natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since 1 January 2015, VAT on all electronically supplied services has been levied in the Member State where the customer is based.
Od 1. siječnja 2015. na sve elektronički pružene usluge naplaćuje se PDV u državi članici u kojoj se nalazi korisnik usluge.
Given the implementation of the destination-based principle, it is no longer necessary to apply the standard rate to electronically supplied publications in order to ensure the establishment and the functioning of the internal market and to avoid distortion of competition.
Imajući u vidu provedbu načela odredišta, više nije potrebno primjenjivati standardnu stopu na publikacije koje se isporučuju u elektroničkom obliku kako bi se osiguralo uspostavljanje i funkcioniranje unutarnjeg tržišta i izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja.
In order to prevent the extensive use of reduced VAT rates on audiovisual content, Member States should be enabled to apply a reduced rate to books, newspapers and periodicals only if those publications, regardless of whether they are supplied on physical means of support or electronically, do not wholly or predominantly consist of music or video content.
Radi sprječavanja masovne primjene sniženih stopa PDV-a na audiovizualni sadržaj, države članice trebale bi imati mogućnost primijeniti sniženu stopu na knjige, novine i časopise samo ako se te publikacije, neovisno o tome isporučuju li se u fizičkom ili elektroničkom obliku, u cijelosti ili većim dijelom ne sastoje od glazbenog sadržaja ili videozapisa.
Member States should maintain discretion to set VAT rates for publications and restrict the scope of reduced VAT rates, including, subject to objective justification, where digital publications offer the same reading content.
Države članice trebale bi zadržati diskrecijsko pravo utvrđivanja stopa PDV-a za publikacije i ograničavanja područja primjene sniženih stopa PDV-a, među ostalim i kada se u digitalnim publikacijama nudi isti sadržaj za čitanje, za što je potrebno objektivno opravdanje.
Since the objective of this Directive, namely enabling Member States to apply the same VAT rates to electronically supplied publications as the VAT rates they currently apply to publications on any physical means of support, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union.
S obzirom na to da cilj ove Direktive, odnosno omogućavanje državama članicama da na publikacije koje se isporučuju u elektroničkom obliku primjenjuju stope PDV-a koje su iste kao stope PDV-a koje trenutačno primjenjuju na publikacije u svim fizičkom oblicima ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji.
in Article 98(2), the second subparagraph is replaced by the following:
U članku 98. stavku 2. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
‘The reduced rates shall not apply to electronically supplied services with the exception of those falling under point (6) of Annex III.’;
„Snižene stope ne primjenjuju se na elektronički pružene usluge, osim usluga obuhvaćenih u Prilogu III. točki 6.”;
in Article 99, the following paragraph is added:
U članku 99. dodaje se sljedeći stavak:
By way of derogation from paragraphs 1 and 2 of this Article, and in addition to the rates referred to in paragraph 1 of Article 98, Member States which, on 1 January 2017, applied, in accordance with Union law, reduced rates lower than the minimum laid down in this Article or granted exemptions with deductibility of the VAT paid at the preceding stage to the supply of certain goods referred to in point (6) of Annex III, may also apply the same VAT treatment where that supply is supplied electronically, as referred to in point (6) of Annex III.’;
Odstupajući od stavaka 1. i 2. ovog članka i uz stope iz članka 98. stavka 1., države članice koje su 1. siječnja 2017. u skladu s pravom Unije primjenjivale snižene stope koje su niže od najniže stope utvrđene u ovom članku ili odobravale izuzeća s pravom na odbitak PDV-a plaćenoga u prethodnoj fazi na isporuku određene robe iz Priloga III. točke 6. mogu također primjenjivati isti tretman u pogledu PDV-a kada se ta isporuka provodi u elektroničkom obliku, kako je navedeno u Prilogu III. točki 6.”;
in Annex III, point (6) is replaced by the following:
U Prilogu III. točka 6. zamjenjuje se sljedećim:
supply, including on loan by libraries, of books, newspapers and periodicals either on physical means of support or supplied electronically or both (including brochures, leaflets and similar printed matter, children's picture, drawing or colouring books, music printed or in manuscript form, maps and hydrographic or similar charts), other than publications wholly or predominantly devoted to advertising and other than publications wholly or predominantly consisting of video content or audible music;’.
isporuka, između ostalog posudba iz knjižnica, knjiga, novina i časopisa, u fizičkim oblicima ili u elektroničkom obliku ili u oba oblika (uključujući brošure, letke i slične tiskane materijale, dječje slikovnice, crtanke ili bojanke, glazbene note u tiskanom obliku ili u obliku rukopisnih bilješki, zemljopisne karte te hidrografske ili slične grafičke prikaze), osim publikacija koje su u cijelosti ili većim dijelom posvećene oglašavanju te osim publikacija koje se u cijelosti ili većim dijelom sastoje od videozapisa ili glazbenog sadržaja;”.
OJ C 307, 30.8.2018, p. 205.
SL C 307, 30.8.2018., str. 205.
Judgment of the Court of Justice of 7 March 2017, RPO, C-390/15, ECLI:EU:C:2017:174, paragraph 49.
Presuda Suda od 7. ožujka 2017., RPO, C-390/15, ECLI:EU:C:2017:174, stavak 49.
Directive (EU) 2018/1808 of the European Parliament and of the Council
Direktiva (EU) 2018/1808 Europskog parlamenta i Vijeća
of 14 November 2018
od 14. studenoga 2018.
amending Directive 2010/13/EU on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the provision of audiovisual media services (Audiovisual Media Services Directive) in view of changing market realities
o izmjeni Direktive 2010/13/EU o koordinaciji određenih odredaba utvrđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama o pružanju audiovizualnih medijskih usluga (Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama) u pogledu promjenjivog stanja na tržištu
The last substantive amendment to Council Directive 89/552/EEC, subsequently codified by Directive 2010/13/EU of the European Parliament and of the Council, was made in 2007 with the adoption of Directive 2007/65/EC of the European Parliament and of the Council.
Posljednja suštinska izmjena Direktive Vijeća 89/552/EEZ, koja je kasnije kodificirana Direktivom 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća, izvršena je 2007. donošenjem Direktive 2007/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.
Since then, the audiovisual media services market has evolved significantly and rapidly due to the ongoing convergence of television and internet services.
Otada je došlo do znatnog i naglog razvoja tržišta audiovizualnih medijskih usluga zbog trenutačne konvergencije televizije i internetskih usluga.
Technical developments have allowed for new types of services and user experiences.
Tehnički razvoj omogućio je nove vrste usluga i korisničkih iskustava.
Viewing habits, particularly those of younger generations, have changed significantly.
Navike gledanja, posebno kod mlađih generacija, znatno su se promijenile.
While the main TV screen remains an important device for sharing audiovisual experiences, many viewers have moved to other, portable devices to watch audiovisual content.
Iako je veliki televizijski zaslon i dalje važan uređaj za dijeljenje audiovizualnih iskustava, mnogi gledatelji prešli su na gledanje audiovizualnog sadržaja na drugim, prijenosnim uređajima.
Traditional TV content still accounts for a major share of the average daily viewing time.
Tradicionalni televizijski sadržaj i dalje čini najveći udio prosječnog dnevnog vremena gledanja.
However, new types of content, such as video clips or user-generated content, have gained an increasing importance and new players, including providers of video-on-demand services and video-sharing platforms, are now well-established.
Međutim, nove vrste sadržaja, poput videoisječaka ili sadržaja koje generiraju korisnici sve više dobivaju na važnosti, a novi akteri, među ostalim pružatelji usluga videa na zahtjev i platformi za razmjenu videozapisa, učvrstili su svoj položaj.
This convergence of media requires an updated legal framework in order to reflect developments in the market and to achieve a balance between access to online content services, consumer protection and competitiveness.
Ta konvergencija medija zahtijeva ažuriran pravni okvir kako bi se odrazila kretanja na tržištu i postigla ravnoteža između pristupa uslugama online sadržaja, zaštite potrošača i konkurentnosti.
On 6 May 2015, the Commission adopted a communication entitled ‘A Digital Single Market Strategy for Europe’ in which it announced a review of Directive 2010/13/EU.
Komisija je 6. svibnja 2015. donijela komunikaciju pod nazivom „Strategija jedinstvenog digitalnog tržišta za Europu” u kojoj je najavila reviziju Direktive 2010/13/EU.
Directive 2010/13/EU should remain applicable only to those services the principal purpose of which is the provision of programmes in order to inform, entertain or educate.
Direktiva 2010/13/EU trebala bi se nastaviti primjenjivati samo na one usluge čija je glavna svrha pružanje programa u svrhu obavješćivanja, zabave ili obrazovanja.
The principal purpose requirement should also be considered to be met if the service has audiovisual content and form which are dissociable from the main activity of the service provider, such as stand-alone parts of online newspapers featuring audiovisual programmes or user-generated videos where those parts can be considered dissociable from their main activity.
Trebalo bi smatrati i da je zahtjev glavne svrhe ispunjen ako usluga ima audiovizualni sadržaj i oblik koji su odvojivi od glavne aktivnosti pružatelja usluge, poput samostalnih dijelova online novina koji sadrže audiovizualne programe ili videozapise koje su generirali korisnici, pri čemu se može smatrati da su ti dijelovi odvojivi od njegove glavne aktivnosti.
A service should be considered to be merely an indissociable complement to the main activity as a result of the links between the audiovisual offer and the main activity such as providing news in written form.
Trebalo bi smatrati da je usluga samo neodvojiv dodatak glavnoj aktivnosti kao rezultat povezanosti između audiovizualne ponude i glavne aktivnosti, kao što je pružanje vijesti u pisanom obliku.
As such, channels or any other audiovisual services under the editorial responsibility of a provider can constitute audiovisual media services in themselves, even if they are offered on a video-sharing platform which is characterised by the absence of editorial responsibility.
Kao takvi, kanali ili bilo koje druge audiovizualne usluge za koje uredničku odgovornost snosi pružatelj mogu se sami po sebi smatrati audiovizualnim medijskim uslugama, čak i ako se pružaju na platformi za razmjenu videozapisa čije je obilježje nepostojanje uredničke odgovornosti.
In such cases, it will fall to the providers with editorial responsibility to comply with Directive 2010/13/EU.
U takvim slučajevima odgovornost za usklađenost s Direktivom 2010/13/EU pada na pružatelje koji snose uredničku odgovornost.
Video-sharing platform services provide audiovisual content which is increasingly accessed by the general public, in particular by young people.
Uslugama platformi za razmjenu videozapisa pruža se audiovizualni sadržaj kojemu sve više pristupa šira javnost, a posebice mladi.
This is also true with regard to social media services, which have become an important medium to share information and to entertain and educate, including by providing access to programmes and user-generated videos.
To se ujedno odnosi i na usluge društvenih medija koje su postale važno sredstvo za dijeljenje informacija te za zabavu i obrazovanje, među ostalim osiguravanjem pristupa programima i videozapisima koje su generirali korisnici.
Those social media services need to be included in the scope of Directive 2010/13/EU because they compete for the same audiences and revenues as audiovisual media services.
Te usluge društvenih medija potrebno je uključiti u područje primjene Direktive 2010/13/EU jer se natječu za istu publiku i prihode kao i audiovizualne medijske usluge.
Furthermore, they also have a considerable impact in that they facilitate the possibility for users to shape and influence the opinions of other users.
Nadalje, one imaju znatan učinak i u smislu olakšavanja mogućnosti korisnika da oblikuju i utječu na mišljenja drugih korisnika.
Therefore, in order to protect minors from harmful content and all citizens from incitement to hatred, violence and terrorism, those services should be covered by Directive 2010/13/EU to the extent that they meet the definition of a video-sharing platform service.
Stoga, kako bi se maloljetnici zaštitili od štetnog sadržaja, a svi građani od poticanja na mržnju, nasilje i terorizam, te bi usluge trebalo obuhvatiti Direktivom 2010/13/EU u mjeri u kojoj zadovoljavaju definiciju usluga platformi za razmjenu videozapisa.
While the aim of Directive 2010/13/EU is not to regulate social media services as such, a social media service should be covered if the provision of programmes and user-generated videos constitutes an essential functionality of that service.
Iako cilj Direktive 2010/13/EU nije uređenje usluga društvenih medija kao takvih, usluge društvenih medija trebalo bi obuhvatiti ako pružanje programa i videozapisa koje su generirali korisnici predstavlja jednu od osnovnih funkcionalnosti te usluge.
The provision of programmes and user-generated videos could be considered to constitute an essential functionality of the social media service if the audiovisual content is not merely ancillary to, or does not constitute a minor part of, the activities of that social media service.
Pružanje programâ i videozapisa koje su generirali korisnici moglo bi se smatrati jednom od osnovnih funkcionalnosti usluge društvenih medija ako audiovizualni sadržaj nije samo prateći u odnosu na aktivnosti te usluge društvenih medija ili ako ne predstavlja samo njihov manji dio.
In order to ensure clarity, effectiveness and consistency of implementation, the Commission should, where necessary, issue guidelines, after consulting the Contact Committee, on the practical application of the essential functionality criterion of the definition of a ‘video-sharing platform service’.
Kako bi se osigurala jasnoća, učinkovitost i dosljednost provedbe, Komisija bi, prema potrebi i nakon savjetovanja s Odborom za kontakt, trebala izdati smjernice o praktičnoj primjeni kriterija osnovne funkcionalnosti iz definicije pojma „usluge platformi za razmjenu videozapisa”.
Those guidelines should be drafted with due regard for the general public interest objectives to be achieved by the measures to be taken by video-sharing platform providers and the right to freedom of expression.
Te bi smjernice trebalo sastaviti uzimajući u obzir ciljeve interesa šire javnosti koje treba postići mjerama koje trebaju poduzeti pružatelji platformi za razmjenu videozapisa i pravo na slobodu izražavanja.
Where a dissociable section of a service constitutes a video-sharing platform service for the purposes of Directive 2010/13/EU, only that section should be covered by that Directive, and only as regards programmes and user-generated videos.
Kada odvojivi dio usluge sačinjava uslugu platformi za razmjenu videozapisa za potrebe Direktive 2010/13/EU, samo bi taj dio trebao biti obuhvaćen tom direktivom, i to samo u pogledu programa i videozapisa koje su generirali korisnici.
Video clips embedded in the editorial content of electronic versions of newspapers and magazines and animated images such as GIFs should not be covered by Directive 2010/13/EU.
Videoisječci koji su uključeni u urednički sadržaj elektroničkih verzija novina i časopisa te animirane slike kao što su GIF-ovi ne bi trebali biti obuhvaćeni Direktivom 2010/13/EU.
The definition of a video-sharing platform service should not cover non-economic activities, such as the provision of audiovisual content on private websites and non-commercial communities of interest.
Definicijom usluge platformi za razmjenu videozapisa ne bi trebalo obuhvatiti negospodarske djelatnosti, poput pružanja audiovizualnog sadržaja na privatnim internetskim stranicama i nekomercijalnih interesnih zajednica.
In order to ensure the effective implementation of Directive 2010/13/EU, it is crucial that Member States establish and maintain up-to-date records of the media service providers and video-sharing platform providers under their jurisdiction and that they regularly share those records with their competent independent regulatory authorities or bodies and the Commission.
Kako bi se osigurala učinkovita provedba Direktive 2010/13/EU, ključno je da države članice uspostave i vode ažuriranu evidenciju pružatelja medijskih usluga i pružatelja platformi za razmjenu videozapisa u njihovoj nadležnosti i da redovito razmjenjuju tu evidenciju sa svojim nadležnim neovisnim regulatornim vlastima ili tijelima i Komisijom.
Those records should include information about the criteria on which jurisdiction is based.
Ta bi evidencija trebala uključivati informacije o kriterijima na kojima se temelji nadležnost.
Establishing jurisdiction requires an assessment of factual situations against the criteria laid down in Directive 2010/13/EU.
Za utvrđenje nadležnosti potrebna je procjena činjeničnih stanja u odnosu na kriterije propisane u Direktivi 2010/13/EU.
The assessment of such factual situations might lead to conflicting results.
Ocjenjivanjem takvih činjeničnih stanja mogli bi se dobiti proturječni rezultati.
In applying the cooperation procedures provided for in that Directive, it is important that the Commission can base its findings on reliable facts.
U primjeni postupaka suradnje predviđenih u toj direktivi važno je da Komisija svoje nalaze može utemeljiti na pouzdanim činjenicama.
The European Regulators Group for Audiovisual Media Services (ERGA) should therefore be empowered to provide opinions on jurisdiction upon the Commission's request.
Skupina europskih regulatora za audiovizualne medijske usluge (ERGA) trebala bi stoga imati ovlasti da na zahtjev Komisije donese mišljenja o nadležnosti.
Where the Commission, in applying those cooperation procedures, decides to consult ERGA, it should inform the Contact Committee, including about notifications received from Member States under those cooperation procedures and about ERGA's opinion.
Ako se Komisija u primjeni tih postupaka suradnje odluči savjetovati s ERGA-om, trebala bi o tome obavijestiti Odbor za kontakt, među ostalim o obavijestima primljenima od država članica u okviru tih postupaka suradnje te o mišljenju ERGA-e.
The procedures and conditions for restricting freedom to provide and receive audiovisual media services should be the same for both linear and non-linear services.
Postupci i uvjeti za ograničavanje slobode pružanja i primanja audiovizualnih medijskih usluga trebali bi biti isti i za linearne i nelinearne usluge.
In accordance with the case-law of the Court of Justice of the European Union (the ‘Court’), it is possible to restrict the freedom to provide services guaranteed under the Treaty for overriding reasons in the general public interest, such as obtaining a high level of consumer protection, provided that such restrictions are justified, proportionate and necessary.
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije („Sud”), moguće je ograničiti pravo na pružanje usluga zajamčeno u Ugovoru zbog prevladavajućih razloga od interesa za širu javnost, primjerice postizanja visoke razine zaštite potrošača, pod uvjetom da su takva ograničenja opravdana, razmjerna i nužna.
Therefore, a Member State should be able to take certain measures to ensure respect for its consumer protection rules which do not fall in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU.
Stoga bi država članica trebala moći poduzeti određene mjere kako bi osigurala poštovanje svojih pravila o zaštiti potrošača koja nisu obuhvaćena područjima koja su koordinirana Direktivom 2010/13/EU.
Measures taken by a Member State to enforce its national consumer protection regime, including in relation to gambling advertising, would need to be justified, proportionate to the objective pursued, and necessary as required under the Court's case-law.
Mjere koje je država članica poduzela radi provedbe svojeg nacionalnog režima zaštite potrošača, među ostalim u odnosu na oglašavanje igara na sreću, trebale bi biti opravdane, razmjerne cilju koji se nastoji postići i nužne prema zahtjevima sudske prakse Suda.
In any event, a receiving Member State must not take any measures which would prevent the re-transmission, in its territory, of television broadcasts coming from another Member State.
U svakom slučaju država članica primateljica ne smije poduzimati nikakve mjere kojima bi se na njezinu državnom području spriječio daljnji prijenos televizijskih emisija iz druge države članice.
A Member State, when notifying the Commission that a media service provider has established itself in the Member State having jurisdiction in order to circumvent the stricter rules in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU, which would be applicable to that provider if it were established in the notifying Member State, should adduce credible and duly substantiated evidence to that effect.
Kada država članica, obavješćuje Komisiju da se neki pružatelj medijske usluge poslovno nastanio u državi članici koja ima nadležnost kako bi zaobišao stroža pravila u područjima koja se usklađuju Direktivom 2010/13/EU, a koja bi bila primjenjiva na tog pružatelja da ima poslovni nastan u državi članici koja je izvršila obavješćivanje, trebala bi u tu svrhu predočiti vjerodostojne i valjano potkrijepljene dokaze.
Such evidence should detail a set of corroborating facts allowing for such circumvention to be reasonably established.
Takvi bi dokazi trebali sadržavati niz potvrđujućih činjenica na temelju kojih se takvo zaobilaženje pravila može opravdano utvrditi.
In its Communication to the European Parliament and to the Council on Better Regulation for Better Results – an EU Agenda, the Commission stressed that, when considering policy solutions, it would consider both regulatory and non-regulatory means, modelled on the Community of practice and the Principles for Better Self- and Co-regulation.
U svojoj Komunikaciji Europskom parlamentu i Vijeću o boljoj regulativi za bolje rezultate – Agenda EU-a Komisija je naglasila da će pri razmatranju rješenja politike u obzir uzeti i regulatorna i neregulatorna sredstva oblikovana na zajedničkoj praksi i načelima za bolju samoregulaciju i koregulaciju.
A number of codes of conduct set up in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU have proved to be well designed, in line with the Principles for Better Self- and Co-regulation.
Niz kodeksa ponašanja utvrđenih u područjima koja se usklađuju Direktivom 2010/13/EU pokazali su se dobro oblikovanima u skladu s načelima bolje samoregulacije i koregulacije.
The existence of a legislative backstop was considered an important success factor in promoting compliance with a self- or co-regulatory code.
Postojanje zakonodavne podloge smatralo se važnim čimbenikom uspjeha u promicanju usklađenosti s kodeksom samoregulacije ili koregulacije.
It is equally important that such codes establish specific targets and objectives allowing for the regular, transparent and independent monitoring and evaluation of the objectives aimed at by the codes of conduct.
Jednako je važno da se tim kodeksima uspostave konkretne zadaće i ciljevi kojima se omogućuje redovito, transparentno i neovisno praćenje i evaluacija ciljeva kodeksa ponašanja.
The codes of conduct should also provide for effective enforcement.
U kodeksima ponašanja trebalo bi se omogućiti i učinkovito izvršenje.