica i pristupnim uslugama nezemljopisnih brojeva, uključujući besplatno telefoniranje i brojeve s posebnom tarifom, unutar Unije, osim u slučaju kada je pozvani krajnji korisnik odabrao, iz komercijalnih razloga, ograničavanje pristupa s određenih geografskih područja.
End-users should also be able to access numbers from the Universal International Freephone Numbers (UIFN).
Krajnji korisnici također bi trebali imati pristup brojevima iz Univerzalnih međunarodnih brojeva besplatnih telefonskih usluga (UIFN).
Cross-border access to numbering resources and associated services should not be prevented, except in objectively justified cases, for example to combat fraud or abuse (for example, in connection with certain premium-rate services), when the number is defined as having a national scope only (for example, a national short code) or when it is economically unfeasible.
Prekogranični pristup brojevnim resursima i povezanim uslugama ne bi trebalo sprečavati, osim u slučajevima koji su objektivno opravdani, na primjer kako bi se spriječila prijevara ili zlouporaba (primjerice kod povezivanja s određenim uslugama s posebnom tarifom), kada se broj definira kao broj koji ima samo nacionalni opseg (primjerice nacionalni pozivni brojevi) ili kada je to ekonomski neizvedivo.
Users should be fully informed in advance and in a clear manner of any charges applicable to freephone numbers, such as international call charges for numbers accessible through standard international dialling codes.
Korisnici bi trebali biti jasno, u potpunosti i unaprijed obaviješteni o svim vrstama pristojbi koje se primjenjuju na brojeve besplatnih telefonskih poziva, kao što su pristojbe za međunarodne pozive za brojeve koji su dostupni putem standardnih međunarodnih pozivnih brojeva.
Where interconnection or other service revenues are withheld by providers of electronic communications services for reasons of fraud or misuse, Member States should ensure that retained service revenues are refunded to the end-users affected by the relevant fraud or misuse where possible.
Ako pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga zbog prijevare ili zlouporabe uskrate prihode od međupovezivanja ili drugih usluga, države članice trebale bi se pobrinuti za to da se zadržani prihodi od usluga, ako je to moguće, vrate krajnjim korisnicima koji su bili pogođeni relevantnim prijevarama ili zlouporabama.
In accordance with the principle of proportionality, a number of provisions on end-user rights in this Directive should not apply to microenterprises which provide only number-independent interpersonal communications services.
U skladu s načelom proporcionalnosti, niz odredaba o pravima krajnjih korisnika iz ove Direktive ne bi se smjele primjenjivati na mikropoduzetnike koji pružaju samo brojevno neovisne interpersonalne komunikacijske usluge.
According to the case law of the Court of Justice, the definition of small and medium-sized enterprises, which includes microenterprises, is to be interpreted strictly.
U skladu sa sudskom praksom Suda definiciju malih i srednjih poduzetnika, koja uključuje mikropoduzetnike, treba strogo tumačiti.
In order to include only enterprises that are genuinely independent microenterprises, it is necessary to examine the structure of microenterprises which form an economic group, the power of which exceeds the power of a microenterprise, and to ensure that the definition of microenterprise is not circumvented by purely formal means.
Kako bi se obuhvatilo samo poduzetnike koji su stvarno neovisni mikropoduzetnici, potrebno je ispitati strukturu mikropoduzetnika koji čine gospodarsku skupinu, a čija moć nadmašuje moć mikropoduzetnika, te osigurati da se definicija mikropoduzetnika ne zaobilazi na temelju isključivo formalnih razloga.
The completion of the single market for electronic communications requires the removal of barriers for end-users to have cross-border access to electronic communications services across the Union.
Za dovršenje jedinstvenog tržišta elektroničkih komunikacija potrebno je ukloniti prepreke krajnjim korisnicima za prekograničan pristup elektroničkim komunikacijskim uslugama diljem Unije.
Providers of electronic communications to the public should not deny or restrict access or discriminate against end-users on the basis of their nationality, or Member State of residence or of establishment.
Pružatelji elektroničkih komunikacija javnosti ne bi smjeli uskraćivati ili ograničavati pristup ili praviti razliku među krajnjim korisnicima na temelju njihova državljanstva, ili države članice boravka ili poslovnog nastana.
Differentiation should, however, be possible on the basis of objectively justifiable differences in costs and risks, not limited to the measures provided for in Regulation (EU) No 531/2012 in respect of abusive or anomalous use of regulated retail roaming services.
Međutim, razlikovanje bi trebalo biti moguće na temelju objektivno opravdanih razlika u troškovima i rizicima, koji nisu ograničeni na mjere predviđene Uredbom (EU) br. 531/2012 u pogledu zlouporabe ili prekomjerne uporabe reguliranih maloprodajnih usluga roaminga.
Divergent implementation of the rules on end-user protection has created significant internal market barriers affecting both providers of electronic communications services and end-users.
Različitom provedbom pravila o zaštiti krajnjeg korisnika stvorene su brojne prepreke na unutarnjem tržištu koje utječu i na pružatelje elektroničkih komunikacijskih usluga i na krajnje korisnike.
Full harmonisation helps to overcome barriers to the functioning of the internal market resulting from such national provisions concerning end-user rights which at the same time protect national providers against competition from other Member States.
Potpuno usklađivanje doprinosi uklanjanju prepreka funkcioniranju unutarnjeg tržišta koje su posljedica takvih nacionalnih odredaba o pravima krajnjih korisnika, koje istodobno štite nacionalne pružatelje od konkurencije iz drugih država članica.
In order to achieve a high common level of protection, several provisions concerning end-user rights should be reasonably enhanced in this Directive in light of best practices in Member States.
Kako bi se ostvarila visoka zajednička razina zaštite, trebalo bi u ovoj Direktivi razumno doraditi nekoliko odredaba o pravima krajnjih korisnika uzimajući u obzir najbolje prakse u državama članicama.
Full harmonisation should extend only to the subject matters covered by the provisions on end-user rights in this Directive.
Potpunim usklađivanjem trebalo bi se obuhvatiti samo pitanja koja su obuhvaćena odredbama o pravima krajnjih korisnika u ovoj Direktivi.
Therefore, it should not affect national law with respect to those aspects of end-user protection, including some aspects of transparency measures which are not covered by those provisions.
Ono stoga ne bi trebalo utjecati na nacionalno pravo u odnosu na one aspekte zaštite krajnjih korisnika, uključujući neke aspekte mjera transparentnosti, koji nisu obuhvaćeni tim odredbama.
For example, measures relating to transparency obligations which are not covered by this Directive should be considered to be compatible with the principle of full harmonisation whereas additional requirements regarding transparency issues covered by this Directive, such as publication of information, should be considered to be incompatible.
Primjerice, mjere koje se odnose na obveze u pogledu transparentnosti, koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom, trebale bi se smatrati sukladnim s načelom potpunog usklađivanja, dok bi se dodatni zahtjevi u pogledu pitanja transparentnosti obuhvaćenih ovom Direktivom, kao što je objava informacija, trebali smatrati nesukladnim.
Moreover, Member States should be able to maintain or introduce national provisions on issues not specifically addressed in this Directive, in particular in order to address newly emerging issues.
Povrh toga, države članice trebale bi i dalje moći zadržati ili uvoditi nacionalne odredbe o pitanjima koja nisu posebno uređena ovom Direktivom, posebice s ciljem odgovora na novonastala pitanja.
Contracts are an important tool for end- users to ensure transparency of information and legal certainty.
Ugovori su važno oruđe za krajnje korisnike kojima se osigurava transparentnost informacija i pravna sigurnost.
In addition to this Directive, the requirements of existing Union consumer protection law relating to contracts, in particular Council Directive 93/13/EEC and Directive 2011/83/EU of the European Parliament and of the Council, apply to consumer transactions relating to electronic communications networks and services.
Uz ovu Direktivu, na transakcije s potrošačima u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga primjenjuju se zahtjevi iz postojećega prava Unije o zaštiti potrošača koje se odnosi na ugovore, a posebno Direktive Vijeća 93/13/EEZ i Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća.
The inclusion of information requirements in this Directive, which might also be required pursuant to Directive 2011/83/EU, should not lead to duplication of the information within pre-contractual and contractual documents.
Uvrštavanje zahtjeva u pogledu informacija u ovu Direktivu, što bi se moglo zahtijevati i na temelju Direktive 2011/83/EU, ne bi smjelo dovoditi do udvostručivanja informacija u predugovornoj i ugovornoj dokumentaciji.
Relevant information provided in respect of this Directive, including any more prescriptive and more detailed informational requirements, should be considered to fulfil the corresponding requirements pursuant to Directive 2011/83/EU.
Za relevantne informacije pružene u skladu s ovom Direktivom, uključujući sve zahtjeve kojima se traže preskriptivnije i detaljnije informacije, trebalo bi se smatrati da ispunjavaju odgovarajuće zahtjeve na temelju Direktive 2011/83/EU.
Some of those end-user protection provisions which a priori apply only to consumers, namely those on contract information, maximum contract duration and bundles, should benefit not only consumers, but also microenterprises and small enterprises, and not-for-profit organisations as defined in national law.
Neke od tih odredaba o zaštiti krajnjih korisnika koje se a priori primjenjuju samo na potrošače, to jest odredbe o informacijama o ugovoru, najvećem mogućem trajanju ugovora i paketima, ne bi trebale biti korisne samo za potrošače, nego i za mikropoduzetnike i male poduzetnike, te za neprofitne organizacije kako su definirane u nacionalnom pravu.
The bargaining position of those categories of enterprises and organisations is comparable to that of consumers and they should therefore benefit from the same level of protection unless they explicitly waive those rights.
Pregovarački položaj tih kategorija poduzetnika i organizacija usporediv je s pregovaračkim položajem potrošača te bi se stoga na njih trebala primjenjivati ista razina zaštite, osim ako se izričito odreknu tih prava.
Obligations on contract information in this Directive, including those of Directive 2011/83/EU that are referred to in this Directive, should apply irrespective of whether any payment is made and of the amount of the payment to be made by the customer.
Obveze o informacijama o ugovoru iz ove Direktive, uključujući obveze iz Direktive 2011/83/EU na koje se upućuje u ovoj Direktivi, trebale bi se primjenjivati neovisno o tome je li plaćanje izvršeno i o iznosu plaćanja koje treba izvršiti kupac.
The obligations on contract information, including those contained in Directive 2011/83/EU, should apply automatically to microenterprises, small enterprises and not-for-profit organisations unless they prefer negotiating individualised contract terms with providers of electronic communications services.
Obveze u pogledu informacija o ugovorima, uključujući one iz Direktive 2011/83/EU, trebale bi se automatski primjenjivati na mikropoduzetnike, male poduzetnike i neprofitne organizacije, osim ako radije žele dogovoriti individualizirane ugovorne uvjete s pružateljima elektroničkih komunikacijskih usluga.
As opposed to microenterprises, small enterprises and not-for-profit organisations, larger enterprises usually have stronger bargaining power and do, therefore, not depend on the same contractual information requirements as consumers.
Za razliku od mikropoduzetnika, malih poduzetnika i neprofitnih organizacija, veći poduzetnici obično imaju jači pregovarački položaj i stoga ne ovise o istim zahtjevima u pogledu ugovornih informacija kao potrošači.
Other provisions, such as number portability, which are important also for larger enterprises should continue to apply to all end-users.
Ostale odredbe, kao što je prenosivost broja, koje su bitne i većim poduzetnicima trebale bi se primjenjivati na sve krajnje korisnike.
Not-for-profit organisations are legal entities that do not earn a profit for their owners or members.
Neprofitne organizacije pravni su subjekti koji ne stvaraju dobit za svoje vlasnike ili članove.
Typically, not-for-profit organisations are charities or other types of public interest organisations.
Neprofitne organizacije u pravilu su dobrovoljne organizacije ili druge vrste organizacija od javnog interesa.
Hence, in light of the comparable situation, it is legitimate to treat such organisations in the same way as microenterprises or small enterprises under this Directive, insofar as end-user rights are concerned.
Stoga je s obzirom na usporedivu situaciju opravdano, kada je riječ o pravima krajnjih korisnika, prema takvim organizacijama postupati na jednak način kao i prema mikropoduzetnicima ili malim poduzetnicima na temelju ove Direktive.
The specificities of the electronic communications sector require, beyond horizontal contract rules, a limited number of additional end-user protection provisions.
Posebnosti sektora elektroničkih komunikacija zahtijevaju ograničen broj dodatnih odredaba o zaštiti krajnjih korisnika uz horizontalna pravila o ugovorima.