natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judgment of the Court of Justice of 6 December 2011, Achughbabian, Case C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807.
Presuda Suda od 6. prosinca 2011., Achughbabian, predmet C-329/11, ECLI:EU:C:2011:807.
Judgment of the Court of Justice of 6 December 2012, Sagor, Case C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777.
Presuda Suda od 6. prosinca 2012., Sagor, predmet C-430/11, ECLI:EU:C:2012:777.
Judgment of the Court of Justice of 15 March 2017, Al Chodor and others, Case C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213.
Presuda Suda od 15. ožujka 2017., Al Chodor i drugi, predmet C-528/15, ECLI:EU:C:2017:213.
Article 2(n) of Regulation (EU) No 604/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person (OJ L 180, 29.6.2013, p. 31): ‘“risk of absconding” means the existence of reasons in an individual case, which are based on objective criteria defined by law, to believe that an applicant or a third- country national or a stateless person who is subject to a transfer procedure may abscond ’.
Članak 2. točka (n) Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva (SL L 180, 29.6.2013., str. 31.): „, opasnost od bijega' znači opasnost da podnositelj zahtjeva ili državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva, u vezi s kojom se odvija postupak transfera, pobjegne u skladu s ocjenom pojedinog slučaja na temelju objektivnih kriterija koji su određeni zakonom”.
This information may be obtained through the European Criminal Records Information System, established by Council Framework Decision 2009/315/JHA of 26 February 2009 on the organisation and content of the exchange of information extracted from the criminal record between Member States (OJ L 93, 7.4.2009, p. 23), and Council Decision 2009/316/JHA of 6 April 2009 on the establishment of the European Criminal Records Information System (ECRIS) in application of Article 11 of Framework Decision 2009/315/JHA (OJ L 93, 7.4.2009, p. 33).
Te se informacije mogu dobiti pristupom Europskom informacijskom sustavu kaznene evidencije, koji je uspostavljen Okvirnom odlukom Vijeća 2009/315/PUP od 26. veljače 2009. o organizaciji i sadržaju razmjene podataka iz kaznene evidencije između država članica (SL L 93, 7.4.2009., str. 23.), i Odlukom Vijeća 2009/316/PUP od 6. travnja 2009. o uspostavi Europskog informacijskog sustava kaznene evidencije (ECRIS) na temelju članka 11. Okvirne odluke 2009/315/PUP (SL L 93, 7.4.2009., str. 33.).
On 19 January 2016, the Commission put forward the proposal COM(2016) 7 final to facilitate the exchange of criminal records of non-EU citizens in the EU.
Komisija je 19. siječnja 2016. iznijela prijedlog COM(2016) 7 final kako bi se u EU-u olakšala razmjena kaznene evidencije osoba koje nisu državljani EU-a.
Unlike EU Member States, Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein are not bound by EU directives on the basis of Article 288 TFEU, but only once they have accepted them and according to general public international law principles.
Za razliku od država članica EU-a, Švicarsku, Norvešku, Island i Lihtenštajn ne obvezuju direktive EU-a na temelju članka 288. UFEU-a, već tek kad su ih prihvatile i u skladu s načelima općeg javnog međunarodnog prava.
Thus, contrary to EU Member States, Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein are not bound by the ECJ case-law related to the transposition of directives into national law and are free to choose the modalities of the transposition of the obligation set out in the Return Directive (for instance by a direct reference to the text of the Directive) in compliance with their international obligations.
Prema tome, za razliku od država članica EU-a, Švicarsku, Norvešku, Island i Lihtenštajn ne obvezuje sudska praksa Suda EU-a povezana s prenošenjem direktiva u nacionalno pravo i one mogu slobodno izabrati načine prenošenja obveza iz Direktive o vraćanju (na primjer, izravnim upućivanjem na tekst Direktive) u skladu sa svojim međunarodnim obvezama.
Judgment of the Court of Justice of 19 September 2013, Filev and Osmani, Case C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569.
Presuda Suda od 19. rujna 2013., Filev i Osmani, predmet C-297/12, ECLI:EU:C:2013:569.
Following the codification of the Schengen Borders Code in 2016, reference to Article 13 of the Code shall be read as reference to Article 14 of Regulation (EU) 2016/399.
Nakon kodifikacije Zakonika o schengenskim granicama iz 2016., upućivanje na članak 13. Zakonika čita se kao upućivanje na članak 14. Uredbe (EU) 2016/399.
Council of Europe, European Convention on Extradition, 1957.
Vijeće Europe, Europska konvencija o izručenju, 1957.
Judgment of the Court of Justice of 28 April 2011, El Dridi, Case C-61/11 PPU, ECLI:EU:C:2011:268.
Presuda Suda od 28. travnja 2011., El Dridi, predmet C-61/11, PPU, ECLI:EU:C:2011:268.
Judgment of the ECJ of 23 April 2015, Zaizoune, Case C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260.
Presuda Suda od 23. travnja 2015., Zaizoune, predmet C-38/14, ECLI:EU:C:2015:260.
United Nations, Convention Relating to the Status of Refugees, 1951.
Ujedinjeni narodi, Konvencija o statusu izbjeglica, 1951.
Article 31(1) of the Convention Relating to the Status of Refugees: ‘1. The Contracting States shall not impose penalties, on account of their illegal entry or presence, on refugees who, coming directly from a territory where their life or freedom was threatened in the sense of article 1, enter or are present in their territory without authorisation, provided they present themselves without delay to the authorities and show good cause for their illegal entry or presence’.
Članak 31. stavak 1. Konvencije o statusu izbjeglica: „1. Države ugovornice neće primjenjivati kaznene sankcije zbog bespravnog ulaska ili boravka na izbjeglice koji, dolazeći izravno s područja gdje su njihov život ili sloboda bili u opasnosti u smislu predviđenom člankom 1., ulaze ili se nalaze na njihovu području bez ovlaštenja, pod uvjetom da se odmah prijave vlastima i iznesu im valjane razloge bespravnog svojeg ulaska, odnosno svoje prisutnosti.”
Judgment of the Court of Justice of 1 October 2015, Skerdjan Celaj, Case C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640.
Presuda Suda od 1. listopada 2015., Skerdjan Cela, predmet C-290/14, ECLI:EU:C:2015:640.
Denmark, Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein are not bound by this Directive.
Ova Direktiva ne obvezuje Dansku, Švicarsku, Norvešku, Island i Lihtenštajn.
Council Directive 2004/81/EC of 29 April 2004 on the residence permit issued to third-country nationals who are victims of trafficking in human beings or who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration, who cooperate with the competent authorities (OJ L 261, 6.8.2004, p. 19).
Direktiva Vijeća 2004/81/EZ od 29. travnja 2004. o dozvoli boravka izdanoj državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima ili koji su korišteni za djelovanja kojima se omogućuje nezakonito useljavanje, koji surađuju s nadležnim tijelima (SL L 261, 6.8.2004., str. 19.).
Council Directive 2001/40/EC of 28 May 2001 on the mutual recognition of decisions on the expulsion of third-country nationals (OJ L 149, 2.6.2001, p. 34).
Direktiva Vijeća 2001/40/EZ od 28. svibnja 2001. o uzajamnom priznavanju odluka o izgonu državljana trećih zemalja (SL L 149, 2.6.2001., str. 34.).
The examples provided are simplified for explanatory purposes.
Navedeni primjeri pojednostavnjeni su u svrhu objašnjenja.
In practice every case must be evaluated based on the individual circumstances.
U praksi se svaki slučaj mora ocjenjivati na temelju pojedinačnih okolnosti.
Commission Recommendation C(2006) 5186 of 6 November 2006 establishing a common ‘Practical Handbook for Border Guards (Schengen Handbook)’ to be used by Member States' competent authorities when carrying out the border control of persons, and subsequent amendments.
Preporuka Komisije C(2006) 5186 od 6. studenoga 2006. o utvrđivanju zajedničkog „Praktičnog priručnika za graničnu stražu (Schengenski priručnik)” kojim će se koristiti nadležna tijela država članica pri obavljanju graničnih kontrola osoba, i naknadne izmjene.
This term is a broad ‘catch-all’ provision, which covers also those cases that are expressly excluded from the definition of ‘residence permit’ under Article 2(16)(b)(i) and (ii) of the SBC.
Pojam je široka odredba „primjenjiva na sve” kojom su obuhvaćeni i oni slučajevi koji su izričito isključeni iz definicije „boravišne dozvole” u skladu s člankom 2. stavkom 16. točkom (b) podtočkama i. i ii. Zakonika o schengenskim granicama.
Commission Decision C(2010) 1620 of 19 March 2010 establishing the Handbook for the processing of visa applications and the modification of issued visas, and subsequent amendments.
Odluka Komisije C(2010) 1620 od 19. ožujka 2010. o uvođenju Priručnika za obradu zahtjeva za izdavanje viza i izmjenu izdanih viza, i naknadne izmjene.
Judgment of the Court of Justice of 15 February 2016, J.N., Case C-601/15 PPU, ECLI:EU:C:2016:84.
Presuda Suda od 15. veljače 2016., J.N., predmet C-601/15, PPU, ECLI:EU:C:2016:84.
Directive 2011/51/EU of the European Parliament and of the Council of 11 May 2011 amending Council Directive 2003/109/EC to extend its scope to beneficiaries of international protection (OJ L 132, 19.5.2011, p. 1).
Direktiva 2011/51/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2011. o izmjeni Direktive Vijeća 2003/109/EZ za proširenje njezinog područja djelovanja na korisnike međunarodne zaštite (SL L 132, 19.5.2011., str. 1.).
Council Directive 2009/50/EC of 25 May 2009 on the conditions of entry and residence of third-country nationals for the purposes of highly qualified employment (OJ L 155, 18.6.2009, p. 17).
Direktiva Vijeća 2009/50/EZ od 25. svibnja 2009. o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja radi visokokvalificiranog zapošljavanja (SL L 155, 18.6.2009., str. 17.).
Council document 8829/16.
Dokument Vijeća 8829/16.
Council document 9979/16.
Dokument Vijeća 9979/16.
Judgment of the Court of Justice of 11 June 2015, Zh. and O., Case C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377.
Presuda Suda od 11. lipnja 2015., Zh. i O., predmet C-554/13, ECLI:EU:C:2015:377.
Council Decision 2004/191/EC of 23 February 2004 setting out the criteria and practical arrangements for the compensation of the financial imbalances resulting from the application of Directive 2001/40/EC on the mutual recognition of decisions on the expulsion of third-country nationals (OJ L 60, 27.2.2004, p. 55).
Odluka Vijeća 2004/191/EZ od 23. veljače 2004. o utvrđivanju kriterija i praktičnih rješenja za nadoknadu zbog financijskih neravnoteža nastalih primjenom Direktive 2001/40/EZ o uzajamnom priznavanju odluka o protjerivanju državljana trećih zemalja (SL L 60, 27.2.2004., str. 55.).
Council Directive 2003/110/EC of 25 November 2003 on assistance in cases of transit for the purposes of removal by air (OJ L 321, 6.12.2003, p. 26).
Direktiva Vijeća 2003/110/EZ od 25. studenoga 2003. o pomoći u slučajevima tranzita u svrhu udaljavanja zračnim putem (SL L 321, 6.12.2003., str. 26.).
NB: this interpretation does not imply that unescorted removal is synonymous with voluntary departure.
Napomena: ovim se tumačenjem ne podrazumijeva da je udaljavanje bez pratnje istoznačno dobrovoljnom odlasku.
The term unescorted removal may also cover cases of forced return (removal) without police escort.
Pojmom udaljavanje bez pratnje mogu biti obuhvaćeni i slučajevi prisilnog vraćanja (udaljavanja) bez policijske pratnje.
Regulation (EU) 2016/1953 of the European Parliament and of the Council of 26 October 2016 on the establishment of a European travel document for the return of illegally staying third-country nationals, and repealing the Council Recommendation of 30 November 1994 (OJ L 311, 17.11.2016, p. 13).
Uredba (EU) 2016/1953 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2016. o uspostavi europske putne isprave za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom i stavljanju izvan snage Preporuke Vijeća od 30. studenoga 1994. (SL L 311, 17.11.2016., str. 13.).
Council Decision 2004/573/EC of 29 April 2004 on the organisation of joint flights for removals from the territory of two or more Member States, of third-country nationals who are subjects of individual removal orders (OJ L 261, 6.8.2004, p. 28).
Odluka Vijeća 2004/573/EZ od 29. travnja 2004. o organizaciji zajedničkih letova za udaljavanje, s državnog područja dviju ili više država članica, državljana trećih zemalja protiv kojih su doneseni pojedinačni nalozi za udaljavanje (SL L 261, 6.8.2004., str. 28.).
United Nations, Convention on the Rights of the Child, 1989.
Ujedinjeni narodi, Konvencija o pravima djeteta, 1989.
UNHCR-Unicef, Safe and Sound, 2014, available at: http://www.refworld.org/docid/5423da264.html
UNHCR-Unicef, Safe and Sound, 2014., dostupno na: http://www.refworld.org/docid/5423da264.html.
United Nations, General comment No 14 (2013) on the right of the child to have his or her best interests taken as a primary consideration (Art. 3, para. 1)*, 2013, available at: http://www2.ohchr.org/English/bodies/crc/docs/GC/CRC_C_GC_14_ENG.pdf
Ujedinjeni narodi, Opća napomena br. 14 (2013.) Odbora UN-a o pravu djeteta da njegov ili njezin najbolji interes bude od primarne važnosti (članak 3. stavak 1.)*, 2013., dostupno na: http://www2.ohchr.org/English/bodies/crc/docs/GC/CRC_C_GC_14_ENG.pdf.
UNHCR, Guidelines on Determining the Best Interests of the Child, 2008, http://www.unhcr.org/4566b16b2.pdf
UNHCR, Smjernice za utvrđivanje najboljih interesa djeteta, 2008., http://www.unhcr.org/4566b16b2.pdf.
UNHCR, Field Handbook for the Implementation of UNHCR BID Guidelines, 2011, available at: http://www.refworld.org/pdfid/4e4a57d02.pdf
UNHCR, Priručnik za rad na terenu za provedbu Smjernica UNHCR-a za utvrđivanje najboljih interesa, 2011., dostupno na: http://www.refworld.org/pdfid/4e4a57d02.pdf.
Council of Europe, Twenty Guidelines on Forced Return, 2005.
Vijeće Europe, Dvadeset smjernica o prisilnom vraćanju, 2005.
European Asylum Support Office, Age assessment practice in Europe, 2014, available at: https://www.easo.europa.eu/sites/default/files/public/EASO-Age-assessment-practice-in-Europe.pdf A new guidance document is being prepared.
Europski potporni ured za azil, Praksa dobne procjene u Europi, 2014., dostupno na: https://www.easo.europa.eu/sites/default/files/public/EASO-Age-assessment-practice-in-Europe.pdf. U pripremi su nove smjernice.
United Nations, Guidelines for the alternative care of children, 2010, available at: http://www.refworld.org/docid/4c3acd162.html
Ujedinjeni narodi, Smjernice za alternativnu skrb o djeci, 2010., dostupno na: http://www.refworld.org/docid/4c3acd162.html.
Judgment of the Court of Justice of 17 November 2011, Gaydarov, Case C-430/10, ECLI:EU:C:2011:749.
Presuda Suda od 17. studenog 2011., Gaydarov, predmet C-430/10, ECLI:EU:C:2011:749.
Judgment of the Court of Justice of 26 July 2017, Ouhrami, Case C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590.
Presuda Suda od 26. srpnja 2017., Ouhrami, predmet C-225/16, ECLI:EU:C:2017:590.
Judgment of the Court of Justice of 10 September 2013, G. and R., Case C-383/13 PPU, ECLI:EU:C:2013:533.
Presuda Suda od 10. rujna 2013., G. i R., predmet C-383/13, PPU, ECLI:EU:C:2013:533.
Judgment of the Court of Justice of 11 December 2014 Boudjlida, Case C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431.
Presuda Suda od 11. prosinca 2014., Boudjlida, predmet C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431.
Judgment of Court of Justice of 6 November 2014, Mukarubega, Case C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336.
Presuda Suda od 6. studenoga 2014., Mukarubega, predmet C-166/13, ECLI:EU:C:2014:2336.
United Nations, General Comment No 12 (2009): The right of the child to be heard, 2009, available at: http://www.refworld.org/docid/4ae562c52.html
Ujedinjeni narodi, Opći komentar br. 12 (2009.): Pravo djeteta na saslušanje, 2009., dostupno na: http://www.refworld.org/docid/4ae562c52.html.
Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 establishing a Community Code on Visas (Visa Code) (OJ L 243, 15.9.2009, p. 1).
Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog Parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL L 243, 15.9.2009., str. 1.).
Judgment of the Court of Justice of 18 December 2014, Abdida, Case C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453.
Presuda Suda od 18. prosinca 2014., Abdida, predmet C-562/13, ECLI:EU:C:2014:2453.
Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status (OJ L 326, 13.12.2005, p. 13), repealed by Directive 2013/32/EU.
Direktiva Vijeća 2005/85/EZ od 1. prosinca 2005. o minimalnim normama koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanja statusa izbjeglica u državama članicama (SL L 326, 13.12.2005., str. 13.), stavljena izvan snage Direktivom 2013/32/EU.
Judgment of the European Court of Human Rights of 5 February 2002, Čonka v Belgium, application No 51564/99.
Presuda Europskog suda za ljudska prava od 5. veljače 2002., Čonka protiv Belgije, zahtjev br. 51564/99.
Judgment of the Court of Justice of 30 November 2009, Kadzoev, Case C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741.
Presuda Suda od 30. studenog 2009., Kadzoev, predmet C-357/09 PPU, ECLI:EU:C:2009:741.
This overview reflects the situation of December 2013 and some national rules have changed in the meantime.
Taj pregled odražava situaciju iz prosinca 2013., u međuvremenu su se neka nacionalna pravila promijenila.
Judgment of 17 July 2014, Bero, Case C-473/13, and Bouzalmate, Case C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095.
Presuda Suda od 17. srpnja 2014., Bero, predmet C-473/13 i Bouzalmate, predmet C-514/13, ECLI:EU:C:2014:2095.
European Union Agency for Fundamental Rights, European legal and policy framework on immigration detention of children, 2017, available at: http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2017-immigration-detention-children_en.pdf
Agencija Europske unije za temeljna prava, Europski pravni i politički okvir o zadržavanju djece imigranata, 2017., dostupno na: http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2017-immigration-detention-children_en.pdf.
As regards the specific situation of Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein: see related footnote in section 2 above.
U odnosu na poseban položaj Švicarske, Norveške, Islanda i Lihtenštajna: vidjeti povezanu bilješku u prethodnom odjeljku 2.
The first version of the Handbook was adopted in October 2015 [2].
Prva inačica Priručnika donesena je u listopadu 2015 [2].
The current version, revised in 2017, builds upon the Commission Recommendation of 7 March 2017 [3] and features additional guidance to national authorities on how the rules of the Return Directive be used to improve the effectiveness of the return systems, while ensuring full observance of fundamental rights.
Trenutačna inačica, revidirana 2017., nastavlja se na Preporuku Komisije od 7. ožujka 2017. [3] i sadržava dodatne smjernice za nacionalna tijela o tome kako upotrebljavati pravila iz Direktive o vraćanju kako bi se poboljšala učinkovitost sustava vraćanja, istodobno osiguravajući puno poštovanje temeljnih prava.
Example: if an irregular migrant has entered the EU via Member State A (undetected), subsequently travelled through Member States B and C (undetected) and was finally apprehended in Member State D, Member State D is in charge of carrying out a return procedure. The temporary reintroduction of internal border controls between Schengen States does not affect this principle.
Primjer: ako je nezakoniti migrant ušao u EU putem države članice A (neotkriven) i nakon toga putovao kroz države članice B i C (neotkriven) i naposljetku je uhićen u državi članici D, za provođene postupka vraćanja odgovorna je država članica D. Na to načelo ne utječe ponovno privremeno uvođenje nadzora na unutarnjim granicama između država članica schengenskog prostora.
Member States may only use the option offered by Article 6(3) in relation to bilateral readmission arrangements that entered into force before 13 January 2009.
Države članice mogu se koristiti mogućnošću iz članka 6. stavka 3. samo u vezi s bilateralnim sporazumima o ponovnom prihvatu koji su stupili na snagu prije 13. siječnja 2009.
Existing agreements which were renegotiated or renewed after 13 January 2009 may continue to be covered by Article 6(3) if the renegotiated/renewed agreement is an amendment of the already existing agreement and clearly labelled as such.
Postojeći sporazumi koji su ponovno ispregovarani/obnovljeni nakon 13. siječnja 2009. mogu i dalje biti obuhvaćeni člankom 6. stavkom 3. ako je ponovno ispregovaran/obnovljen sporazum izmjena već postojećeg sporazuma i ako je jasno označen kao takav.
Irrespective of the duties of third-country nationals to cooperate on their identification and to request the necessary documents to their national authorities, the obligation on the Member States to take ‘all necessary measures’ also include to timely request to the third country of readmission to deliver a valid identity or travel document, or to request accepting the use of the European Travel Document for Return [46] if foreseen by the agreements or arrangements in force with the third country, in order to allow for the physical transportation of the third-country national out of the Member State.
Neovisno o obvezi državljana trećih zemalja da surađuju u pogledu svoje identifikacije i da traže potrebne isprave od svojih nacionalnih tijela, obveza država članica da poduzmu „sve potrebne mjere” obuhvaća i pravodobno upućivanje zahtjeva trećoj zemlji koja je zemlja ponovnog prihvata za dostavu valjane osobne ili putne isprave ili zahtjeva za prihvaćanje uporabe europske putne isprave za vraćanje [46], ako je to predviđeno važećim sporazumima ili dogovorima s trećom zemljom, kako bi se omogućio fizički prijevoz državljana treće zemlje iz države članice.
The use of the European Travel document for Return should be further promoted in negotiations and application of bilateral and EU readmission agreements and other arrangements with third countries.
Uporaba europske putne isprave za vraćanje treba se dodatno promicati u pregovorima i primjeni bilateralnih sporazuma i sporazuma EU-a o ponovnom prihvatu te drugim dogovorima s trećim zemljama.
Section 1.2.3 of the above Guidelines provide: ‘When a Member State makes use of private-sector escorts, the authorities of that Member State shall provide for at least one official representative on board the flight’. It results that Member States have a general obligation to maintain a supervising role in all cases of ‘outsourcing’ of removal and that the use of airline security personnel for escorting purposes is not excluded, but must be authorised and flanked by at least one Member State's official.
U odjeljku 1.2.3. navedenih Smjernica propisano je sljedeće: „Ako država članica sudionica koristi pratnju iz privatnog sektora, tijela dotične države članice daju barem jednog službenog predstavnika da bude prisutan u zrakoplovu.” To znači da države članice imaju opću obvezu održavati nadzornu ulogu u svim slučajevima „podugovaranja” operacija udaljavanja i da nije isključena uporaba zaštitnog osoblja zračne luke u te svrhe, ali da je mora odobriti i potvrditi dužnosnik barem jedne države članice.