natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, a Member State authority may fail to hear a third-country national specifically on the subject of a return decision where, after that authority has determined that the third-country national is staying illegally in the national territory within a preceding asylum procedure which fully respected that person's right to be heard, it is contemplating the adoption of a return decision (judgment of the ECJ in Case C-166/13, Mukarubega [64]).
Nadalje, nadležno tijelo države članice može propustiti saslušati državljanina treće zemlje u pogledu odluke o vraćanju ako to tijelo razmišlja o donošenju odluke o vraćanju nakon što je utvrdilo da državljanin treće zemlje nezakonito boravi na državnom području u okviru prethodnog postupka azila u kojem se potpuno poštovalo pravo te osobe na saslušanje (presuda Suda EU-a u predmetu C-166/13, Mukarubega [64]).
The logic set out in Mukarubega is as follows: ‘The right to be heard before the adoption of a return decision cannot be used in order to re-open indefinitely the administrative procedure, for the reason that the balance between the fundamental right of the person concerned to be heard before the adoption of a decision adversely affecting that person and the obligation of the Member States to combat illegal immigration must be maintained’.
Logika iznesena u predmetu Mukarubega glasi kako slijedi: „Pravo na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju ne smije se instrumentalizirati da bi se unedogled ponovno otvarao upravni postupak i to kako bi se očuvala ravnoteža između temeljnog prava dotične osobe da bude saslušana prije donošenja odluke koja na nju negativno utječe i obveze država članica da se bore protiv nezakonitog useljavanja”.
This logic can also be applied in different case constellations, such as those mentioned in Article 6(6) of the Return Directive (decision on ending of legal stay combined with return decision) and it entails that a repetitive assessment of the risk of breach of the principle of non-refoulement is not required if the respect of that principle was already assessed in previous procedures, if the assessment is final and if there is no change in the individual situation of the third-country national concerned.
Ta se logika može primjenjivati i u drukčijim okolnostima, kao što su one navedene u članku 6. stavku 6. Direktive o vraćanju (odluka o prestanku zakonitog boravka u kombinaciji s odlukom o vraćanju) i podrazumijeva da ponavljanje procjene opasnosti od povrede načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja nije potrebno ako je poštovanje načela već procijenjeno u prethodnim postupcima, ako je procjena konačna i ako nije bilo nikakvih promjena u pojedinačnoj situaciji predmetnog državljanina treće zemlje.
In the same vein, a repetitive assessment of other elements that could be invoked in order to prevent return should be obviated.
Isto tako, treba ukinuti ponavljanje procjena drugih elemenata koji bi se mogli upotrijebiti za sprječavanje vraćanja.
Member States should take measures to avoid such repetitive assessments, for instance by merging in one procedural step, to the extent possible, the administrative hearings of the competent national authorities for different purposes (for example renewal or granting of a residence permit, determination of the right to enter the territory of a Member State, final negative decision on an application for international protection), provided that the right to be heard is fully respected.
Države članice trebaju poduzeti mjere kako bi se izbjeglo takvo ponavljanje procjena, primjerice, spajanjem u jedan postupovni korak, koliko je to moguće, upravnih saslušanja nadležnih nacionalnih tijela za različite svrhe (na primjer, obnova ili odobrenje dozvole boravka, utvrđivanje prava na ulazak na državno područje države članice, konačna negativna odluka o zahtjevu za međunarodnu zaštitu), pod uvjetom da se pravo na saslušanje u potpunosti poštuje.
In this context, innovative tools such as for instance video-conferencing could also be developed for this purpose.
U tom bi se kontekstu u tu svrhu mogli razviti inovativni alati, kao što je, primjerice, videokonferencija.
Member States must ensure that the application of such measures does not result in a prejudice for the respect of procedural safeguards, and should pay particular attention to persons in need of special procedural guarantees, in particular minors (see below).
Države članice moraju osigurati da primjena takvih mjera ne dovede u pitanje poštovanje postupovnih zaštitnih mjera i posebnu pozornost trebaju posvetiti osobama kojima su potrebna posebna postupovna jamstva, posebno maloljetnicima (vidjeti u nastavku).
The right to be heard includes a right to be heard on the possible application of Articles 5 and 6(2) to (5) of the Return Directive and on the detailed arrangements for return, such as the period allowed for voluntary departure and whether return is to be voluntary or forced.
Pravo na saslušanje uključuje pravo na saslušanje o mogućoj primjeni članka 5. i članka 6. stavaka od 2. do 5. Direktive o vraćanju i o pojedinostima postupka vraćanja, kao što je vrijeme dopušteno za dobrovoljni odlazak te hoće li vraćanje biti dobrovoljno ili prisilno.
The authority must, however, not warn the third-country national, prior to the hearing, that it is contemplating adopting a return decision, or disclose information on which it intends to rely as justification for that decision, or allow a period of reflection, provided that the third-country national has the opportunity effectively to present his point of view on the subject of the illegality of his stay and the reasons which might, under national law, justify that authority refraining from adopting a return decision (see judgment of the ECJ in Case C-249/13, Boudjlida).
Međutim, nadležno tijelo ne smije upozoriti državljanina treće zemlje prije saslušanja da razmatra donošenje odluke o vraćanju ili otkriti informacije na kojima planira temeljiti svoju odluku, ili omogućiti razdoblje za razmišljanje, pod uvjetom da državljanin treće zemlje ima priliku učinkovito predstaviti svoje stajalište u pogledu nezakonitosti boravka i razloga koji bi mogli, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, opravdati zašto se tijelo suzdržalo od donošenja odluke o vraćanju (vidjeti presudu Suda EU-a u predmetu C-249/13, Boudjlida).
The procedural safeguards of Articles 12 and 13 of the Return Directive should be applied to all decisions related to return and must not be limited to the three types of decisions mentioned in Article 12(1) of that Directive.
Postupovne zaštitne mjere iz članaka 12. i 13. Direktive o vraćanju trebalo bi primjenjivati na sve odluke povezane s vraćanjem i ne smiju biti ograničene na tri vrste odluka koje su spomenute u članku 12. stavku 1. te Direktive.
The minor's right to be heard in return procedures involving or affecting them must be respected.
Mora se poštovati pravo maloljetnika na saslušanje u postupcima vraćanja koji utječu na njih ili ih uključuju.
In accordance with Article 12 of the Convention on the Rights of the Child, and taking into account the General Comment No 12 of the UN Committee on the rights of the child on the right of the child to be heard [65], the minors concerned must be heard, either directly or through a representative or an appropriate body; the right to express their views freely must be respected and due weight must be given to the minors' views, in accordance with their age and maturity and taking into account any communication difficulties they may have, in order to make their participation meaningful.To ensure in practice the respect of the right of the minor to be heard, the measures adopted by Member States should be guided by the following key principles:
U skladu s člankom 12. Konvencije o pravima djeteta i uzimajući u obzir Opći komentar br. 12 Odbora UN-a o pravu djeteta na saslušanje [65], predmetne maloljetnike mora se saslušati ili izravno ili putem zastupnika ili odgovarajućeg tijela; mora se poštovati njihovo pravo na slobodno izražavanje i odgovarajuća težina mora se dati mišljenjima maloljetnika u skladu s njihovom dobi i zrelošću te uzimajući u obzir bilo kakve teškoće u komunikaciji koje možda imaju kako bi njihovo sudjelovanje bilo smisleno.Kako bi se osiguralo poštovanje prava maloljetnika na saslušanje u praksi, mjere koje države članice donose trebaju se voditi sljedećim ključnim načelima:
expressing views is a choice and not an obligation,
izražavanje mišljenja je izbor, a ne obveza,
the right to be heard should not be subject to any age limits or other arbitrary restrictions, either in law or in practice,
pravo na saslušanje ne bi trebalo podlijegati nikakvim dobnim granicama ili drugim proizvoljnim ograničenjima, ni u zakonu ni u praksi,
a minor should be heard in an environment that is appropriate to his/her needs,
maloljetnika bi trebalo saslušati u okruženju koje odgovara njegovim potrebama,
the means used to give effect to the right to be heard should be adapted to the level of understanding and ability to communicate and should take into account the circumstances of the case,
sredstva koja se upotrebljavaju za ostvarenje prava na saslušanje trebalo bi prilagoditi razini razumijevanja i komunikacijskim sposobnostima i trebalo bi uzeti u obzir okolnosti slučaja,
in full consideration of the need to protect minors from harm, a minor should not be interviewed more often than necessary,
uzimajući u obzir potrebu zaštite maloljetnika od opasnosti, maloljetnika se ne bi smjelo intervjuirati dulje nego što je potrebno,
facilitating the expression of views may require special measures for a minor in particularly vulnerable situations, including the provision of interpretation and translation services.
za olakšavanje izražavanja mišljenja možda će biti potrebne posebne mjere za maloljetnike u posebno ranjivim situacijama, uključujući pružanje usluga tumačenja i prevođenja. Prikupljanje informacija o krijumčarenju: u skladu s prioritetima utvrđenima u Akcijskom planu EU-a za borbu protiv krijumčarenja migranata za razdoblje 2015.
Collection of information on smuggling: in line with the priorities established in the EU Action Plan against Migrant Smuggling 2015-2020 [66], and in particular the need to improve gathering and sharing of information, the Commission recommends that Member States put in place adequate mechanisms in order to ensure systematic information gathering from third-country nationals apprehended in an irregular situation, in full respects of fundamental rights and EU asylum acquis.
2020. [66], a posebno u skladu s potrebom za poboljšanjem prikupljanja i razmjene informacija, Komisija preporučuje državama članicama da uspostave primjerene mehanizme za osiguranje sustavnog prikupljanja informacija od državljana trećih zemalja uhićenih u nezakonitoj situaciji potpuno poštujući temeljna prava i pravnu stečevinu EU-a o azilu.
When granting the right to be heard before adopting a return decision, Member States are encouraged to invite returnees to share the information that they may have in relation to modus operandi and routes of smuggling networks, as well as links with trafficking in human beings and other crimes, and on financial transfers.
Potiče se države članice da prilikom odobravanja prava na saslušanje prije donošenja odluke o vraćanju pozovu povratnike da podijele informacije koje imaju u vezi s načinom rada i putovima krijumčarskih mreža te o vezama s trgovanjem ljudima i ostalim zločinima ili o prijenosu novca.
Information obtained in this context should be collected and exchanged between relevant (immigration, border, police) authorities and agencies, both at national and EU level in accordance with national law and best practices exchanged in relevant EU fora.
Informacije dobivene u tom kontekstu trebale bi se prikupiti i razmijeniti između relevantnih nadležnih tijela i agencija (useljavanje, granica, policija) na nacionalnoj razini i razini EU-a u skladu s nacionalnim pravom i najboljom praksom razmijenjenom na relevantnim forumima EU-a.
The Return Directive expressly regulates a number of different decisions related to return, that is:
Direktivom o vraćanju izričito je uređen niz različitih odluka povezanih s vraćanjem, odnosno:
return decisions (Article 3(4) and Article 6(1));
1. odluke o vraćanju (članak 3. stavak 4. i članak 6. stavak 1.);
decisions on voluntary departure period as well as extension of such period (Article 7);
2. odluke o vremenu za dobrovoljni odlazak te produljenje tog razdoblja (članak 7.);
removal decisions (Article 8(3));
3. odluke o udaljavanju (članak 8. stavak 3.);
decisions on postponement of removal (Article 9);
4. odluke o odgodi udaljavanja (članak 9.);
decisions on entry bans as well as on suspension or withdrawal of entry ban (Article 11);
5. odluke o zabrani ulaska te o suspenziji ili ukidanju zabrane ulaska (članak 11.);
detention decisions as well as prolongation of detention (Article 15).
6. odluke o zadržavanju te produljenju razdoblja zadržavanja (članak 15.).
Most of the above decisions are ancillary to the return decision and should normally be adopted together with the return decision in one administrative act: return decisions may include a period for voluntary departure (Article 7), an entry ban (Article 11) and — possibly but not necessarily — a decision ordering the removal (in case of non-compliance with a period for voluntary departure).
Većina navedenih odluka dodatne su odluke uz odluku o vraćanju i obično bi se trebale donositi zajedno s odlukom o vraćanju u jednom upravnom aktu: odluke o vraćanju mogu uključivati vrijeme za dobrovoljni odlazak (članak 7.), zabranu ulaska (članak 11.) i – po mogućnosti, ali ne nužno – odluku kojom se nalaže udaljavanje (u slučaju nepoštovanja vremena za dobrovoljni odlazak).
Subsequent changes of these ancillary decisions are possible in certain cases:
Naknadne izmjene tih dodatnih odluka moguće su u sljedećim slučajevima:
an entry ban may be imposed at a later stage as an ancillary and subsequent element of an already issued return decision if the person has not complied with the obligation to return within the period for voluntary departure (Article 11(1)(b)),
zabrana ulaska može se odrediti u kasnijoj fazi kao pomoćni i naknadni element već izdane odluke o vraćanju ako povratnik nije ispunio obvezu vraćanja u vremenu za dobrovoljni odlazak (članak 11. stavak 1. točka (b)),
an already executable return decision (or removal order) may be postponed (Article 9).
već izvršiva odluka o vraćanju (ili nalog za udaljavanje) može se odgoditi (članak 9.).
Article 6(6) of the Return Directive confirms a general principle allowing Member States to combine several different decisions (including decisions not directly related to return) within one administrative or judicial act, provided that the relevant safeguards and provisions for each individual decision are respected.
U članku 6. stavku 6. Direktive o vraćanju potvrđeno je opće načelo kojim se državama članicama dopušta da kombiniraju nekoliko različitih odluka (uključujući odluke koje nisu izravno povezane s vraćanjem) u jednom upravnom ili sudskom aktu, pod uvjetom da su za svaku pojedinačnu odluku ispunjene odgovarajuće zaštitne mjere i odredbe.
Decisions on ending of legal stay (such as the final rejection of an asylum application, the withdrawal of a visa or the non-renewal of a residence permit) may therefore be adopted either separately or together with a return decision in a single administrative or judicial act.
Odluke o prestanku zakonitog boravka (kao što je konačno odbijanje zahtjeva za azil, povlačenje vize ili neproduljivanje dozvole boravka) mogu se stoga donositi odvojeno ili zajedno s odlukom o vraćanju u jednom upravnom ili sudskom aktu.
Member States should act with due diligence and without delay to take a decision on the legal status of third-country nationals (see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian (paragraph 31): ‘[…] the competent authorities are required, in order to prevent the objective of Directive 2008/115/EC […] from being undermined, to act with diligence and take a position without delay on the legality or otherwise of the stay of the person concerned’).
Države članice u donošenju odluka o pravnom statusu državljana trećih zemalja trebale bi djelovati uz dužnu pozornost i bez odgode (vidjeti presudu Suda EU-a u predmetu C-329/11, Achughbabian (točka 31.): „[…] nadležna tijela moraju, kako bi se spriječilo ugrožavanje cilja Direktive 2008/115/EZ […] postupati uz dužnu pozornost i bez odgode zauzeti stajalište o zakonitosti boravka predmetne osobe”).
Concrete examples:
Konkretni primjeri:
If a Member State decides to cancel a visa and to issue the third-country national with a time limit of 7 days to depart voluntarily from the territory of the Member State, is that decision a return decision in the context of the Return Directive?
Ako država članica odluči ukinuti vizu i državljaninu treće zemlje odrediti rok od 7 dana za dobrovoljno napuštanje državnog područja države članice, je li ta odluka odluka o vraćanju u kontekstu Direktive o vraćanju?
Or is it covered by other EU rules concerning visas?
Ili je to obuhvaćeno drugim pravilima EU-a o vizama?
Such decision may consist of two components: a visa revocation decision and a return decision within the meaning of the Return Directive.
Takva odluka može se sastojati od dvaju sastavnih dijelova: odluke o ukidanju vize i odluke o vraćanju u smislu Direktive o vraćanju.
If the visa is cancelled with immediate effect, the third-country national will be illegally staying within the meaning of Article 3(2) of the Return Directive, hence Article 6 of the Directive (obligation to issue a return decision) applies.
Ako je viza ukinuta s trenutnim učinkom, državljanin treće zemlje „nezakonito će boraviti” u smislu članka 3. stavka 2. Direktive o vraćanju i primjenjuje se članak 6. Direktive (obveza izdavanja odluke o vraćanju).
The cancellation of the visa may — in parallel — be subject of an appeal in accordance with visa rules contained in the Visa Code [67] (the possibility of adopting several decisions together with a return decision is expressly foreseen by Article 6(6) of the Return Directive).If a third-country national is encountered on the territory with the required visa but does not (or no longer) meet the conditions for stay (Article 6 SBC), it would seem that the Member State can issue a return decision.
Protiv odluke o ukidanju vize moguće je, isto tako, podnijeti žalbu u skladu s pravilima o vizama iz Zakonika o vizama [67] (mogućnost donošenja nekoliko odluka istodobno s odlukom o vraćanju izričito je predviđena u članku 6. stavku 6. Direktive o vraćanju).Ako se državljanin treće zemlje nalazi na državnom području s potrebnom vizom, ali (više) ne ispunjava uvjete za boravak (članak 6. Zakonika o schengenskim granicama), čini se da država članica može izdati odluku o vraćanju.
Would this return decision (perhaps accompanied by an entry ban) automatically mean that the visa is no longer valid?
Hoće li ta odluka o vraćanju (kojoj je možda pridodana zabrana ulaska) automatski značiti da je viza prestala važiti?
According to Article 34(2) of the Visa Code ‘a visa shall be revoked where it becomes evident that the conditions (i.e. SBC entry conditions) for issuing it are no longer met’.
U skladu s člankom 34. stavkom 2. Zakonika o vizama „viza se ukida kada postane očigledno da više nisu ispunjeni uvjeti (tj. uvjeti za ulazak Zakonika o schengenskim granicama) za njezino izdavanje”.
The authorities issuing a return decision must also make sure that the visa is revoked.
Nadležna tijela koja izdaju odluku o vraćanju moraju također osigurati ukidanje vize.
Both decisions can, however, be done within one administrative act.
Međutim, obje se odluke mogu donijeti u okviru jednog upravnog akta.
Issuing a return decision and letting the person depart with his/her valid (uniform) visa must be avoided.
Mora se izbjeći izdavanje odluke o vraćanju i dopuštanje osobi da ode s valjanom (jedinstvenom) vizom.
Can a decision rejecting an asylum application also impose an obligation to return?
Može li se odlukom o odbijanju zahtjeva za azil odrediti obveza vraćanja?
The final rejection of an asylum request and a return decision may be issued within one act in accordance with Article 6(6) of the Return Directive.
Konačno odbijanje zahtjeva za azil i izdavanje odluke o vraćanju mogu biti jedan akt u skladu s člankom 6. stavkom 6. Direktive o vraćanju.
Such a combined act consists, strictly logically speaking, of two subsequent and interrelated decisions, separated by a ‘logical moment’.
Takav se kombinirani akt sastoji, u strogo logičnom smislu, od dvije odluke koje se donose jedna za drugom i međusobno su povezane, te su odvojene „logičkim momentom”.
Legal basis: Return Directive — Article 12(1)-(3)
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 12. stavci od 1. do 3.
Return decisions and, if issued, entry-ban decisions and decisions on removal shall be issued in writing and give reasons in fact and in law as well as information about available legal remedies.
Odluke o vraćanju te odluke o zabrani ulaska i odluke o udaljavanju, ako su izdane, izdaju se u pisanom obliku te sadrže stvarne i pravne razloge, kao i podatke o raspoloživim pravnim lijekovima.
The information on reasons in fact may be limited where national law allows for the right to information to be restricted, in particular in order to safeguard national security, defence, public security and for the prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences.
Podaci o činjenicama mogu biti ograničeni ako nacionalno pravo omogućava ograničenje prava na informacije, posebno zbog očuvanja nacionalne sigurnosti, obrane, javne sigurnosti te zbog sprječavanja, istrage, otkrivanja i progona za kaznena djela.
A written decision is the basic cornerstone of the procedural safeguards provided for in the Return Directive.
Pisana odluka osnovni je temelj postupovnih sigurnosnih mjera predviđenih u Direktivi o vraćanju.
It is not possible to waive this requirement.
Taj se zahtjev mora ispuniti.
The information provided to the returnee should, however, not be limited to references to the available legal remedies: Member States are encouraged to also provide other information concerning practical means of compliance with the decision.
Informacije koje se daju povratniku, međutim, ne bi trebale biti ograničene na upućivanja na dostupne pravne lijekove: Potiče se države članice da dostave i druge informacije o praktičnim načinima ispunjenja odluke.
It is recommended that the returnee should be given information as to whether, for instance, the Member State may contribute to the transportation costs, the returnee could benefit from an assisted voluntary return programme or an extension of the deadline to comply with the return decision may be obtained.
Preporučuje se da bi povratniku trebalo dati informacije o tome može li, primjerice, država članica pridonijeti troškovima prijevoza, hoće li povratnik moći iskoristiti program potpomognutog dobrovoljnog vraćanja ili može li se dobiti produljenje roka za ispunjenje odluke o vraćanju.
The returnee should also be informed of the obligation to leave the territory of the EU Member States and Schengen Associated countries, as well as of the consequences of not complying with the obligation to return in order to encourage such a person to depart voluntarily.
Povratnika bi trebalo obavijestiti i o obvezi napuštanja područja država članica EU-a i zemalja pridruženih Schengenu, kao i o posljedicama neispunjenja obveze vraćanja kako bi se takvu osobu potaknulo na dobrovoljni odlazak.
In accordance with Article 6(2) second subparagraph of the Employers Sanctions Directive, returnees shall be informed about their right under the said Directive to claim back payment of outstanding remuneration from their employer as well as about available complaint mechanisms.
U skladu s člankom 6. stavkom 2. podstavkom 2. Direktive o sankcijama za poslodavce, povratnike se obavješćuje o njihovom pravu u skladu s navedenom Direktivom da traže plaćanje nepodmirene naknade od poslodavca te o dostupnim mehanizmima za pritužbe.
This information could also be included in or attached to the return decision.
Te bi se informacije također mogle uključiti u odluku o vraćanju ili priložiti toj odluci.