natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It examines which of the concerns raised in those recommendations have been addressed, sets out the remaining concerns and lists a number of new concerns of the Commission with regard to the rule of law in Poland which have arisen since then.
U njoj se razmatra koji su razlozi za zabrinutost iz prethodnih preporuka riješeni te se navode preostali razlozi za zabrinutost i nekoliko novih razloga za zabrinutost Komisije u vezi s vladavinom prava u Poljskoj koji su se pojavili u međuvremenu.
As regards the composition of the Tribunal the reply, like the previous reply to the Recommendation of 27 July 2016, denies any effect to the judgments of the Constitutional Tribunal of 3 and 9 December 2015.
Kad je riječ o sastavu Ustavnog suda, kao i u prethodnom odgovoru na Preporuku od 27. srpnja 2016., i u ovom se odgovoru negira učinak odluka Ustavnog suda donesenih 3. i 9. prosinca 2015.
Concerning the selection procedure for the President of the Constitutional Tribunal, the reply ignores the judgment of 7 November 2016 according to which the Constitution requires that the President of the Tribunal shall be appointed from amongst candidates which have obtained a majority vote in the General Assembly of the Tribunal.
U pogledu postupka odabira predsjednika Ustavnog suda, u odgovoru se prešućuje odluka od 7. studenoga 2016. na temelju koje se predsjednik Ustavnog suda, u skladu s Ustavom, imenuje iz redova kandidata koji su dobili većinu glasova Glavne skupštine Ustavnog suda.
On the contrary, the draft was tabled on 12 July 2017 and was adopted on 22 July 2017.
Upravo suprotno, nacrt je predstavljen 12. srpnja 2017. i donesen 22. srpnja 2017.
The Commission considers that such a fast-track legislative process of the two chambers undermines in itself the trust in the judiciary in Poland and is not in line with the spirit of loyal cooperation between state institutions which should characterise a democratic state governed by the rule of law.
Komisija smatra da se samim takvim hitnim zakonodavnim procesom u dva doma suštinski narušava povjerenje u sudbenu vlast u Poljskoj, a proces se ne odvija u duhu lojalne suradnje između državnih institucija, što bi trebalo biti obilježje demokratske države koja se temelji na vladavini prava.
For this reason, the Council underlined the importance for the Polish authorities to address the serious concerns related to the rule of law in its country-specific recommendations addressed to Poland in the context of the 2017 European Semester.
Stoga je Vijeće u svojoj preporuci za Poljsku, koja joj je upućena u kontekstu Europskog semestra 2017., naglasilo važnost toga da poljske vlasti otklone ozbiljne razloge za zabrinutost u pogledu vladavine prava.
The country-specific recommendations have been generally endorsed by the European Council on 23 June 2017 and adopted by the Economic and Financial Affairs Council on 11 July 2017 [46].51.
Europsko vijeće je 23. lipnja 2017. u načelu podržalo preporuke za pojedine zemlje, a Vijeće za ekonomske i financijske poslove donijelo ih je 11. srpnja 2017.
ECtHR Case Henryk Urban and Ryszard Urban v Poland, 23614/08, 28 February 2011; ECtHR Case Mirosław Garlicki v Poland, 36921/07, 14 September 2011; ECtHR Case Pohoska v Poland, 33530/06, 10 April 2012. [18] Article 1(7) of the law on the Ordinary Courts Organisation.
Predmet Europskog suda za ljudska prava Henryk Urban i Ryszard Urban protiv Poljske, 23614/08, 28. veljače 2011.; predmet Europskog suda za ljudska prava Mirosław Garlicki protiv Poljske, 36921/07, 14. rujna 2011.; predmet Europskog suda za ljudska prava Pohoska protiv Poljske, 33530/06, 10. travnja 2012.
In particular, the new rules contradict the principle of irremovability of judges as a key element of the independence of judges as enshrined in the 2010 Council of Europe Recommendation.
Naime, nova su pravila u suprotnosti s načelom nesmjenjivosti sudaca koje je ključni element njihove neovisnosti kako je utvrđeno u Preporuci Vijeća Europe iz 2010.
Accordingly, Supreme Court judges should have guaranteed tenure, and their mandates should not be prematurely terminated.
U skladu s time sucima Vrhovnog suda trebalo bi biti zajamčeno trajanje mandata te se on ne bi smio prijevremeno okončati.
The recommendation addressed to Poland contains a recital underlining that ‘Legal certainty and trust in the quality and predictability of regulatory, tax and other policies and institutions are important factors that could allow an increase in the investment rate. The rule of law and an independent judiciary are also essential in this context. Addressing serious concerns related to the rule of law will help improve legal certainty’.
U preporuci koja je upućena Poljskoj nalazi se uvodna izjava u kojoj se ističe da su „pravna sigurnost i povjerenje u kvalitetu te predvidljivost regulatornih, poreznih i drugih politika i institucija važni čimbenici kojima bi se mogle povećati stope ulaganja. U tom su kontekstu ključni i vladavina prava te neovisno sudstvo. Rješavanjem pitanja koja su razlog za ozbiljnu zabrinutost u vezi s vladavinom prava pomoći će se poboljšati pravna sigurnost”.
agreeing on the EU-Egypt Partnership Priorities [2017/1544]
o dogovoru o Prioritetima partnerstva EU-Egipat [2017/1544]
Commission Recommendation (EU) 2017/1584
Preporuka Komisije (EU) 2017/1584
of 13 September 2017
оd 13. rujna 2017.
on coordinated response to large-scale cybersecurity incidents and crises
o koordiniranom odgovoru na kiberincidente i kiberkrize velikih razmjera
The use of and dependence on information and communication technologies have become fundamental aspects in all sectors of economic activity as our companies and citizens are more interconnected and interdependent across sectors and borders than ever before.
Upotreba informacijskih i komunikacijskih tehnologija i ovisnost o njima postali su ključni elementi u svim sektorima gospodarstva, jer su naša poduzeća i građani međusobno povezani i ovisni jedni o drugima u različitim sektorima i preko granica više nego ikada prije.
A cybersecurity incident affecting organisations in more than one Member State or even the entire Union with potential serious disruptions to the internal market and more broadly to the network and information systems on which the Union economy, democracy and society rely is a scenario that Member States and EU institutions have to be well-prepared for.
Kiberincident koji utječe na organizacije u više država članica ili čak u cijeloj Uniji koji bi mogao prouzročiti ozbiljne poremećaje na unutarnjem tržištu i šire u mrežnim i informacijskim sustavima na koja se oslanjaju gospodarstvo, demokracija i društvo Unije mogućnost je za koju države članice i institucije EU-a moraju biti dobro pripremljene.
A cybersecurity incident may be considered a crisis at Union level when the disruption caused by the incident is too extensive for a concerned Member State to handle on its own or when it affects two or more Member States with such a wide-ranging impact of technical or political significance that it requires timely coordination and response at Union political level.
Kiberincident se može smatrati krizom na razini Unije kada je poremećaj uzrokovan incidentom preopsežan da bi ga dotična država članica mogla riješiti sama ili kada utječe na dvije ili više država članica s tako dalekosežnim tehničkim ili političkim učinkom da je potrebna pravovremena koordinacija i odgovor na političkoj razini Unije.
Cybersecurity incidents can trigger a broader crisis, impacting sectors of activity beyond network and information systems and communication networks; any appropriate response must rely upon both cyber and non-cyber mitigation activities.
Kiberincidenti mogu izazvati širu krizu koja utječe na sektore aktivnosti koji nadilaze mrežne i informacijske sustave i komunikacijske mreže; primjeren odgovor mora se temeljiti i na kibernetičkim i na nekibernetičkim mjerama ublažavanja.
Cybersecurity incidents are unpredictable, often occur and evolve within very short periods of time and therefore affected entities and those with responsibilities as regards responding to and mitigating the effects of the incident must coordinate their response quickly.
Kiberincidente nije moguće predvidjeti, često se pojavljuju i razvijaju unutar vrlo kratkih razdoblja te stoga pogođeni subjekti i oni koji su odgovorni za odgovor na incident i ublažavanje njegovih učinaka moraju brzo uskladiti svoje odgovore.
Furthermore, cybersecurity incidents are often not contained with any specific geographical area and may occur simultaneously or spread instantly across many countries.
Osim toga, kiberincidenti često nisu ograničeni na određeno zemljopisno područje i mogu se istodobno pojaviti u više zemalja ili brzo proširiti na više njih.
An effective response to large-scale cybersecurity incidents and crises at the EU level requires swift and effective cooperation amongst all relevant stakeholders and relies on the preparedness and capabilities of individual Member States as well as coordinated joint action supported by Union capabilities.
Za učinkovit odgovor na kiberincidente i kiberkrize velikih razmjera na razini EU-a potrebna je brza i učinkovita suradnja među svim relevantnim dionicima koja se temelji na pripravnosti i sposobnosti pojedinih država članica te koordiniranom zajedničkom djelovanju uz potporu kapaciteta Unije.
Timely and effective response to incidents relies therefore on the existence of previously established and, to the extent possible, well-rehearsed cooperation procedures and mechanisms having clearly defined the roles and responsibilities of the key actors at national and Union level.
Pravovremen i učinkovit odgovor na incidente stoga se temelji na postojanju prethodno uspostavljenih te, koliko je to moguće, dobro uvježbanih postupaka suradnje i mehanizama, pri čemu su uloge i odgovornosti ključnih aktera na nacionalnoj razini i na razini Unije jasno definirane.
In its conclusions [1] on Critical Information Infrastructure Protection of 27 May 2011, the Council invited the EU Member States to ‘strengthen collaboration among Member States and contribute, on the basis of national crisis management experiences and results and in cooperation with ENISA to the development of European cyber incident cooperation mechanisms to be tested in the framework of the next Cyber Europe exercise in 2012’.
Vijeće je u svojim zaključcima [1] o zaštiti kritične informacijske strukture od 27. svibnja 2011. pozvalo države članice EU-a da „pojačaju suradnju među državama članicama te da na temelju iskustava nacionalnog kriznog upravljanja i suradnje s ENISA-om pridonesu razvoju mehanizama suradnje za europske kiberincidente koji će se testirati 2012. u okviru sljedeće vježbe,Cyber Europe'.” (7) Komunikacija Komisije iz 2016.
The 2016 Communication ‘Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry’ [2] encouraged Member States to make the most out of the NIS Directive [3] cooperation mechanisms and to enhance cross-border cooperation related to preparedness for a large-scale cyber incident.
„Jačanje europskog sustava kibernetičke sigurnosti i poticanje konkurentne i inovativne industrije kibernetičke sigurnosti” [2] potaknula je države članice da što više iskoriste mehanizme suradnje iz Direktive NIS [3] i pojačaju prekograničnu suradnju povezanu s pripravnošću za kiberincidente većih razmjera.
It added that a coordinated approach to crisis cooperation across the various elements of the cyber ecosystem to be set out in a ‘blueprint’ would increase preparedness and that such a blueprint should also ensure synergies and coherence with existing crisis management mechanisms.
U Komunikaciji se navodi i da bi koordinirani pristup suradnji u slučaju krize u različitim dijelovima kibernetičkih eko-sustava utvrđen „planom” povećao pripravnost i da bi takav plan trebao također osigurati sinergije i usklađenost s postojećim mehanizmima za upravljanje krizama.
In the Council Conclusions [4] on the aforementioned Communication, Member States called on the Commission to submit such a blueprint for consideration by the bodies and other relevant stakeholders.
U zaključcima Vijeća [4] o prethodno spomenutoj komunikaciji države članice pozvale su Komisiju da dostavi takav plan na razmatranje tijelima i ostalim relevantnim dionicima.
However the NIS Directive does not provide for a Union cooperation framework in case of large-scale cybersecurity incidents and crises.
Međutim, Direktivom NIS nije predviđen okvir suradnje na razini Unije u slučaju kiberincidenata i kiberkriza velikih razmjera.
The Commission, consulted with Member States in two separate consultation workshops held in Brussels on 5 April and 4 July 2017 with Member States representatives from Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs), the Cooperation Group established by the NIS Directive and the Council Horizontal Working Party on Cyber Issues as well as representatives from the European External Action Service (EEAS), ENISA, Europol/EC3 and the General Secretariat of the Council (GSC).
Komisija se savjetovala s državama članicama na dvije zasebne savjetodavne radionice održane 5. travnja i 4. srpnja 2017. u Bruxellesu, s predstavnicima država članica iz timova za odgovor na računalne sigurnosne incidente (CSIRT), skupinom za suradnju uspostavljenom Direktivom NIS i Horizontalnom radnom skupinom Vijeća za kiberpitanja te predstavnicima Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD), ENISA-e, Europola/EC3 i Glavnog tajništva Vijeća (GTV).
The present Blueprint for coordinated response to large-scale cybersecurity incidents and crises at the Union level, annexed to this Recommendation, is the outcome of the aforementioned consultations and complements the Communication on ‘Strengthening Europe's Cyber Resilience System and Fostering a Competitive and Innovative Cybersecurity Industry’.
Sadašnji plan za koordinirani odgovor na razini Unije na kiberincidente i kiberkrize velikih razmjera koji je priložen ovoj Preporuci rezultat je prethodno spomenutih savjetovanja i dopunjava Komunikaciju „Jačanje europskog sustava kibernetičke sigurnosti i poticanje konkurentne i inovativne industrije kibernetičke sigurnosti”.
The Blueprint describes and sets out the objectives and modes of cooperation between the Member States and EU institutions, bodies, offices and agencies (hereafter referred to as ‘EU institutions’) in responding to large-scale cybersecurity incidents and crises and how existing Crisis Management mechanisms can make full use of existing cybersecurity entities at EU level.
U planu se opisuju i utvrđuju ciljevi i načini suradnje između država članica i institucija, tijela, ureda i agencija EU-a (dalje u tekstu „institucije EU-a”) pri odgovaranju na kiberincidente i kiberkrize velikih razmjera te kako se postojećim mehanizmima za upravljanje krizama mogu u cijelosti iskoristiti postojeća tijela za kibersigurnost na razini EU-a.
In responding to a cybersecurity crisis in the sense of recital 2, coordination of the response at political Union level in the Council will use the Integrated Political Crisis Response (IPCR) arrangements [5]; the Commission will use the ARGUS [6] high-level cross-sectoral crisis coordination process.
Pri odgovoru na kiberkrizu u smislu uvodne izjave 2. za koordinaciju odgovora na političkoj razini Unije u Vijeću upotrijebit će se aranžmani za integrirani odgovor na političku krizu (IPCR) [5]; Komisija će upotrijebiti međusektorski postupak koordiniranja krize visokoj razini (ARGUS) [6].
In certain areas, sectoral crisis management mechanisms at EU level provide for cooperation in case of cybersecurity incidents or crisis.
U nekim područjima suradnja u slučaju kiberincidenta ili kiberkrize uređena je sektorskim mehanizmima za upravljanje krizama na razini EU-a.
For example, in the framework of the European Global Navigation Satellite System (GNSS), Council Decision 2014/496/CFSP [7] already defines the respective roles of the Council, the High Representative, the Commission, the European GNSS Agency and the Member States within the chain of operational responsibilities set up in order to react to a threat to the Union, to the Member States or to the GNSS, including in case of cyber-attacks.
Primjerice, u okviru europskog globalnog navigacijskog satelitskog sustava (GNSS), Odlukom Vijeća 2014/496/ZVSP [7] već su definirane uloge Vijeća, Visokog predstavnika, Komisije, Agencije za europski GNSS i država članica u okviru lanca operativnih odgovornosti koji je uspostavljen kako bi se reagiralo na prijetnju Uniji, državama članicama ili GNSS-u, uključujući i u slučaju kibernapada.
Therefore, this recommendation should be without prejudice to such mechanisms.
Stoga se ovom preporukom ne bi trebali dovoditi u pitanje takvi mehanizmi.
Member States have the primary responsibility for the response in case of large-scale cybersecurity incidents or crises affecting them.
Države članice imaju primarnu odgovornost za odgovor u slučaju kiberincidenata ili kiberkriza velikih razmjera koje na njih utječu.
The Commission, the High Representative and other EU institutions or services have however an important role, stemming from Union law or from the fact that cybersecurity incidents and crises may impact all sections of economic activity within the single market, the security and international relations of the Union, as well as the institutions themselves.
Međutim, važnu ulogu imaju i Komisija, Visoki predstavnik i druge institucije ili službe EU-a, a ta uloga proizlazi iz prava Unije ili iz činjenice da kiberincidenti i kiberkrize mogu utjecati na sva područja gospodarske aktivnosti unutar jedinstvenog tržišta, sigurnost i međunarodne odnose Unije te na same institucije.
At Union level, the key actors involved in response to cybersecurity crises include the newly established NIS Directive structures and mechanisms, namely the Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs) network, as well as the relevant agencies and bodies namely the European Union Agency for Network and Information Security (ENISA), the European Cybercrime Centre at Europol (Europol/EC3), the EU Intelligence Analysis Centre (INTCEN), EU Military Staff Intelligence Directorate (EUMS INT) and Situation Room (Sitroom) working together as SIAC (the Single Intelligence Analysis Capacity), the EU Hybrid Fusion Cell (based in INTCEN), the Computer Emergency Response Team for the EU institutions (CERT-EU) and the Emergency Response Coordination Centre in the European Commission.
Među ključnim akterima na razini Unije uključenima u odgovor na kiberkrize su i nove strukture i mehanizmi uspostavljeni na temelju Direktive NIS, i to mreža timova za odgovor na računalne sigurnosne incidente (CSIRT) te relevantne agencije i tijela kao što su Agencija Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA), Europski centar za borbu protiv kiberkriminala pri Europolu (Europol/EC3), Centar EU-a za analizu obavještajnih podataka (INTCEN), Obavještajna uprava vojnog stožera EU-a (EUMS INT) i situacijska soba (SITROOM), koji djeluju zajedno kao Služba za jedinstvenu obavještajnu analizu (SIAC), jedinica EU-a za otkrivanje hibridnih prijetnji (sjedište u INTCEN-u), tim za hitne računalne intervencije institucija EU-a (CERT-EU) i Centar za odgovor na krizne situacije i koordinaciju u Europskoj komisiji.
Cooperation amongst Member States in responding to cybersecurity incidents at technical level is provided by the CSIRTs Network established by the NIS Directive.
Suradnja među državama članicama u odgovoru na kiberincidente na tehničkoj razini osigurana je mrežom timova za odgovor na računalne sigurnosne incidente (CSIRT) koja je uspostavljena Direktivom NIS.
ENISA provides the secretariat for the Network and actively supports the cooperation among the CSIRTs.
ENISA osigurava tajništvo za mrežu i aktivno podupire suradnju među CSIRT-ima.
The national CSIRTs and the CERT-EU cooperate and exchange information on a voluntary basis including, when necessary, in response to cybersecurity incidents that affect one or more Member States.
Nacionalni CSIRT-i i tim za hitne računalne intervencije institucija EU-a (CERT-EU) surađuju i razmjenjuju informacije na dobrovoljnoj osnovi uključujući, prema potrebi, kao odgovor na kiberincidente koji utječu na jednu državu članicu ili više njih.
At the request of a representative of a Member State's CSIRT, they may discuss and, where possible, identify a coordinated response to an incident that has been identified within the jurisdiction of that same Member State.
Na zahtjev predstavnika CSIRT-a države članice, može se razmatrati i, ako je to moguće, odrediti koordinirani odgovor na incident koji je utvrđen u području za koje je nadležna ista ta država članica.
Relevant procedures will be set out in CSIRTs Network's Standard Operating Procedures (SOPs) [8].
Relevantne procedure utvrdit će se u standardnim operativnim postupcima (SOP) mreže CSIRT-a [8].
The CSIRTs network is also tasked with discussing, exploring and identifying further forms of operational cooperation, including in relation to categories of risks and incidents, early warnings, mutual assistance, principles and modalities for coordination, when Member States respond to cross-border risks and incidents.
Mreža CSIRT-a zadužena je i za raspravljanje, istraživanje i utvrđivanje daljnjih oblika operativne suradnje, uključujući u vezi s kategorijama rizikâ i incidenata, ranih upozorenja, uzajamne pomoći te načelima i načinima koordinacije kada države članice odgovaraju na prekogranične rizike i incidente.
The Cooperation Group established by Article 11 of the NIS Directive is tasked with providing strategic guidance for the activities of the CSIRTs network and discussing capabilities and preparedness of the Member States, and, on a voluntary basis, evaluating national strategies on the security of network and information systems and the effectiveness of CSIRTs, and identifying best practice.
Skupina za suradnju uspostavljena člankom 11. Direktive NIS zadužena je za strateško usmjeravanje aktivnosti mreže CSIRT-a i raspravljanje o sposobnostima i pripravnosti država članica te, na dobrovoljnoj osnovi, ocjenjivanje nacionalnih strategija za sigurnost mrežnih i informacijskih sustava i učinkovitost CSIRT-a te utvrđivanje najbolje prakse.
A dedicated work stream within the Cooperation Group is preparing incident notification guidelines, pursuant to Article 14(7) of the NIS Directive, concerning the circumstances in which operators of essential services are required to notify incidents pursuant to Article 14(3) and the format and procedure for such notifications [9].
Posebna radna skupina unutar skupine za suradnju priprema smjernice za obavješćivanje o incidentima, u skladu s člankom 14. stavkom 7. Direktive NIS, u pogledu okolnosti u kojima su operatori ključnih usluga dužni obavijestiti o incidentima u skladu s člankom 14. stavkom 3. te formatu i postupku za takve obavijesti [9].
Awareness and understanding of the real-time situation, risk posture, and threats gained through reporting, assessments, research, investigation, and analysis, is vital to enable well-informed decisions This ‘situational awareness’ — by all relevant stakeholders — is essential for an effective coordinated response.
Svijest i razumijevanje situacije u stvarnom vremenu, izloženost riziku i prijetnje prikupljeni s pomoću izvješćivanja, procjena, istraživanja i analize ključni su za dobro informirano donošenje odluka. Ta „informiranost o stanju” – svih relevantnih dionika – ključna je za učinkovit koordinirani odgovor.
Situational awareness includes elements about the causes as well as the impact and origin of the incident.
Informiranost o stanju uključuje elemente o uzrocima, kao i o učinku i izvoru incidenta.
It is recognised that this depends on exchange and sharing of information between relevant parties in a suitable format, using a common taxonomy to describe the incident and in an appropriately secure manner.
Prepoznato je da to ovisi o razmjeni i dijeljenju informacija među relevantnim strankama u odgovarajućem formatu, upotrebom zajedničke taksonomije za opis incidenta i na primjereno siguran način.