natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When independent companies transact with each other on the market, the conditions of that transaction, including the prices of the goods transferred or the services provided, are normally determined by external market forces.
Kada neovisna trgovačka društva obavljaju uzajamne transakcije na tržištu, uvjete te transakcije, uključujući cijene robe koja se prenosi ili usluga koje se pružaju, obično određuju vanjske tržišne sile.
When companies integrated in a multinational corporate group transact with companies from the same group (‘associated group companies’), their commercial and financial relations may not be determined by external market forces, but may, in some cases, be influenced by a common interest to minimise the tax liabilities of the group.
Kada trgovačka društva integrirana u međunarodnu grupu obavljaju transakcije s trgovačkim društvima iz iste grupe („povezana društva u grupi”), na njihove poslovne i financijske odnose možda ne utječu vanjske tržišne sile već u nekim slučajevima zajednički interes za smanjenje poreznih obveza grupe.
The OECD' Model Tax Convention on Income and on Capital (‘OECD Model Tax Convention’), which forms the basis of many bilateral tax treaties involving OECD member countries and an increasing number of non-member countries, contains provisions on the appropriate profit attribution between companies within a multinational corporate group.
Ogledna porezna konvencija OECD-a o dohotku i kapitalu („Ogledna porezna konvencija OECD-a”), koja je osnova za mnoge bilateralne porezne ugovore između država članica OECD-a i sve većeg broja nečlanica, sadržava odredbe o odgovarajućoj raspodjeli dobiti među trgovačkim društvima koja su dio multinacionalne grupe trgovačkih društava.
In this respect, Article 9(1) of the OECD Model Tax Convention provides: ‘[Where] conditions are made or imposed between the two [associated] enterprises in their commercial or financial relations which differ from those which would be made between independent enterprises, then any profits which would, but for those conditions, have accrued to one of the enterprises, but, by reason of those conditions, have not so accrued, may be included in the profits of that enterprise and taxed accordingly’.
U tom pogledu u članku 9. stavku 1. Ogledne porezne konvencije OECD-a propisano je sljedeće: „[Ako] su dva [povezana] poduzeća u svojim poslovnim ili financijskim odnosima povezana ugovorenim ili nametnutim uvjetima koji se razlikuju od uvjeta koje bi ugovorila neovisna poduzeća, dobit koju bi jedno od poduzeća ostvarilo bez tih uvjeta, ali je ipak nije ostvarilo zbog tih uvjeta, može biti uključena u dobit tog poduzeća i oporezivati se na odgovarajući način”.
That provision is considered to constitute the authoritative statement in relation to the ‘arm's length principle’ for international tax purposes.
Smatra se da je ta odredba mjerodavna izjava u pogledu „načela tržišnih uvjeta” za potrebe međunarodnog oporezivanja.
According to the arm's length principle, national tax administrations should only accept the transfer prices agreed between associated group companies for intra-group transactions if those prices reflect what would have been agreed in uncontrolled transactions, i.e. transactions between independent companies negotiating under comparable circumstances at arm's length on the market.
U skladu s načelom tržišnih uvjeta, nacionalne porezne uprave trebale bi za transakcije unutar grupe prihvaćati transferne cijene koje su dogovorene među povezanim društvima u grupi samo ako su te cijene u skladu s onim što bi bilo dogovoreno u transakcijama na slobodnom tržištu, odnosno transakcijama između neovisnih trgovačkih društava koja pregovaraju u sličnim okolnostima po tržišnim uvjetima na tržištu.
Therefore, OECD member countries have agreed that, for tax purposes, the profits of associated companies may be adjusted as necessary to ensure that the arm's length principle is complied with.
Stoga su se države članice OECD-a dogovorile da se, u porezne svrhe, dobit povezanih trgovačkih društava može prema potrebi prilagoditi kako bi se osigurala usklađenost s načelom tržišnih uvjeta.
In other words, the OECD member countries consider that an adjustment of transfer prices is appropriate when the conditions of the commercial and financial relations in an intra-group transaction differ from those they would expect to find in comparable uncontrolled transactions.
Drugim riječima, države članice OECD-a smatraju da je prilagodba transfernih cijena primjerena kada su uvjeti poslovnih i financijskih odnosa u transakciji unutar grupe različiti od očekivanih uvjeta u usporedivim transakcijama na slobodnom tržištu.
By seeking to adjust profits by reference to the commercial or financial conditions which would have been obtained in comparable uncontrolled transactions, the arm's length principle ensures the preferred approach of the OECD of treating the members of a corporate group for tax purposes as operating as separate entities (the ‘separate entity approach’), rather than as inseparable parts of a single unified business.
Načelom tržišnih uvjeta kojim se traži prilagodba dobiti u skladu s poslovnim ili financijskim uvjetima koji bi nastali u usporedivim transakcijama na slobodnom tržištu osigurava se preferirani pristup OECD-a da se članovi korporativne grupe u porezne svrhe smatraju zasebnim subjektima („pristup zasebnog subjekta”) radije nego neodvojivim dijelovima jednog ujedinjenog poduzeća.
The OECD provides guidance to tax administrations and multinational enterprises on the application of the arm's length principle in its transfer pricing guidelines, of which the latest amendments were published in 2017 (the ‘2017 OECD TP Guidelines’).
OECD je poreznim upravama i multinacionalnim poduzećima dao smjernice za primjenu načela tržišnih uvjeta u svojim smjernicama o transfernim cijenama koje su posljednji put izmijenjene 2017. („Smjernice OECD-a o transfernim cijenama iz 2017.”).
Earlier versions of the guidelines were approved by the OECD Council on 22 July 2010 (‘2010 OECD TP Guidelines’) and on 13 July 1995 (‘1995 OECD TP Guidelines’).
Vijeće OECD-a prihvatilo je prethodne verzije smjernica 22. srpnja 2010. („Smjernice OECD-a iz 2010.”) i 13. srpnja 1995. („Smjernice OECD-a o transfernim cijenama iz 1995.”).
The latest revisions and clarifications to the OECD TP Guidelines, as set out in 2017 OECD TP Guidelines, are, among others , based on the OECD's final report on Actions 8-10, Aligning Transfer Pricing Outcomes with Value Creation (‘BEPS Actions 8-10 Final Report’), as published under its Action Plan on Base Erosion and Profit Shifting (the ‘BEPS project’).
Posljednje preinake i pojašnjenja Smjernica OECD-a o transfernim cijenama uključene u Smjernice OECD-a o transfernim cijenama iz 2017. temelje se, među ostalim , na završnom izvješću OECD-a o mjerama 8. – 10. Usklađivanje rezultata transfernih cijena sa stvaranjem vrijednosti („Završno izvješće o mjerama BEPS-a 8. – 10.”), koje je objavljeno u okviru njegova Akcijskog plana o smanjenju porezne osnovice i premještanju dobiti („projekt BEPS”).
The BEPS Actions 8-10 Final Report contains revisions and clarifications on the OECD TP Guidelines in general and in relation to intangibles and cost sharing agreements in particular.
Završno izvješće o mjerama BEPS-a 8. – 10. sadržava preinake i pojašnjenja Smjernica OECD-a o transfernim cijenama općenito te posebno u pogledu nematerijalne imovine i ugovora o podjeli dobiti.
THE OECD TRANSFER PRICING METHODS
METODE OECD-a ZA ODREĐIVANJE TRANSFERNIH CIJENA
The OECD TP Guidelines describe five methods to determine an arm's length price of intra-group transactions: (i) the CUP method; (ii) the cost plus method; (iii) the resale minus method; (iv) the transactional net margin method (the ‘TNMM’), and (v) the transactional profit split method.
U Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama opisano je pet metoda za određivanje cijena po tržišnim uvjetima za transakcije unutar grupe: i. metoda CUP; ii. metoda uvećanog troška; iii. metoda preprodajne cijene; iv. metoda transakcijske neto marže („TNMM”), i v. transakcijska metoda podjele dobiti.
In general, the most appropriate transfer pricing method must be applied with reference to the circumstances of the case.
U načelu se mora primijeniti najprikladnija metoda određivanja transfernih cijena u odnosu na okolnosti slučaja.
However, for difficult cases, where no one approach is conclusive, a flexible approach would allow the evidence of more than one method to be used in conjunction.
Međutim, u teškim slučajevima kada se nijednim pristupom ne može dobiti konačno rješenje, fleksibilnim pristupom omogućila bi se zajednička uporaba više metoda.
Multinational corporate groups retain the freedom to apply methods not described in those guidelines to establish transfer prices, provided those prices satisfy the arm's length principle .
Multinacionalne grupe trgovačkih društava zadržavaju slobodu primjene metoda koje nisu opisane u tim smjernicama kako bi odredile transferne cijene, pod uvjetom da te cijene ispunjuju načelo tržišnih uvjeta .
A distinction is drawn between traditional transaction methods (the first three methods) and transactional profit methods (the last two methods).
Razlikuje se između tradicionalnih metoda utemeljenih na transakcijama (prve tri metode) i transakcijskih metoda utemeljenih na dobiti (zadnje dvije metode).
The traditional transaction methods are regarded as the most direct means of establishing whether the commercial or financial conditions in a transaction between associated companies are at arm's length.
Tradicionalne metode utemeljene na transakcijama smatraju se najizravnijim načinom za utvrđivanje jesu li poslovni ili financijski uvjeti u transakciji između povezanih društava u skladu s tržišnim uvjetima.
On this basis, the OECD TP Guidelines declare an express preference for the traditional transaction methods, such as the CUP method, over the transactional methods, i.e. the TNMM and the profit split method.
Na temelju toga u Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama izričita prednost daje se tradicionalnim metodama utemeljenima na transakcijama, kao što je metoda CUP, pred transakcijskim metodama, odnosno TNMM-u i metodi podjele dobiti.
The CUP method, the TNMM and the profit split method are relevant for the present Decision and are therefore described in more detail in Recitals 253 to 256.
Metoda CUP, TNMM i metoda podjele dobiti relevantne su za ovu Odluku i stoga su detaljnije opisane u uvodnim izjavama od 253. do 256.
The CUP method is referred to as a direct transfer pricing method.
Metoda CUP naziva se izravnom metodom određivanja transfernih cijena.
It compares the price and the other conditions agreed for the transfer of goods or services in an intra-group transaction to the price and the other conditions agreed for the transfer of goods or services in comparable uncontrolled transactions (i.e. transactions between unaffiliated companies) conducted under comparable circumstances .
Njome se dogovorena cijena i ostali uvjeti za prijenos robe ili usluga u okviru transakcije unutar grupe uspoređuju s dogovorenom cijenom i ostalim uvjetima za prijenos robe ili usluga u usporedivim transakcijama na slobodnom tržištu (odnosno transakcijama među nepovezanim trgovačkim društvima) koje se obavljaju pod usporedivim okolnostima .
The TNMM and the profit split method are often described as ‘indirect methods’.
Metoda TNMM i metoda podjele dobiti često se opisuju kao „neizravne metode”.
Those methods price intra-group transactions by determining what would be an arm's length net profit (i.e. operating profit) for a particular activity by estimating the net profit which a non-integrated company engaging in the same or similar activity would be expected to make on that activity.
Tim metodama određuje se cijena transakcija unutar grupe tako da se utvrđuje neto dobit po tržišnim uvjetima (tj. operativna dobit) određene djelatnosti procjenjivanjem neto dobiti koju može očekivati samostalno društvo koje se bavi istom ili slično djelatnošću.
The TNMM examines the ratio of the net profit to an appropriate base (e.g. costs, sales, assets), which is referred to as a ‘net profit indicator’ or ‘profit level indicator’ and related to the intra-group transaction (or transactions that are appropriate to aggregate) under review.
Metodom TNMM ispituje se omjer neto dobiti u odnosu na odgovarajuću osnovicu (npr. troškovi, plaće, imovina), što se naziva „pokazatelj neto dobiti” ili „pokazatelj razine dobiti” i povezano je se transakcijom unutar grupe (ili transakcijama koje se mogu objediniti) koja se preispituje.
The net profit indicator should be established by reference to the net profit indicator that independent parties earn in comparable uncontrolled transactions.
Pokazatelj neto dobiti trebalo bi utvrditi upućivanjem na pokazatelj neto dobiti koju neovisne stranke mogu zaraditi u usporedivim transakcijama o tržišnim uvjetima.
When applying the TNMM, it is necessary to choose the tested party to the controlled transaction, i.e. the party to the transaction which is tested with a profit level indicator.
Kada se primjenjuje TNMN, nužno je odabrati ispitanu stranku kontrolirane transakcije, odnosno stranku transakcije koja se ispituje s pokazateljem razine dobiti.
That choice must be consistent with the functional analysis performed (including risk assumed and assets used) of both parties to the intra-group transaction(s) under review.
Taj izbor mora biti u skladu s obavljenom funkcionalnom analizom (uključujući pretpostavljeni rizik i korištenu imovinu) obje stranke transakcija unutar grupe koje su predmet ispitivanja.
In applying the TNMM, the tested party is, as a general rule, the party to which the method can be applied in the most reliable manner and for which the most reliable comparables can be found.
Kada se primjenjuje metoda TNMM, ispitana stranka je, u načelu, stranka na koju se metoda može primijeniti na najpouzdaniji način i za koju se mogu pronaći najpouzdanije usporedive stranke.
The use of the TNMM is often associated with paragraph 3.18 of the 2010 OECD TP Guidelines, according to which the ‘tested party’ should, in principle, be the company which has the less complex function in relation to the intra-group transaction under review.
Uporaba metode TNMM često se povezuje s točkom 3.18. Smjernica OECD-a o transfernim cijenama iz 2010., u skladu s kojom bi „ispitana stranka” u načelu trebalo bi ti trgovačko društvo koje ima manje složenu funkciju u odnosu na transakciju unutar grupe koja se ispituje.
Accordingly, the TNMM is considered a well-suited method to test the arm's length remuneration of the party that does not make any unique and valuable contributions to the intra-group transaction(s) under review .
U skladu s time, metoda TNMM smatra se prikladnom metodom za ispitivanje tržišne naknade stranke koja ne daje jedinstvene ili vrijedne doprinose transakcijama unutar grupe koje su predmet ispitivanja .
The profit split method is the other ‘indirect method’ to approximate the arm's length prices of intra-group transactions.
Metoda podjele dobiti druga je „neizravna metoda” za određivanje cijena po tržišnim uvjetima u transakcijama unutar grupe.
That method identifies the combined profit (or loss) to be split between the associated companies party to the intra-group transactions being priced and then splits those profits between them on an economically valid basis that approximates the division of profits that would have been anticipated and reflected in an agreement made at arm's length.
Tom metodom utvrđuje se kombinirana dobit (ili gubitak) koja će se podijeliti među povezanim društvima koje su stranke transakcija unutar grupe čija se cijena određuje i potom se ta dobit dijeli među njima na ekonomski vrijednoj osnovi koja je slična podjeli dobiti koja bi se mogla očekivati i koja bi bila uključena u sporazum sklopljen po tržišnim uvjetima.
The OECD Guidelines describe two approaches to divide the combined profits among the associated companies: the contribution analysis and the residual analysis.
U Smjernicama OECD-a opisuju se dva pristupa podjeli zajedničke dobiti među povezanim trgovačkim društvima: analiza doprinosa i analiza rezidualne dobiti.
The contribution analysis splits the combined profits on the basis of the relative value of the functions performed (taking account assets used and risks assumed) by each of the parties involved in the intra-group transactions being priced.
Analizom doprinosa dijeli se kombinirana dobit na temelju relativne vrijednosti obavljenih zadaća (uzimajući u obzir upotrijebljenu imovinu i preuzete rizike) svake od stranaka koje sudjeluju u transakcijama unutar grupe čija se cijena određuje.
The residual analysis uses a two-step approach to divide the profits.
Analiza rezidualne dobiti uključuje pristup podjeli dobiti od dva koraka.
In a first step, each company is allocated a basic (or routine) profit appropriate for the functions it performs, assets it uses and risks it assumes based on a comparison of the market returns achieved for similar transactions by independent enterprises.
U prvom koraku svakom se trgovačkom društvu dodjeljuje osnovna (ili rutinska) dobit koja je prikladna za zadaće koje ono obavlja, imovina koju upotrebljava i rizike koje preuzima na temelju usporedbe s povratom na tržištu koji su ostvarila neovisna poduzeća u sličnim transakcijama.
In other words, the first step essentially corresponds to the application of the TNMM.
Drugim riječima, prvi korak u biti odgovara primjeni metode TNMM.
In a second step, the residual profit remaining after the first step has been concluded is allocated among the parties in a manner that approximates how independent parties would have divided that profit at arm's length.
U drugom koraku rezidualna dobit preostala nakon zaključenja prvog koraka dijeli se među strankama na način koji je sličan načinu na koji bi neovisne stranke podijelile tu dobit po tržišnim uvjetima.
The profit split method is usually considered an appropriate method where both parties to the intra-group transaction make unique and valuable contributions to that transaction, because in such a case independent parties would be expected to share the profits of the transaction in proportion to their respective contributions.
Metoda podjele dobiti obično se smatra prikladnom metodom kada obje stranke transakcije unutar grupe daju jedinstven i vrijedan doprinos toj transakciji jer bi se u takvom slučaju očekivalo od neovisnih stranaka da dijele dobit transakcije razmjerno svojim odgovarajućim doprinosima.
The arm's length range
Raspon po tržišnim uvjetima
The OECD TP Guidelines describe as an acceptable arm's length outcome from a comparison analysis a range of outcomes rather than one specific outcome.
U Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama opisuje se prihvatljiv tržišni rezultat analize usporedbe raspona rezultata, a jednog određenog rezultata.
In practice, what is referred to as a ‘range’ is the interquartile range.
Ono što se u praksi naziva „raspon” jest interkvartilni raspon.
However, the OECD TP Guidelines stress that this is possible only where the range comprises results of relatively equal and high reliability, while in presence of comparability defects, it can be appropriate to use measures of central tendency (for instance the median, the mean or weighted averages, etc.) to determine the most appropriate point in the range.
Međutim, u Smjernicama OECD-a o tržišnim uvjetima ističe se da je to moguće samo ako raspon obuhvaća rezultate relativno jednake ili visoke pouzdanosti, a u slučaju nedostataka u pouzdanosti, može biti primjereno upotrebljavati mjere usmjerene na središnju vrijednost, na primjer medijan, srednju vrijednost ili ponderirane prosjeke itd.) za utvrđivanje najprikladnije točke u rasponu.
Special considerations on the application of the arm's length principle for intangible property
Posebna pitanja o primjeni načela tržišnih uvjeta za nematerijalnu imovinu
Chapter VI of the OECD TP Guidelines provides specific guidance on the application of the arm's length principle to intangible property.
U poglavlju VI. Smjernica OECD-a o transfernim cijenama navedene su posebne smjernice o primjeni načela tržišnih uvjeta na nematerijalnu imovinu.
Chapter VI was introduced in the 1995 OECD TP Guidelines and was most recently updated in the 2017 OECD TP Guidelines on basis of the BEPS Actions 8-10 Final Report.
Poglavlje VI. uvedeno je u Smjernice OECD-a o transfernim cijenama iz 1995. i posljednji put je ažurirano u Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama iz 2017. na temelju Završnog izvješća o mjerama BEPS-a 8. – 10.
According to that Chapter, the application of the arm's length principle to an intangible property must consider both the perspective of the transferor and the transferee of the property.
U skladu s tim poglavljem, pri primjeni načela tržišnih uvjeta na nematerijalnu imovnu treba uzeti u obzir gledište prenositelja i gledište primatelja imovine.
From the perspective of the transferor, the price at which a comparable independent enterprise would be willing to transfer the property under comparable circumstances should be examined.
S gledišta prenositelja, trebalo bi ispitati cijenu po kojoj bi usporedivo neovisno poduzeće bilo voljno prenijeti imovinu pod usporedivim okolnostima.
From the perspective of the transferee, it should be examined whether a comparable independent enterprise would be willing to pay such a price.
S gledišta primatelja, trebalo bi ispitati bi li usporedivo neovisno poduzeće bilo voljno platiti takvu cijenu.
An independent transferee would only accept to pay the price in question if there are reasonable expectations to secure satisfactory benefits from the use of the intangible property, after considering other options realistically available.
Neovisni primatelj pristao bi platiti predmetnu cijenu samo ako postoje razumna očekivanja da će uporabom nematerijalne imovine ostvariti zadovoljavajuće koristi, ali nakon što je razmotrio sve druge realistično dostupne mogućnosti.
Identifying the entity or entities involved in intra-group transactions concerning intangible property which are entitled to retain (partly or entirely) the profits derived from that property is crucial to achieve an arm's length outcome.
Za postizanje rezultata po tržišnim uvjetima od ključne je važnosti utvrditi subjekt ili subjekte koji sudjeluju u transakcijama povezanima s nematerijalnom imovinom unutar grupe i koji imaju pravo zadržati (djelomično ili potpuno) dobit ostvarenu tom imovinom.
However, the legal ownership of the intangible property is not determinative when analysing the arm's length nature of the remuneration.
Međutim, zakonsko vlasništvo nad nematerijalnom imovinom nije odlučujući čimbenik pri analizi tržišne prirode naknade.
Special considerations on the application of the arm's length principle to shareholder activities and low value adding intra-group services
Posebna pitanja o primjeni načela tržišnih uvjeta na aktivnosti dioničara i usluge unutar grupe koje imaju nisku dodanu vrijednost
Chapter VII of the OECD TP Guidelines provides specific guidance on the application of the arm's length principle to intra-group services.
U poglavlju VII. Smjernica OECD-a o transfernim cijenama navedene su posebne smjernice o primjeni načela tržišnih uvjeta na usluge unutar grupe.
Chapter VII was introduced in the 1995 OECD TP Guidelines and most recently updated in the 2017 OECD TP Guidelines on basis of the BEPS Actions 8-10 Final Report.
Poglavlje VII. uvedeno je u Smjernice OECD-a o transfernim cijenama iz 1995. i posljednji put je ažurirano u Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama iz 2017. na temelju Završnog izvješća o mjerama BEPS-a 8. – 10.
A multinational group may arrange for certain intra-group services to be available to the members of the group, for example financial or administrative services.
Multinacionalna grupa može dogovoriti da određene usluge unutar grupe budu dostupne članovima grupe, na primjer financijske ili administrativne usluge.
Such services might be carried out by the parent company or another group member which may initially bear the cost of providing them.
Takve usluge može pružati matično društvo ili neki drugi član grupe koji može na početku snositi troškove njihova pružanja.