natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In exceptional circumstances, namely due to a lack of technical feasibility, they might not be able to provide access to emergency services or caller location, or to both.
U iznimnim okolnostima, npr. zbog tehničke neizvedivosti, oni možda neće moći osigurati pristup hitnim službama ili lokaciji pozivatelja, ili nijednom od navedenih.
In such cases, they should inform their customers adequately in the contract.
U takvim bi slučajevima trebali svoje kupce na odgovarajući način obavijestiti u ugovoru.
Such providers should provide their customers with clear and transparent information in the initial contract and update it in the event of any change in the provision of access to emergency services, for example in invoices.
Takvi pružatelji usluga trebali bi svojim kupcima pružiti jasne i transparentne informacije u prvotnom ugovoru i ažurirati ga u slučaju svih mogućih izmjena u pružanju pristupa hitnim službama, na primjer u vezi s računima.
That information should include any limitations on territorial coverage, on the basis of the planned technical operating parameters of the communications service and the available infrastructure.
Navedene informacije trebale bi uključivati sva ograničenja vezana uz teritorijalnu pokrivenost na temelju planiranih tehničkih operativnih parametara komunikacijske usluge i dostupne infrastrukture.
Where the service is not provided over a connection which is managed to give a specified quality of service, the information should also include the level of reliability of the access and of caller location information compared to a service that is provided over such a connection, taking into account current technology and quality standards, as well as any quality of service parameters specified under this Directive.
Kada se usluga ne pruža putem priključka kojim se upravlja radi ostvarivanja određene kvalitete usluge, informacije bi također trebale uključivati razinu pouzdanosti pristupa kao i informacije o lokaciji pozivatelja, u usporedbi s uslugom koja se pruža putem takvog priključka, uzimajući u obzir postojeću tehnologiju i mjerila kvalitete, kao i sve druge parametre kvalitete usluge, navedene u ovoj Direktivi.
End-users should be able to access emergency services through emergency communications free of charge and without having to use any means of payment, from any device which enables number-based interpersonal communications services, including when using roaming services in a Member State.
Krajnji korisnici trebali bi imati mogućnost besplatnog pristupa hitnim službama putem komunikacija prema hitnim službama s bilo kojeg uređaja kojim se omogućuju brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge, uključujući i tijekom uporabe usluga roaminga u državi članici.
Emergency communications are a means of communication that includes not only voice communications services, but also SMS, messaging, video or other types of communications, for example real time text, total conversation and relay services.
Komunikacije prema hitnim službama sredstvo su komunikacije koje uz usluge glasovne komunikacije uključuju i SMS, usluge slanja poruka, videokomunikacije i druge vrste komunikacija, primjerice usluge teksta u stvarnom vremenu, cjelokupnog razgovora i prijenosa.
Member States, taking into account the capabilities and technical equipment of the PSAPs, should be able to determine which number-based interpersonal communications services are appropriate for emergency services, including the possibility to limit those options to voice communications services and their equivalent for end-users with disabilities, or to add additional options as agreed with national PSAPs.
Uzimajući u obzir mogućnosti i tehničku opremu PSAP-ova, države članice trebale bi imati mogućnost utvrditi koje su brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge primjerene za hitne službe, kao i ograničiti te opcije na usluge glasovne komunikacije i njihov ekvivalent za krajnje korisnike s invaliditetom ili, u dogovoru s nacionalnim PSAP-ovima, uvesti dodatne opcije.
Emergency communication can be triggered on behalf of a person by an in-vehicle emergency call or an eCall as defined in Regulation (EU) 2015/758.
Komunikacije prema hitnim službama u ime osobe može aktivirati poziv prema hitnim službama ugrađen u vozilo ili eCall kako je definiran u Uredbi (EU) 2015/758.
Member States should ensure that providers of number-based interpersonal communications services provide reliable and accurate access to emergency services, taking into account national specifications and criteria and the capabilities of national PSAPs.
Države članice trebale bi osigurati da pružatelji brojevno utemeljenih interpersonalnih komunikacijskih usluga osiguravaju pouzdan i točan pristup hitnim službama, uzimajući u obzir nacionalne specifikacije i kriterije te mogućnosti nacionalnih PSAP-ova.
Member States should consider the PSAP’s ability to handle emergency communications in more than one language.
Države članice trebale bi razmotriti sposobnost PSAP-a da komunikaciju prema hitnim službama obavlja na više jezika.
Where the number-based interpersonal communications service is not provided over a connection which is managed to give a specified quality of service, the service provider might not be able to ensure that emergency calls made through their service are routed to the most appropriate PSAP with the same reliability.
Ako se brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge ne pružaju putem priključka kojim se upravlja radi ostvarivanja određene kvalitete usluge, pružatelj možda ne može osigurati istu pouzdanost usmjeravanja poziva prema hitnim službama ostvarenih putem njihove usluge na najprimjereniji PSAP.
For such network-independent providers, namely providers which are not integrated with a provider of public electronic communications networks, providing caller location information may not always be technically feasible.
Takvim pružateljima koji nisu ovisni o određenoj mreži, to jest pružateljima koji nisu integrirani s pružateljem usluge javne komunikacijske mreže, osiguravanje informacija o lokaciji pozivatelja možda nije uvijek tehnički izvedivo.
Member States should ensure that standards ensuring accurate and reliable routing and connection to the emergency services are implemented as soon as possible in order to allow network-independent providers of number-based interpersonal communications services to fulfil the obligations related to access to emergency services and caller location information provision at a level comparable to that required of other providers of such communications services.
Države članice trebale bi osigurati da se što prije primijene norme kojima se osiguravaju precizne i pouzdane usluge usmjeravanja i povezivanja s hitnim službama kako bi se pružateljima brojevno utemeljenih interpersonalnih komunikacijskih usluga koji nisu ovisni o određenoj mreži omogućilo ispunjavanje obveza povezanih s pristupom hitnim službama i pružanjem informacija o lokaciji pozivatelja na razini koja je usporediva s onom koja se zahtijeva od drugih pružatelja takvih komunikacijskih usluga.
Where such standards and the related PSAP systems have not been implemented, network-independent number-based interpersonal communications services should not be required to provide access to emergency services except in a manner that is technically feasible or economically viable.
Ako takve norme i povezani sustavi PSAP-ova još nisu uvedeni, za pružanje pristupa hitnim službama ne bi trebalo zahtijevati brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge neovisne o mreži, osim na način koji je tehnički izvediv ili ekonomski održiv.
This may, for example, include the designation by a Member State of a single, central PSAP for receiving emergency communications.
To na primjer može uključivati situaciju kada država članica imenuje jedinstvenog središnjeg PSAP-a za zaprimanje komunikacije usmjerene prema hitnim službama.
Nonetheless, such providers should inform end-users when access to the single European emergency number ‘112’ or to caller location information is not supported.
Međutim, takvi pružatelji usluga trebali bi informirati krajnje korisnike ako pristup jedinstvenom europskom broju za hitne slučajeve „112” ili informacijama o lokaciji pozivatelja nije podržan.
In order to improve the reporting and performance measurement by Member States with respect to the answering and handling of emergency calls, the Commission should, every two years, report to the European Parliament and to the Council on the effectiveness of the implementation of the single European emergency number ‘112’.
Kako bi se poboljšalo izvješćivanje i mjerenje uspješnosti koja provode države članice u području upravljanja pozivima prema hitnim službama i odgovara na takve pozive, Komisija bi svake dvije godine trebala izvijestiti Europski parlament i Vijeće o djelotvornosti provedbe jedinstvenog europskog broja za hitne slučajeve „112”.
Member States should take specific measures to ensure that emergency services, including the single European emergency number ‘112’, are equally accessible to end-users with disabilities, in particular deaf, hearing-impaired, speech-impaired and deaf-blind end-users and in accordance with Union law harmonising accessibility requirements for products and services.
Države članice trebale bi poduzeti posebne mjere kako bi osigurale da su hitne službe, uključujući i jedinstveni europski broj za hitne slučajeve „112”, jednako dostupne krajnjim korisnicima s invaliditetom, posebno gluhim krajnjim korisnicima i krajnjim korisnicima s oštećenjem sluha, s poteškoćama u govoru, te gluhoslijepim krajnjim korisnicima te u skladu s pravom Unije o usklađivanju zahtjeva u pogledu dostupnosti proizvoda i usluga.
This could involve the provision of special terminal devices for end-users with disabilities when other ways of communication are not suitable for them.
Navedeno bi moglo uključivati posebne terminalne uređaje za krajnje korisnike s invaliditetom kada drugi načini komunikacije nisu prikladni za njih.
It is important to increase awareness of the single European emergency number ‘112’ in order to improve the level of protection and security of citizens travelling in the Union.
Važno je povećati osviještenost o postojanju jedinstvenog europskog broja za hitne slučajeve „112” kako bi se poboljšala razina zaštite i sigurnosti građana koji putuju Unijom.
To that end, citizens should be made fully aware, when travelling in any Member State, in particular through information provided in international bus terminals, train stations, ports or airports and in telephone directories, end-user and billing material, that the single European emergency number ‘112’ can be used as a single emergency number throughout the Union.
U tu svrhu, tijekom putovanja u bilo kojoj državi članici, građani bi trebali u potpunosti biti upoznati s mogućnosti korištenja jedinstvenim europskim brojem za hitne slučajeve „112” kao jedinstvenog broja za hitne slučajeve diljem Unije, a posebno putem navođenja tih informacija na međunarodnim autobusnim terminalima, željezničkim stanicama, u lukama ili zračnim lukama, telefonskim imenicima, u materijalima namijenjenima krajnjim korisnicima te kod izdavanja računa.
This is primarily the responsibility of the Member States, but the Commission should continue both to support and to supplement initiatives of the Member States to heighten awareness of the single European emergency number ‘112’ and periodically to evaluate the public’s awareness of it.
Navedeno je prije svega odgovornost država članica, no Komisija bi trebala nastaviti pružati potporu i dopunjavati inicijative država članica, kako bi se povisila razina osviještenosti o broju jedinstvenom europskom broj za hitne slučajeve „112” te povremeno procijeniti razinu osviještenosti javnosti o dotičnom broju.
Caller location information, which applies to all emergency communications, improves the level of protection and the security of end-users and assists the emergency services in the discharge of their duties, provided that the transfer of emergency communication and associated data to the emergency services concerned is guaranteed by the national system of PSAPs.
Informacijama o lokaciji pozivatelja, koje se upotrebljavaju za sve komunikacije prema hitnim službama, povećava se razina zaštite i sigurnost krajnjih korisnika i pomaže se hitnim službama u obavljanju njihovih dužnosti, uz uvjet da nacionalni sustav PSAP-ova jamči prijenos komunikacije prema hitnim službama i s njom povezanih podataka dotičnim hitnim službama.
The reception and use of caller location information, which includes both network-based location information and where available, enhanced handset caller location information, should comply with relevant Union law on the processing of personal data and security measures.
Primitak i uporabu informacija o lokaciji pozivatelja, što uključuje i informacije o lokaciji pozivatelja utemeljene na mreži, a kad su dostupne i napredne informacije o lokaciji pozivatelja dobivene iz mobilnih uređaja, trebalo bi uskladiti s relevantnim pravom Unije o obradi osobnih podataka i sigurnosnim mjerama.
Undertakings that provide network-based location should make caller location information available to emergency services as soon as the call reaches that service, independently of the technology used.
Poduzetnici koji pružaju informacije o lokaciji pozivatelja utemeljene na mreži trebali bi hitnim službama omogućiti dostupnost informacija o lokaciji pozivatelja čim poziv dođe do te službe, bez obzira na korištenu tehnologiju.
However, handset-based location technologies have proven to be significantly more accurate and cost effective due to the availability of data provided by the European Geostationary Navigation Overlay Service and Galileo Satellite system and other Global Navigation Satellite Systems and Wi-Fi data.
Međutim, tehnologije koje se temelje na lokalizaciji mobilnog uređaja pokazale su se znatno preciznijima i troškovno učinkovitijima zbog dostupnosti podataka koje omogućuju Europski geostacionarni navigacijski sustav i satelitski sustav Galileo te drugi globalni sustavi za satelitsku navigaciju i podaci Wi-Fi mreža.
Therefore, handset-derived caller location information should complement network-based location information even if the handset-derived location becomes available only after the emergency communication is set up.
Stoga bi informacije o lokaciji pozivatelja dobivene iz mobilnog uređaja trebale nadopunjavati informacije o lokaciji pozivatelja utemeljene na mreži, čak i ako informacije iz telefonskog uređaja postanu dostupne tek nakon uspostave komunikacija prema hitnim službama.
Member States should ensure that, where available, the handset-derived caller location information is made available to the most appropriate PSAP.
Države članice trebale bi osigurati da se informacije o lokaciji pozivatelja dobivene iz mobilnog uređaja, ako su dostupne, stave na raspolaganje najprimjerenijem PSAP-u.
This might not be always possible, for example when the location is not available on the handset or through the interpersonal communications service used, or when it is not technically feasible to obtain that information.
To možda nije uvijek moguće, primjerice kada lokacija nije dostupna na mobilnom uređaju ili putem upotrijebljene interpersonalne komunikacijske usluge, ili ako dobivanje tih informacija nije tehnički izvedivo.
Furthermore, Member States should ensure that the PSAPs are able to retrieve and manage the caller location information available, where feasible.
Nadalje, države članice trebale bi osigurati da PSAP-ovi mogu preuzeti dostupne informacije o lokaciji pozivatelja i njima upravljati, ako je to izvedivo.
The establishment and transmission of caller location information should be free of charge for both the end-user and the authority handling the emergency communication irrespective of the means of establishment, for example through the handset or the network, or the means of transmission, for example through voice channel, SMS or IP-based.
Utvrđivanje i prijenos informacija o lokaciji pozivatelja trebalo bi biti besplatno i za krajnjeg korisnika i za tijelo koje upravlja komunikacijama prema hitnim službama bez obzira na način uspostave, primjerice putem mobilnog uređaja ili mreže pokretnih komunikacija, ili način prijenosa, primjerice putem glasovnog kanala, SMS poruke ili IP-a.
In order to respond to technological developments concerning accurate caller location information, equivalent access for end-users with disabilities and call routing to the most appropriate PSAP, the Commission should be empowered to adopt by means of a delegated act measures necessary to ensure the compatibility, interoperability, quality, reliability and continuity of emergency communications in the Union, such as functional provisions determining the role of various parties within the communications chain, for example number-based interpersonal communications service providers, network operators and PSAPs, as well as technical provisions determining the technical means to fulfil the functional provisions.
Kako bi mogla reagirati na tehnološki razvoj u pogledu točnih informacija o lokaciji pozivatelja, jednakog pristupa za krajnje korisnike s invaliditetom i usmjeravanja poziva do najprimjerenijeg PSAP-a, Komisiju bi trebalo ovlastiti da delegiranim aktima donosi mjere potrebne za osiguravanje kompatibilnosti, interoperabilnosti, kvalitete, pouzdanosti i kontinuiteta komunikacija prema hitnim službama u Uniji, kao što su funkcionalne odredbe kojima se određuje uloga različitih sudionika u komunikacijskom lancu, na primjer pružatelja brojevno utemeljenih interpersonalnih komunikacijskih usluga, mrežnih operatora i PSAP-ova, kao i tehničke odredbe kojima se određuju tehnička sredstva za ostvarivanje funkcionalnih odredaba.
Such measures should be without prejudice to the organisation of emergency services of Member States.
Takvim mjerama ne bi se smjela dovoditi u pitanje organizacija hitnih službi u državama članicama.
A citizen in one Member State who needs to contact the emergency services in another Member State cannot do so because the emergency services may not have any contact information for emergency services in other Member States.
Građanin jedne države članice, koji treba kontaktirati hitne službe u drugoj državi članici, trenutačno to ne može učiniti jer hitne službe možda nemaju nikakve kontaktne informacije o hitnim službama u drugim državama članicama.
A Union-wide, secure database of numbers for a lead emergency service in each country should therefore be introduced.
Stoga bi trebalo uspostaviti sigurnu bazu podataka na razini Unije s brojevima glavne hitne službe u svakoj zemlji.
To that end, BEREC should maintain a secure database of E.164 numbers of Member State emergency service numbers, if such a database is not maintained by another organisation, in order to ensure that the emergency services in one Member State can be contacted by the emergency services in another.
U tu svrhu BEREC bi trebao održavati sigurnu bazu podataka brojeva hitnih službi država članica u formatu E.164, u slučaju da tu bazu podataka ne održava druga organizacija, kako bi osigurao da hitne službe iz jedne države članice mogu stupiti u kontakt s hitnim službama u drugoj.
Diverging national law has developed in relation to the transmission by electronic communications services of public warnings regarding imminent or developing major emergencies and disasters.
Došlo je do razlika u nacionalnom pravu u pogledu prijenosa javnih upozorenja koja se odnose na neposredne ili tekuće izvanredne okolnosti i katastrofe velikih razmjera putem elektroničkih komunikacijskih usluga.
In order to approximate law in that area, this Directive should therefore provide that, when public warning systems are in place, public warnings should be transmitted by providers of mobile number-based interpersonal communication services to all end-users concerned.
Radi usklađivanja prava u tom području, ovom bi se Direktivom trebalo predvidjeti da, u slučaju postojanja sustava upozoravanja javnosti, pružatelji brojevno utemeljenih interpersonalnih komunikacijskih usluga u mreži pokretnih komunikacija javna upozorenja dostavljaju svim dotičnim krajnjim korisnicima.
The end-users concerned should be considered to be those who are located in the geographic areas potentially being affected by imminent or developing major emergencies and disasters during the warning period, as determined by the competent authorities.
Dotičnim krajnjim korisnicima trebalo bi smatrati one koji se nalaze na geografskim područjima koja bi potencijalno mogla biti pod utjecajem neposrednih ili tekućih izvanrednih okolnosti i katastrofa velikih razmjera tijekom razdoblja upozorenja, a koje su kao takve odredila nadležna tijela.
Where the effective reach of all end-users concerned, independently of their place or Member State of residence, is ensured and fulfils the highest level of data security, Member States should be able to provide for the transmission of public warnings by publicly available electronic communications services other than mobile number-based interpersonal communications services and other than transmission services used for broadcasting or by mobile application transmitted via internet access services.
Ako je osiguran učinkovit doseg svih dotičnih krajnjih korisnika, neovisno o njihovu mjestu ili državi članici boravišta, te je ispunjena najviša razina sigurnosti podataka, države članice trebale bi moći predvidjeti prijenos javnih upozorenja javno dostupnim elektroničkim komunikacijskim uslugama koje nisu brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge u mreži pokretnih komunikacija niti su druge usluge prijenosa koje se upotrebljavaju za radiodifuziju ili putem mobilnih aplikacija koje se prenose putem usluga pristupa internetu.
In order to inform end-users entering a Member State of the existence of such a public warning system, that Member State should ensure that those end-users receive, automatically by means of SMS, without undue delay and free of charge, easily understandable information on how to receive public warnings, including by means of mobile terminal equipment not enabled for internet access services.
Kako bi se krajnji korisnici koji ulaze u državu članicu informirali o postojanju takvog sustava upozoravanja javnosti, ta bi država članica trebala osigurati da ti krajnji korisnici bez nepotrebne odgode i besplatno automatski putem SMS poruke prime lako razumljive informacije o tome kako primati javna upozorenja, među ostalim putem pokretne terminalne opreme kojom se ne omogućuju usluge pristupa internetu.
Public warnings other than those relying on mobile number-based interpersonal communications services should be transmitted to end-users in an easily receivable manner.
Javna upozorenja koja nisu ovisna o brojevno utemeljenim interpersonalnim komunikacijskim uslugama u mreži pokretnih komunikacija trebala bi se krajnjim korisnicima dostavljati na način da ih ti korisnici lako mogu primiti.
Where a public warning system relies on an application, it should not require end-users to log in or register with the authorities or the application provider.
Ako sustav upozoravanja javnosti ovisi o aplikaciji, od krajnjih korisnika ne bi se smjele zahtijevati prijava ili registracija pri tijelima ili pružatelju aplikacije.
End-users’ location data should be used in accordance with Directive 2002/58/EC.
Uporaba podataka o lokaciji krajnjih korisnika trebala bi biti u skladu s Direktivom 2002/58/EZ.
The transmission of public warnings should be free of charge for end-users.
Prijenos javnih upozorenja trebao bi biti besplatan za krajnje korisnike.