natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, as indicated in the Communication from the Commission of 18 December 2013 entitled ‘A Clean Air Programme for Europe’ (the ‘revised TSAP’), significant negative impacts on and risks to human health and the environment remain.
Međutim, kako je navedeno u Komunikaciji Komisije od 18. prosinca 2013. pod naslovom „Program Čisti zrak za Europu” („revidirani TSAP”), značajni negativni učinci i rizici za ljudsko zdravlje i okoliš i dalje su prisutni.
The 7th Environment Action Programme [5] confirms the Union's long-term objective for air policy, to achieve levels of air quality that do not give rise to significant negative impacts on and risks to human health and the environment, and calls, to that end, for full compliance with the current air quality legislation of the Union, post-2020 strategic targets and actions, enhanced efforts in areas where the population and ecosystems are exposed to high levels of air pollutants, and reinforced synergies between air quality legislation and the Union's policy objectives that have been set, in particular, for climate change and biodiversity.
Sedmim programom djelovanja za okoliš [5] potvrđuje se dugoročni cilj Unije za politiku u području zraka radi postizanja razina kvalitete zraka koje ne dovode do značajnih negativnih učinaka i rizika za ljudsko zdravlje i okoliš, te se u tom cilju njime poziva na potpuno usklađivanje s postojećim zakonodavstvom Unije o kvaliteti zraka, strateške ciljeve i djelovanja nakon 2020., kao i na pojačane napore na područjima u kojima su stanovništvo i ekosustavi izloženi visokim razinama onečišćujućih tvari u zraku, i pojačane sinergije između zakonodavstva o kvaliteti zraka i ciljeva politike Unije koji su postavljeni, posebno, u pogledu klimatskih promjena i bioraznolikosti.
The revised TSAP sets out new strategic objectives for the period up to 2030 with a view to moving further towards the Union's long-term objective on air quality.
Revidiranim TSAP-om određeni su novi strateški ciljevi za razdoblje do 2030. s ciljem daljnjeg napretka prema dugoročnom cilju Unije o kvaliteti zraka.
Member States and the Union are parties to the United Nations Economic Commission for Europe (UNECE) Convention on Long-Range Transboundary Air Pollution of 1979 (the ‘LRTAP Convention’) and to several of its Protocols, including the Protocol to Abate Acidification, Eutrophication and Ground-level Ozone of 1999, which was revised in 2012 (the ‘revised Gothenburg Protocol’).
Države članice i Unija stranke su Konvencije Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz 1979. („Konvencija LRTAP”) i nekoliko njezinih protokola, uključujući Protokol o suzbijanju zakiseljavanja, eutrofikacije i prizemnog ozona iz 1999. koji je revidiran 2012. („revidirani Protokol iz Göteborga”).
As regards the year 2020 and thereafter, the revised Gothenburg Protocol sets out new emission reduction commitments, taking the year 2005 as a base year, for each party regarding sulphur dioxide, nitrogen oxides, non-methane volatile organic compounds, ammonia and fine particulate matter, promotes the reduction of emissions of black carbon and calls for the collection and maintenance of information on the adverse effects of air pollutant concentrations and depositions on human health and the environment and for participation in the effects-oriented programmes under the LRTAP Convention.
U odnosu na 2020. godinu i nakon nje, revidiranim Protokolom iz Göteborga za svaku se stranku utvrđuju nove obveze smanjenja emisija u pogledu sumporovog dioksida, dušikovih oksida, nemetanskih hlapivih organskih spojeva, amonijaka i sitnih lebdećih čestica u odnosu na 2005. kao baznu godinu, promiče se smanjenje emisija crnog ugljika i poziva se na prikupljanje i održavanje informacija o štetnim učincima koncentracije i taloženja onečišćujućih tvari u zraku na ljudsko zdravlje i okoliš, kao i na sudjelovanje u programima usmjerenima na učinke u okviru Konvencije LRTAP.
The national emission ceiling regime established by Directive 2001/81/EC should therefore be revised in order to align it with the international commitments of the Union and the Member States.
Režim nacionalnih gornjih granica emisija utvrđen Direktivom 2001/81/EZ trebalo bi stoga revidirati kako bi ga se uskladilo s međunarodnim obvezama Unije i država članica.
To that effect, the national emission reduction commitments for any year from 2020 to 2029 in this Directive are identical to those set in the revised Gothenburg Protocol.
U tu svrhu nacionalne obveze smanjenja emisija za svaku godinu od 2020. do 2029. u ovoj Direktivi identične su onima iz revidiranog Protokola iz Göteborga.
Member States should implement this Directive in a way that contributes effectively to achieving the Union's long-term objective on air quality, as supported by the guidelines of the World Health Organisation, and the Union's biodiversity and ecosystem protection objectives by reducing the levels and deposition of acidifying, eutrophifying and ozone air pollution below critical loads and levels as set out by the LRTAP Convention.
Države članice trebale bi provesti ovu Direktivu tako da se učinkovito doprinosi ostvarenju dugoročnog cilja Unije u području kvalitete zraka potkrijepljenog smjernicama Svjetske zdravstvene organizacije te ciljeva Unije o zaštiti bioraznolikosti i ekosustava smanjenjem razina i taloženja tvari koje onečišćuju zrak zakiseljavanjem, eutrofikacijom i ozonom ispod kritičnih opterećenja i razina, kako je utvrđeno Konvencijom LRTAP.
This Directive should also contribute to achieving, in a cost effective manner, the air quality objectives set out in Union legislation and to mitigating climate change impacts in addition to improving air quality globally and to improving synergies with Union climate and energy policies, while avoiding duplication of existing Union legislation.
Ovom Direktivom trebalo bi se na troškovno učinkovit način, uz poboljšanje kvalitete zraka na svjetskoj razini te poboljšanje sinergija s klimatskim i energetskim politikama Unije, doprinijeti i ostvarenju ciljeva kvalitete zraka utvrđenih u zakonodavstvu Unije i ublažavanju utjecaja klimatskih promjena, izbjegavajući pritom udvostručenje postojećeg zakonodavstva Unije.
This Directive also contributes to reducing the health-related costs of air pollution in the Union by improving Union citizens' well-being, as well as to favouring the transition to a green economy.
Ovom Direktivom također se doprinosi smanjenju troškova uzrokovanih onečišćenjem zraka u Uniji koji su povezani sa zdravljem tako što se poboljšava dobrobit građana Unije, kao i poticanju prelaska na zelenu ekonomiju.
This Directive should contribute to the progressive reduction of air pollution, building on reductions delivered by Union source-based air pollution control legislation which addresses emissions of specific substances.
Ovom Direktivom trebalo bi doprinijeti postupnom smanjenju onečišćenja zraka čime se nadograđuje na smanjenja ostvarena zakonodavstvom Unije za kontrolu onečišćenja zraka na izvoru koje se odnosi na emisije specifičnih tvari.
Union source-based air pollution control legislation should effectively deliver expected emission reductions.
Zakonodavstvom Unije o kontroli onečišćenja zraka na izvoru trebala bi se djelotvorno ostvariti očekivana smanjenja emisija.
Identifying and responding to non-effective Union source-based air pollution control legislation at an early stage is essential to achieving wider air quality objectives, as demonstrated by the discrepancy between real world emissions and test emissions of nitrogen oxides from EURO 6 diesel cars.
Utvrđivanje nedjelotvornog zakonodavstva Unije o kontroli onečišćenja zraka na izvoru i reakcija na njega u ranoj fazi od ključne je važnosti za postizanje širih ciljeva kvalitete zraka, što je vidljivo iz razlike između stvarnih emisija dušikovih oksida i emisija dušikovih oksida dobivenih laboratorijskim ispitivanjem iz dizelskih automobila EURO 6.
Member States should comply with the emission reduction commitments set out in this Directive from 2020 to 2029 and from 2030 onwards.
Države članice trebale bi poštovati obveze smanjenja emisija utvrđene u ovoj Direktivi od 2020. do 2029. i od 2030. nadalje.
In order to ensure demonstrable progress towards the 2030 commitments, Member States should identify indicative emission levels in 2025 which would be technically feasible and would not entail disproportionate costs, and should endeavour to comply with such levels.
Kako bi osigurale vidljiv napredak prema ispunjenju obveza za 2030., države članice trebale bi utvrditi okvirne razine emisija u 2025. koje bi bile tehnički izvedive i ne bi dovele do nerazmjernih troškova te bi trebale nastojati uskladiti se s takvim razinama.
Where the 2025 emissions cannot be limited in accordance with the determined reduction trajectory, Member States should explain the reasons for that deviation as well as the measures that would bring the Member States back on their trajectory in their subsequent reports to be prepared pursuant to this Directive.
Ako se emisije za 2025. ne mogu ograničiti u skladu s utvrđenom putanjom smanjenja, države članice u svojim naknadnim izvješćima, koja trebaju pripremiti na temelju ove Direktive, trebale bi navesti razloge za to odstupanje, kao i mjere kojima bi se države članice vratile na svoju putanju.
The national emission reduction commitments set out in this Directive for 2030 onwards are based on the estimated reduction potential of each Member State contained in the TSAP Report no 16 of January 2015 (‘TSAP 16’), on technical examination of the differences between national estimates and those in TSAP 16, and on the political objective to maintain the overall health impact reduction by 2030 (compared with 2005) as close as possible to that of the Commission proposal for this Directive.
Nacionalne obveze smanjenja emisija za 2030. i nadalje utvrđene u ovoj Direktivi temelje se na procijenjenom potencijalu smanjenja svake države članice iz izvješća TSAP-a br. 16 iz siječnja 2015. („TSAP 16”), na tehničkom ispitivanju razlika između nacionalnih procjena i onih iz TSAP-a 16 te na političkom cilju održavanja sveukupnog smanjenja učinaka na zdravlje do 2030. (u usporedbi s 2005.) što je moguće bliže prijedlogu Komisije za ovu Direktivu.
To enhance transparency, the Commission should publish the underlying assumptions used in TSAP 16.
S ciljem povećanja transparentnosti Komisija bi trebala objaviti temeljne pretpostavke upotrijebljene u TSAP-u 16.
Compliance with national emission reduction commitments should be assessed by reference to the specific methodological status at the time the commitment was set.
Usklađenost s nacionalnim obvezama smanjenja emisija trebala bi se procjenjivati s obzirom na specifični metodološki status u trenutku određivanja obveze.
Reporting requirements and emission reduction commitments should be based on national energy consumption and fuels sold.
Zahtjevi za izvješćivanje i obveze smanjenja emisija trebali bi se temeljiti na nacionalnoj potrošnji energije i prodanih goriva.
However, some Member States are able, under the LRTAP Convention, to use the national emission total calculated on the basis of fuels used in relation to the road transport sector as a basis for compliance.
Međutim, neke države članice mogu, na temelju Konvencije LRTAP, odabrati da kao temelj za usklađenost upotrijebe ukupnu nacionalnu emisiju izračunanu na temelju upotrijebljenih goriva u sektoru cestovnog prometa.
That option should be kept in this Directive in order to ensure coherence between international and Union law.
Ta bi se mogućnost trebala zadržati u ovoj Direktivi kako bi se osigurala koherentnost između međunarodnog prava i prava Unije.
In order to address some of the uncertainties inherent in setting national emission reduction commitments, the revised Gothenburg Protocol includes flexibilities which should be incorporated into this Directive.
Kako bi se riješile neke neizvjesnosti svojstvene utvrđivanju nacionalnih obveza smanjenja emisija, u revidirani Protokol iz Göteborga uključene su fleksibilnosti koje bi trebalo unijeti u ovu Direktivu.
In particular, the revised Gothenburg Protocol establishes a mechanism to adjust national emission inventories and to average national annual emissions for a maximum of three years where certain conditions are met.
Revidiranim Protokolom iz Göteborga posebice se uspostavlja mehanizam za prilagodbu inventara nacionalnih emisija i za izračun prosjeka godišnjih nacionalnih emisija za najviše tri godine ako su ispunjeni određeni uvjeti.
In addition, flexibilities should be laid down in this Directive where it imposes a reduction commitment which exceeds the cost-effective reduction identified in TSAP 16 and also to assist Member States in case of sudden and exceptional events related to energy generation or supply provided that specific conditions are met.
Osim toga, u ovoj Direktivi trebalo bi utvrditi fleksibilnosti kada se njome nameće obveza smanjenja koja prekoračuje troškovno učinkovito smanjenje utvrđeno u TSAP-u 16 te za pomoć državama članicama u slučaju iznenadnih i iznimnih događaja povezanih s proizvodnjom energije ili opskrbom energijom pod uvjetom da su ispunjeni određeni uvjeti.
The use of those flexibilities should be monitored by the Commission while taking into account guidance developed under the LRTAP Convention.
Komisija bi trebala pratiti uporabu tih fleksibilnosti uzimajući u obzir smjernice razvijene u okviru Konvencije LRTAP.
For the purposes of assessing applications for adjustments, the emission reduction commitments for the period between 2020 and 2029 should be considered to have been set on 4 May 2012, the date when the Gothenburg Protocol was revised.
Za potrebe procjene zahtjevâ za prilagodbe, trebalo bi smatrati da su obveze smanjenja emisija za razdoblje od 2020. do 2029. bile utvrđene 4. svibnja 2012., odnosno na dan kada je revidiran Protokol iz Göteborga.
Each Member State should draw up, adopt and implement a national air pollution control programme with a view to complying with its emission reduction commitments, and to contributing effectively to the achievement of the air quality objectives.
Svaka država članica trebala bi izraditi, donijeti i provesti nacionalni program kontrole onečišćenja zraka radi poštovanja svojih obveza smanjenja emisija i učinkovitog doprinosa ostvarenju ciljeva kvalitete zraka.
National air pollution control programmes should, to that end, contribute to the successful implementation of air quality plans established under Article 23 of Directive 2008/50/EC of the European Parliament and of the Council [6].
Nacionalnim programima kontrole onečišćenja zraka trebalo bi se u tom smislu doprinijeti uspješnoj provedbi planova za kvalitetu zraka utvrđenih na temelju članka 23. Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [6].
In order to reduce emissions from anthropogenic sources, national air pollution control programmes should consider measures applicable to all relevant sectors, including agriculture, energy, industry, road transport, inland shipping, domestic heating and use of non-road mobile machinery and solvents.
Kako bi se smanjile emisije iz antropogenih izvora, nacionalnim programima kontrole onečišćenja zraka trebalo bi uzeti u obzir mjere primjenjive na sve relevantne sektore, uključujući poljoprivredu, energetiku, industriju, cestovni promet, unutarnji brodski promet, grijanje u kućanstvima te uporabu izvancestovnih pokretnih strojeva i otapala.
However, Member States should be entitled to decide on the measures to adopt in order to comply with the emission reduction commitments set out in this Directive.
Međutim, države članice trebale bi imati pravo odlučivanja o mjerama koje treba donijeti za poštovanje obveza smanjenja emisija utvrđenih u ovoj Direktivi.
In drawing up national air pollution control programmes, Member States should take into account best practices in addressing, inter alia, the most harmful pollutants within the scope of this Directive with respect to sensitive human population groups.
Pri izradi nacionalnih programa kontrole onečišćenja zraka države članice trebale bi uzeti u obzir najbolje prakse u traženju rješenja za, među ostalim, najštetnije onečišćujuće tvari u području primjene ove Direktive, a u odnosu na osjetljive skupine stanovništva.
Agriculture makes an important contribution to atmospheric ammonia and fine particulate matter emissions.
Poljoprivredom se znatno doprinosi atmosferskim emisijama amonijaka i sitnih lebdećih čestica.
In order to reduce those emissions, national air pollution control programmes should include measures applicable to the agricultural sector.
Kako bi se te emisije smanjile, u nacionalne programe kontrole onečišćenja zraka trebale bi biti uključene mjere primjenjive na poljoprivredni sektor.
Such measures should be cost-effective and based on specific information and data, taking account of scientific progress and previous measures undertaken by Member States.
Takve mjere trebale bi biti troškovno učinkovite i temeljiti se na specifičnim informacijama i podacima, uzimajući u obzir znanstveni napredak i mjere koje su države članice prethodno poduzele.
The common agricultural policy offers the possibility for Member States to contribute to air quality with specific measures.
Zajedničkom poljoprivrednom politikom državama članicama pruža se mogućnost da posebnim mjerama doprinesu kvaliteti zraka.
Future evaluation will provide a better understanding of the effects of those measures.
Budućom evaluacijom omogućit će se bolje razumijevanje učinaka tih mjera.
Improvements in air quality should be achieved through proportionate measures.
Poboljšanja u kvaliteti zraka trebalo bi postići razmjernim mjerama.
When taking measures to be included in national air pollution control programmes which are applicable to the agricultural sector, Member States should ensure that their impacts on small farms are fully taken into account in order to limit, as much as possible, any additional costs.
Poduzimajući mjere koje treba unijeti u nacionalne programe kontrole onečišćenja zraka, a koje su primjenjive na poljoprivredni sektor, države članice trebale bi osigurati da se njihov utjecaj na mala poljoprivredna gospodarstva u potpunosti uzme u obzir kako bi se što je više moguće ograničili svi dodatni troškovi.
Where certain measures taken under national air pollution control programmes aimed at preventing emissions in the agricultural sector are eligible for financial support, in particular measures by farms requiring significant changes of practices or significant investments, the Commission should facilitate access to such financial support and to other available Union funding.
Ako određene mjere poduzete u skladu s nacionalnim programima kontrole onečišćenja zraka s ciljem sprečavanja emisija u poljoprivrednom sektoru ispunjavaju uvjete za financijsku potporu, osobito mjere koje poduzimaju poljoprivredna gospodarstva za koje su potrebne značajne promjene praksi ili značajna ulaganja, Komisija bi trebala olakšati pristup takvoj financijskoj potpori i drugom dostupnom financiranju Unije.
In order to reduce emissions, Member States should consider supporting the shift of investments to clean and efficient technologies.
Kako bi smanjile emisije, države članice trebale bi razmotriti potporu prijelazu na ulaganja u čiste i učinkovite tehnologije.
Innovation can help to improve sustainability and to solve problems at source by improving sectoral responses to air quality challenges.
Inovacije mogu pomoći u poboljšanju održivosti i rješavanju problema na izvoru poboljšavanjem sektorskih odgovora na izazove povezane s kvalitetom zraka.
National air pollution control programmes, including the analysis supporting the identification of policies and measures, should be regularly updated.
Trebalo bi redovno ažurirati nacionalne programe kontrole onečišćenja zraka, uključujući analizu za potporu određivanju politika i mjera.
In order to draw up well informed national air pollution control programmes and any significant updates, Member States should make those programmes and updates subject to consultation with the public and competent authorities at all levels and at a time when all options regarding policies and measures remain open.
Kako bi izradile nacionalne programe kontrole onečišćenja zraka s čvrstim temeljima i njihove moguće ažurirane verzije, države članice trebale bi te programe i njihove ažurirane verzije podvrgnuti savjetovanju s javnošću i s nadležnim tijelima na svim razinama te u vrijeme dok su još sve opcije u pogledu politika i mjera otvorene.
Member States should engage in transboundary consultations where the implementation of their programmes could affect the air quality in another Member State or third country, in accordance with the requirements set out in Union and international law, including the UNECE Convention on Environmental Impact Assessment in a Transboundary Context (the ‘Espoo Convention’) of 1991 and its Protocol on Strategic Environmental Assessment of 2003.
Ako bi provedba njihovih programa mogla utjecati na kvalitetu zraka u drugoj državi članici ili trećoj zemlji, države članice trebale bi pokrenuti prekogranična savjetovanja, u skladu sa zahtjevima utvrđenima u pravu Unije i međunarodnom pravu, među ostalim u Konvenciji UNECE-a o procjeni utjecaja na okoliš preko državnih granica („Konvencija iz Espooa”) iz 1991. i njezinom Protokolu o strateškoj procjeni okoliša iz 2003.
The aim of this Directive, inter alia, is to protect human health.
Cilj je ove Direktive, među ostalim, zaštititi ljudsko zdravlje.
As the Court of Justice has pointed out on numerous occasions, it would be incompatible with the binding effect which the third paragraph of Article 288 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) ascribes to a directive to exclude, in principle, the possibility of an obligation imposed by a directive from being relied on by persons concerned.
Kako je Sud istaknuo u više navrata, bilo bi u suprotnosti s obvezujućim učinkom, koji se pridaje direktivi člankom 288. trećim stavkom Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), u načelu isključiti mogućnost da se osobe kojih se to tiče pozivaju na obvezu koja se nameće direktivom.
That consideration applies particularly in respect of a directive which has the objective of controlling and reducing atmospheric pollution and which is designed, therefore, to protect human health.
To se razmatranje osobito primjenjuje u pogledu direktive čiji je cilj kontrola i smanjenje atmosferskog onečišćenja i koja je stoga namijenjena zaštiti ljudskog zdravlja.
Member States should prepare and report national emission inventories and projections as well as informative inventory reports for all air pollutants covered by this Directive, which should then enable the Union to comply with its reporting duties under the LRTAP Convention and its Protocols.
Države članice trebale bi pripremati nacionalne inventare i projekcije emisija, kao i informativna izvješća o inventaru te o njima izvješćivati za sve onečišćujuće tvari u zraku obuhvaćene ovom Direktivom, što bi Uniji trebalo omogućiti da poštuje svoje obveze izvješćivanja u okviru Konvencije LRTAP i njezinih protokola.
In order to preserve overall consistency for the Union as a whole, Member States should ensure that their reporting to the Commission of their national emission inventories and projections as well as informative inventory reports are fully consistent with their reporting under the LRTAP Convention.
Radi održavanja sveukupne dosljednosti za Uniju u cjelini, države članice trebale bi osigurati da njihovo izvješćivanje Komisiji o njihovim nacionalnim inventarima i projekcijama emisija kao i informativnim izvješćima o inventaru bude potpuno usklađeno s njihovim izvješćivanjem u okviru Konvencije LRTAP.