natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Most of the validation studies supporting this test method specified necropsy 2 or 3 hours following administration of the final dose.
U većini validacijskih studija na kojima se temelji ova ispitna metoda navodi se provedba obdukcije dva ili tri sata nakon primjene posljednje doze.
Most studies in the published literature describe administration of the final dose between 2 and 6 hours prior to sacrifice.
U većini objavljenih studija opisuje se davanje posljednje doze između dva i šest sati prije usmrćivanja životinje.
Therefore, these experiences were used as the basis for the recommendation in the test method that, in the absence of data indicating otherwise, the final dose should be administered at a specified time point between 2 and 6 hours prior to necropsy.
Stoga su u ovoj ispitnoj metodi ta iskustva poslužila kao osnova za preporuku da bi posljednju dozu trebalo dati u određenom trenutku dva do šest sati prije obdukcije ako ne postoje podaci na temelju kojih bi trebalo postupiti drukčije.
There are no identifiable study data that examine the sensitivity of the test for the detection of short-lived DNA damage following administration in food or drinking water compared to administration by gavage.
Ne postoje potvrđeni podaci iz studija koji govore o osjetljivosti testa za otkrivanje kratkotrajnih oštećenja DNK nakon primjene putem hrane ili vode za piće u usporedbi s primjenom sondom.
DNA damage has been detected following administration in feed and drinking water, but there are relatively few such reports compared to the much greater experience with gavage and i.p. administration.
Oštećenja DNK otkrivena su nakon primjene tvari putem hrane i vode za piće, ali izvješća o ispitivanjima u kojima je upotrijebljen taj put primjene relativno su malobrojna u usporedbi s mnogo većim iskustvom u primjeni sondom i intraperitonealno.
Thus the sensitivity of the assay may be reduced for chemicals which induce short-lived damage administered through feed or drinking water.
Stoga osjetljivost testa može biti smanjena u slučaju kemikalija koje izazivaju kratkotrajna oštećenja ako se primijene putem hrane ili vode za piće.
No inter-laboratory studies have been conducted in tissues other than liver and stomach, therefore no recommendation has been established for how to achieve a sensitive and reproducible response in tissues other than liver, such as expected positive and negative control ranges.
S obzirom na to da nisu provedena međulaboratorijska istraživanja na drugim tkivima osim na jetri i želucu, nije utvrđena preporuka o tome kako postići osjetljiv i obnovljiv odgovor u drugim tkivima osim jetre, poput očekivanih raspona za pozitivne i negativne kontrole.
For the liver, agreement on setting a lower limit to the negative control value also could not be reached.
Kad je riječ o jetri, isto se tako nije mogao postići dogovor o snižavanju granične vrijednosti za negativnu kontrolu.
Although there are several publications demonstrating the confounding effect of cytotoxicity in vitro, very little data have been published in vivo and therefore no single measure of cytotoxicity could be recommended.
Iako postoji više publikacija u kojima se pokazuje zbunjujući učinak citotoksičnosti in vitro, objavljeno je vrlo malo podataka in vivo te stoga nije moguće preporučiti neku jedinstvenu mjeru citotoksičnosti.
Histopathological changes such as inflammation, cell infiltration, apoptotic or necrotic changes have been associated with increases in DNA migration however, as demonstrated by the JaCVAM validation trial (OECD, 2014), these changes do not always result in positive comet findings and consequently no definitive list of histopathological changes that are always associated with increased DNA migration is available.
Histopatološke promjene poput upale, infiltracije stanica, apoptotskih ili nekrotskih promjena povezane su s povećanom migracijom DNK, ali kako je pokazalo validacijsko ispitivanje što ga je proveo JaCVAM (OECD, 2014.), te promjene nisu uvijek popraćene pozitivnim rezultatima u komet-testu te stoga ne postoji konačan popis histopatoloških promjena koje su uvijek povezane s povećanom migracijom DNK.
Hedgehogs (or clouds, ghost cells) have previously been suggested as an indicator of cytotoxicity, however, the etiology of the hedgehogs is uncertain.
Fantomske stanice (hedgehogs, clouds, ghost cells) prethodno su bile predložene kao indikator citotoksičnosti, ali njihova se etiologija ne može sa sigurnošću utvrditi.
Data exist which suggest that they can be caused by chemical-related cytotoxicity, mechanical/enzyme-induced damage initiated during sample preparation (Guerard et al., 2014) and/or a more extreme effect of test chemical genotoxicity.
Prema nekim podacima one mogu nastati zbog citotoksičnosti povezane s kemikalijom, mehaničkog / enzimski induciranog oštećenja započetog tijekom pripreme uzoraka (Guerard et al., 2014.) i/ili ekstremnijeg učinka genotoksičnosti ispitivane kemikalije.
Other data seem to show they are due to extensive, but perhaps repairable DNA damage (Lorenzo et al., 2013).
Prema drugim podacima čini se da su posljedica opsežnog, ali možda popravljivog oštećenja DNK (Lorenzo et al., 2013.).
Tissues or cell nuclei have been successfully frozen for later analysis.
Tkiva ili stanične jezgre mogu se uspješno zamrznuti za kasnije analize.
This usually results in a measurable effect on the response to the vehicle and positive control (Recio et al., 2010; Recio at al., 2012; Jackson at al., 2013).
To obično dovodi do mjerljivog učinka na odgovor na nosač i pozitivnu kontrolu (Recio et al., 2010.; Recio at al., 2012.; Jackson at al., 2013.).
If used, the laboratory should demonstrate competency in freezing methodologies and confirm acceptable low ranges of % tail DNA in target tissues of vehicle treated animals, and that positive responses can still be detected.
Ako laboratorij primjenjuje metode zamrzavanja, trebao bi dokazati osposobljenost za njihovo izvođenje i potvrditi prihvatljive niske raspone postotaka DNK u repu kometa u ciljnim tkivima životinja tretiranih nosačem, te da se i dalje mogu otkriti pozitivni odgovori.
In the literature, the freezing of tissues has been described using different methods.
U literaturi su opisane različite metode zamrzavanja tkiva.
However, currently there is no agreement on how to best freeze and thaw tissues, and how to assess whether a potentially altered response may affect the sensitivity of the test.
Međutim, trenutačno ne postoji suglasnost o tome kako je najbolje zamrznuti i odmrznuti tkiva te kako procijeniti može li potencijalno izmijenjen odgovor utjecati na osjetljivost testa.
Recent work demonstrates that the list of critical variables is expected to continue to become shorter and the parameters for critical variables more precisely defined (Guerard et al., 2014).
Najnoviji radovi pokazuju da se može očekivati da će popis kritičnih varijabli postajati sve kraći te da će parametri za kritične varijable biti preciznije definirani (Guerard et al., 2014.).
In Part C, Chapter C.13 is replaced by the following:
U dijelu C poglavlje C.13. zamjenjuje se sljedećim:
Bioaccumulation in Fish: Aqueous and Dietary Exposure
Bioakumulacija u ribama: vodeno izlaganje ili izlaganje kroz hranu
This test method (TM) is equivalent to OECD test guideline (TG) 305 (2012).
Ova ispitna metoda (IM) odgovara Smjernici OECD-a za ispitivanje (TG) 305 (2012.).
The major goal of this revision of test method is two-fold.
Ova revizija ispitne metode ima dva ključna cilja.
Firstly, it is intended to incorporate a dietary bioaccumulation [20] test suitable for determining the bioaccumulation potential of substances with very low water solubility.
Kao prvo, namjerava se uključiti ispitivanje bioakumulacije kroz hranu [20] radi otkrivanja potencijala bioakumulacije tvari vrlo niske topljivosti u vodi.
Secondly, it is intended to create a test method that, when appropriate, utilises fewer fish for animal welfare reasons, and that is more cost-effective.
Kao drugo, namjerava se osmisliti ispitnu metodu pri kojoj se, prema potrebi, upotrebljava manje riba radi dobrobiti životinja i veće isplativosti.
In the years since adoption of the consolidated test method C.13 (1), numerous substances have been tested, and considerable experience has been gained both by laboratories and by regulatory authorities.
U godinama nakon donošenja konsolidirane ispitne metode C.13. (1.) ispitane su brojne tvari te su laboratoriji i regulatorna tijela stekli znatno iskustvo.
This has led to the conviction that the complexity of the test can be reduced if specific criteria are met (cf. paragraph 88), and that a tiered approach is possible.
To je dovelo do uvjerenja da je moguće smanjiti složenost ispitivanja ako su ispunjeni određeni kriteriji (vidjeti stavak 88.) i da je moguć slojevit pristup.
Experience has also shown that biological factors such as growth and fish lipid content can have a strong impact on the results and may need to be taken into account.
Iz iskustva je vidljivo i da biološki čimbenici poput rasta i sadržaja lipida u ribi mogu u velikoj mjeri utjecati na rezultate i možda ih treba uzeti u obzir.
In addition, it has been recognised that testing very poorly water soluble substances may not be technically feasible.
Nadalje, prihvaćena je činjenica da ispitivanje tvari vrlo niske topljivosti u vodi možda nije tehnički izvedivo.
In addition, for substances with very low water solubility in the aquatic environment, exposure via water may be of limited importance in comparison to the dietary route.
Usto, kod tvari vrlo niske topljivosti u vodnom okruženju vodeno izlaganje može biti manje važno u usporedbi s izlaganjem kroz hranu.
This has led to the development of a test method in which fish are exposed via their diet (cf. paragraph 7-14 and 97 onwards).
To je dovelo do razvoja ispitne metode u kojoj se upotrebljava izlaganje riba putem hrane (vidjeti stavke od 7. do 14. i 97. nadalje).
Validation (ring test) of the dietary exposure test was conducted in 2010 (51).
Validacija (međulaboratorijski (ring) test) ispitivanja izlaganjem kroz hranu provedena je 2010. (51.).
The main changes include:
Neke su od glavnih promjena sljedeće:
The testing of only one test concentration can be considered sufficient, when it is likely that the bioconcentration factor (BCF) is independent of the test concentration.
može se smatrati dovoljnim ispitivanje samo jedne ispitne koncentracije kad je vjerojatno da faktor biokoncentracije (BCF) ne ovisi o ispitnoj koncentraciji,
A minimised aqueous exposure test design in which a reduced number of sample points is possible, if specific criteria are met.
ispitivanje smanjenim vodenim izlaganjem u kojem je moguća smanjena količina točki uzorkovanja ako su ispunjeni određeni kriteriji,
Fish lipid content should be measured so that BCF can be expressed on a 5 % lipid content basis.
sadržaj lipida u ribi trebalo bi mjeriti tako da se BCF može izraziti na temelju sadržaja lipida od 5 %,
Greater emphasis on kinetic BCF estimation (when possible) next to estimating the BCF at steady state.
veći naglasak na procjeni kinetičkog BCF-a (kad je to moguće) u usporedbi s procjenom faktora bioakumulacije u stabilnom stanju,
For certain groups of substances, a dietary exposure test will be proposed, where this is considered more suitable than an aqueous exposure test.
za određene će se skupine tvari predložiti ispitivanje izlaganjem kroz hranu ako ga se smatra primjerenijim od ispitivanja vodenim izlaganjem,
Fish weight should be measured so that BCFk can be corrected for growth dilution.
masa ribe trebala bi se mjeriti tako da je moguće ispraviti BCFk u odnosu na razrjeđenje zbog rasta ribe.
Before carrying out any of the bioaccumulation tests, the following information about the test substance should be known:
Prije ispitivanja bioakumulacije moraju biti poznate sljedeće informacije o ispitivanoj tvari:
Sensitivity of the analytical technique for measuring tissue and aqueous or food concentrations of both the test substance and possible metabolites (cf. paragraph 65).
osjetljivost analitičke tehnike za mjerenje koncentracija u tkivu te koncentracija u vodi ili hrani za ispitivanu tvar i moguće metabolite (vidjeti stavak 65.);
Solubility in water [TM A.6; (2)]; this should be determined in accordance with a method that is appropriate for the (estimated) range of the solubility to obtain a reliable value.
topljivost u vodi [ispitna metoda A.6.; (2)]; trebalo bi je utvrditi u skladu s metodom koja je primjerena za (procijenjeni) raspon topljivosti kako bi se dobila pouzdana vrijednost.
For hydrophobic substances, this will generally be the column elution method.
Za hidrofobne tvari to će uglavnom biti metoda eluiranja kolone;
n-Octanol-water partition coefficient, KOW [21] [TMs A.8 (4), A.24 (5), A.23 (6)]; or other suitable information on partitioning behaviour (e.g. sorption to lipids, KOC); this should be determined in accordance with a method that is appropriate for the (estimated) range of the KOW to obtain a reliable value.
podjelni koeficijent n-oktanol-voda, KOW [21] [ispitne metode A.8. (4.), A.24. (5.), A.23. (6.)]; ili druge primjerene informacije o ponašanju pri podjeli (npr. sorpcija u lipide, KOC); to bi trebalo utvrditi u skladu s metodom koja je primjerena za (procijenjeni) raspon KOW kako bi se dobila pouzdana vrijednost.
For hydrophobic substances, this will generally be the slow-stirring method [TM A.23 (6)];
Za hidrofobne tvari to će uglavnom biti metoda sporog miješanja [ispitna metoda A.23. (6.)];
Substance stability in water (hydrolysis [TM C.7 (7)]);
stabilnost tvari u vodi (hidroliza [ispitna metoda C.7. (7.)]);
Substance stability in food (specifically when a dietary exposure test approach is chosen);
stabilnost tvari u hrani (posebno ako je odabrano ispitivanje izlaganjem kroz hranu);
Information on phototransformation relevant for the irradiation conditions in the test (8);
informacije o fototransformaciji relevantne za uvjete ozračivanja u ispitivanju (8.);
Surface tension (i.e. for substances where the log KOW cannot be determined) [TM A.5 (9)];
površinska napetost (tj. za tvari kod kojih nije moguće utvrditi vrijednost log KOW) [ispitna metoda A.5. (9.)];
Vapour pressure [TM A.4 (10)];
tlak pare [ispitna metoda A.4. (10.)];
Any information on biotic or abiotic degradation in water, such as (but not restricted to) ready biodegradability [TMs C.4 parts II to VII (11), C.29 (12)], where appropriate;
sve informacije o biotičkoj ili abiotičkoj razgradnji u vodi poput (ali ne isključivo) lake biorazgradivosti [ispitne metode C.4. dijelovi od II. do VII. (11.), C.29. (12.)], prema potrebi;
Information on metabolites: structure, log KOW, formation and degradability, where appropriate;
informacije o metabolitima: struktura, vrijednost log KOW, formacija i razgradivost, prema potrebi;
Independent of the chosen exposure method or sampling scheme, this test method describes a procedure for characterising the bioaccumulation potential of substances in fish.
Neovisno o odabranoj metodi izlaganja ili programu uzorkovanja, ova se ispitna metoda odnosi na postupak određivanja potencijala bioakumulacije tvari u ribama.
Although flow-through test regimes are much to be preferred, semi-static regimes are permissible, provided that the validity criteria (cf. paragraphs 24 and 113) are satisfied.
Iako se prednost daje režimima protočnog ispitivanja, dopušteni su i polustatički režimi, uz uvjet da su ispunjeni kriteriji valjanosti (vidjeti stavke 24. i 113.).
In the dietary exposure route, the flow-through system is not necessary to maintain aqueous concentrations of the tested substance, but will help maintain adequate dissolved oxygen concentrations and help ensure clean water and remove influences of e.g. excretion products.
Kod načina izlaganja kroz hranu sustav protočnog ispitivanja nije potreban za održavanje koncentracija ispitivane tvari u vodi, ali pomoći će pri održavanju prikladnih koncentracija otopljenog kisika i osiguranju čistoće vode te uklanjanju utjecaja, na primjer, proizvoda izlučivanja.
Independent of the chosen test method, sufficient details are given in this test method for performing the test while allowing adequate freedom for adapting the experimental design to the conditions in particular laboratories and for varying characteristics of test substances.
Neovisno o odabranoj ispitnoj metodi, u ovoj se ispitnoj metodi pružaju dostatne pojedinosti za provođenje ispitivanja, istovremeno omogućujući odgovarajuću slobodu za prilagodbu plana izvođenja pokusa uvjetima u određenim laboratorijima i različitim obilježjima ispitivanih tvari.
The aqueous exposure test is most appropriately applied to stable organic substances with log KOW values between 1,5 and 6,0 (13) but may still be applied to strongly hydrophobic substances (having log KOW > 6,0), if a stable and fully dissolved concentration of the test substance in water can be demonstrated.
Ispitivanje vodenim izlaganjem najbolje se primjenjuje na stabilne organske tvari čije su vrijednosti log KOW između 1,5 i 6,0 (13.), ali može ga se primijeniti i na izrazito hidrofobne tvari (čija je vrijednost log KOW viša od 6,0) ako se može dokazati stabilna i potpuno otopljena koncentracija ispitivane tvari u vodi.
If a stable concentration of the test substance in water cannot be demonstrated, an aqueous study would not be appropriate thus the dietary approach for testing the substance in fish would be required (although interpretation and use of the results of the dietary test may depend on the regulatory framework).
Ako nije moguće dokazati stabilnu koncentraciju ispitivane tvari u vodi, ispitivanje vodenim izlaganjem nije odgovarajuće te bi za ispitivanje tvari u ribama trebalo primijeniti pristup kroz hranu (iako tumačenje i upotreba rezultata ispitivanja kroz hranu može ovisiti o regulatornom okviru).
Pre-estimates of the bioconcentration factor (BCF, sometimes denoted as KB) for organic substances with log KOW values up to about 9,0 can be obtained using the equation of Bintein et al.
Prethodne procjene faktora biokoncentracije (BCF, ponekad ga se označuje s KB) za organske tvari čije vrijednosti log KOW iznose do otprilike 9,0 moguće je dobiti upotrebom jednadžbe iz Bintein et al. (14.).
The pre-estimate of the bioconcentration factor for such strongly hydrophobic substances may be higher than the steady-state bioconcentration factor (BCFSS) value expected to be obtained from laboratory experiments, especially when a simple linear model is used for the pre-estimate.
Prethodna procjena faktora biokoncentracije za takve izrazito hidrofobne tvari može biti viša od vrijednosti faktora biokoncentracije u stabilnom stanju (BCFSS) koja se očekuje dobiti iz laboratorijskih pokusa, posebno kad se za prethodne procjene upotrebljava jednostavni linearni model.
Parameters which characterise the bioaccumulation potential include the uptake rate constant (k1), loss rate constants including the depuration rate constant (k2), the steady-state bioconcentration factor (BCFSS), the kinetic bioconcentration factor (BCFK) and the dietary biomagnification factor (BMF) [22].
U parametre značajne za potencijal bioakumulacije uključeni su konstanta brzine apsorpcije (k1), konstanta brzine gubitka uključujući konstantu brzine izlučivanja (k2), faktor biokoncentracije u stabilnom stanju (BCFSS), kinetički faktor biokoncentracije (BCFK) i faktor biomagnifikacije kroz hranu (BMF) [22].
Radiolabelled test substances can facilitate the analysis of water, food and fish samples, and may be used to determine whether identification and quantification of metabolites will be necessary.
Radioaktivno obilježene ispitivane tvari mogu olakšati analizu uzoraka vode, hrane i riba te se mogu upotrijebiti pri utvrđivanju potrebe za identifikacijom i kvantifikacijom metabolita.
If total radioactive residues are measured alone (e.g. by combustion or tissue solubilisation), the BCF or BMF is based on the total of the parent substance, any retained metabolites and also assimilated carbon.
Ako se ukupni radioaktivni ostatci mjere zasebno (npr. izgaranjem ili otapanjem tkiva), vrijednost BCF ili BMF temelji se na ukupnoj polaznoj tvari, zadržanim metabolitima i asimiliranom ugljiku.
BCF or BMF values based on total radioactive residues may not, therefore, be directly comparable to a BCF or BMF derived by specific chemical analysis of the parent substance only.
Vrijednosti BCF ili BMF koje se temelje na ukupnim radioaktivnim ostatcima stoga ne moraju biti izravno usporedive s vrijednostima BCF ili BMF dobivenima posebnom analizom samo polazne tvari.
Separation procedures, such as TLC, HPLC or GC [23] may be employed before analysis in radiolabelled studies in order to determine BCF or BMF based on the parent substance.
Postupci odvajanja kao što su TLC, HPLC ili GC [23] mogu se primijeniti prije analize u radioaktivno obilježenim ispitivanjima radi utvrđivanja vrijednosti BCF ili BMF na temelju polazne tvari.
When separation techniques are applied, identification and quantification of parent substance and relevant metabolites should be performed [24] (cf. paragraph 65) if BCF or BMF is to be based upon the concentration of the parent substance in fish and not upon total radiolabelled residues.
Kad se primjenjuju tehnike odvajanja potrebno je identificirati i kvantificirati polaznu tvar i relevantne metabolite [24] (vidjeti stavak 65.) ako se vrijednost BCF ili BMF temelji na koncentraciji polazne tvari u ribama, a ne na ukupnim radioaktivno obilježenim ostatcima.
It is also possible to combine a fish metabolism or in vivo distribution study with a bioaccumulation study by analysis and identification of the residues in tissues.
Moguće je i kombinirati ispitivanja ribljeg metabolizma ili in vivo distribucije s ispitivanjem bioakumulacije analizom i identificiranjem ostataka u tkivima.
The possibility of metabolism can be predicted by suitable tools (e.g. OECD QSAR toolbox (15) and proprietary QSAR programs).
Mogućnosti metabolizma moguće je predvidjeti s pomoću odgovarajućih alata (npr. OECD-ov alat QSAR (15.) i vlastiti QSAR programi).
The decision on whether to conduct an aqueous or dietary exposure test, and in what set-up, should be based on the factors in paragraph 3 considered together with the relevant regulatory framework.
Odluku o tome hoće li se i kako ispitivanje provesti vodenim izlaganjem ili izlaganjem kroz hranu trebalo bi temeljiti na čimbenicima iz stavka 3. razmotrenima zajedno s relevantnim regulatornim okvirom.
For example, for substances, which have a high log KOW but still show appreciable water solubility with respect to the sensitivity of available analytical techniques, an aqueous exposure test should be considered in the first instance.
Na primjer, za tvari čija je vrijednost log KOW visoka, ali ipak pokazuju znatnu topljivost u vodi u odnosu na osjetljivost dostupnih analitičkih tehnika trebalo bi u prvom redu razmotriti ispitivanje vodenim izlaganjem.
However it is possible that information on water solubility is not definitive for these hydrophobic types of substances, so the possibility of preparing stable, measurable dissolved aqueous concentrations (stable emulsions are not allowed) applicable for an aqueous exposure study should be investigated before a decision is made on which test method to use (16).
Međutim, moguće je da informacije u pogledu topljivosti u vodi tih hidrofobnih vrsta tvari nisu konačne pa je mogućnost pripremanja stabilnih, mjerljivih otopljenih vodenih koncentracija (stabilne emulzije nisu dopuštene) odgovarajućih za ispitivanje vodenim izlaganjem potrebno istražiti prije donošenja odluke o ispitnoj metodi koju će se upotrijebiti (16.).
It is not possible to give exact prescriptive guidance on the method to be used based on water solubility and octanol-water partition coefficient “cut off” criteria, as other factors (analytical techniques, degradation, adsorption, etc.) can have a marked influence on method applicability for the reasons given above.
Nije moguće pružiti točne obvezujuće smjernice o metodi koju treba upotrijebiti na temelju graničnih kriterija topljivosti u vodi i podjelnog koeficijenta oktanol-voda jer drugi čimbenici (analitičke tehnike, razgradnja, adsorpcija itd.) mogu znatno utjecati na primjenjivost metode iz prethodno navedenih razloga.