natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court has indeed made clear in its Altmark judgment that ‘payment by a Member State of compensation for the loss incurred by an undertaking without the parameters of such compensation having been established in advance beforehand, where it turns out that after the event that the operation of certain services in connection with the discharge of public service obligations was not economically viable, constitutes a financial measure which falls within the concept of State aid within the meaning of 107§1 of the TFEU’ [13].
Sud je u svojoj presudi u predmetu Altmark jasno utvrdio da „ako država članica poduzetniku plati naknadu za gubitak a da nije unaprijed utvrdila parametre za takvu naknadu i ako se nakon toga pokaže da obavljanje određenih usluga povezanih s izvršavanjem obveze obavljanja javnih usluga nije bilo gospodarski održivo, to plaćanje čini financijsku mjeru koja je obuhvaćena pojmom državnih potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a” [13].
The Commission therefore concludes that the notified measure does not meet the second Altmark condition.
Komisija stoga zaključuje da prijavljena mjera ne ispunjava drugi uvjet iz presude u predmetu Altmark.
Third Altmark condition
Treći uvjet iz presude u predmetu Altmark
As regards the third Altmark condition, the Commission considers first of all that, when an undertaking carries out both activities which are subject to PSOs and activities which are not subject to PSOs, it is not possible to determine precisely what are the costs incurred in the discharge of PSOs in the absence of a proper separation of account between the different activities of the provider.
Kada je riječ o trećem uvjetu iz presude u predmetu Altmark, Komisija smatra da kada poduzetnik obavlja djelatnosti koje podliježu obvezi obavljanja javnih usluga i djelatnosti koje ne podliježu toj obvezi nije moguće precizno utvrditi koji su troškovi nastali izvršavanjem obveze obavljanja javnih usluga ako pružatelj usluga ne vodi odvojeno računovodstvo za različite djelatnosti.
In the present instance, the Italian authorities have argued that Arfea did not implement a proper separation of account between its activities allegedly subject to PSOs imposed by the Piedmont Region and its other activities.
U ovom su slučaju talijanska nadležna tijela tvrdila da društvo Arfea nije na odgovarajući način primijenilo odvajanje računa djelatnosti koje navodno podliježu obvezi obavljanja javnih usluga koju je odredila regija Pijemont i svojih ostalih djelatnosti.
The Commission also expressed doubts on whether Arfea had implemented such a separation of accounts and Arfea did not provide any comments on this issue.
Komisija je također izrazila sumnju u to je li društvo Arfea primijenilo takvo odvajanje računa i društvo Arfea nije iznijelo primjedbe o tome pitanju.
Moreover, the extracts of Arfea's account which the expert mandated by the court used to determine the amount of the compensations do not show any separation of account between the different activities of Arfea.
Nadalje, na temelju izvadaka iz izvještaja društva Arfea koje je stručnjak kojeg je imenovao Sud upotrijebio za izračun iznosa naknada nije razvidno razdvajanje računa između različitih djelatnosti društva Arfea.
The cost allocation done by the Court mandated expert has been done ex post, based on the base model prepared by Arfea's consultants, which determined percentages of costs to be allocated to the different activities of Arfea.
Stručnjak kojeg je imenovao Sud ex post je primijenio razdvajanje troškova na temelju osnovnog modela koji su pripremili konzultanti društva Arfea, kojim su utvrđeni postoci troškova koji se raspodjeljuju na različite djelatnosti društva Arfea.
Second, the Commission considers that the profit levels taken into account by the expert for the calculation of the amounts of compensation are higher than what can be considered as a reasonable profit in the meaning of the third Altmark condition.
Drugo, Komisija smatra da su iznosi dobiti koje je stručnjak uzeo u obzir za izračun iznosa naknade viši od iznosa koji se mogu smatrati razumnom dobiti u smislu trećeg uvjeta iz presude u predmetu Altmark.
The expert considered that a rate of return on invested capital of 12,89 % for 1997 and of 10,81 % for 1998 was a reasonable profit rate; these rates being based on the yield of Italian 10 years State bond (6,8 % for 1997) plus an average risk premium (4,8 % for 1997) corrected upwards to take into account Arfea's own financial situation (by 1,28 for 1997).
Stručnjak je smatrao da je stopa povrata na uloženi kapital u iznosu 12,89 % tijekom 1997. i 10,81 % tijekom 1998. razumna stopa dobiti. Te su stope utemeljene na prinosu talijanske desetogodišnje državne obveznice (6,8 % za 1997.) uvećanom za prosječnu premiju rizika (4,8 % za 1997.) ispravljenu na više kako bi se uzelo u obzir financijsko stanje društva Arfea (za 1,28 % za 1997.).
In that regard, the Commission observes that the risk premium determined by the expert is particularly high, given that the risk to which Arfea was exposed was rather limited.
U tom pogledu Komisija primjećuje da je premija rizika koju je utvrdio stručnjak posebno visoka s obzirom na činjenicu da je društvo Arfea bilo izloženo prilično ograničenom riziku.
Indeed, Arfea operated the concessions on the basis of an exclusive right, which shielded it from competition from other operators, and the compensation determined by the expert compensated the alleged full cost incurred in the discharge of public service obligations.
Društvo Arfea upravljalo je koncesijama na temelju isključivog prava, zbog čega je bilo zaštićeno od tržišnog natjecanja ostalih operatora i naknadom koju je utvrdio stručnjak nadoknađen je navodni ukupni trošak nastao zbog obveze obavljanja javnih usluga.
Moreover, the Commission notes that, while the expert noted that the transport sector benefited from an average risk below market, it corrected the risk premium upwards in order to take into account Arfea's own financial exposure which was higher than the sector's average.
Nadalje, Komisija napominje da je stručnjak, iako je uočio da je u prometnom sektoru prosječni rizik ispod tržišne vrijednosti, ispravio premiju rizika na više kako bi uzeo u obzir financijsku izloženost društva Arfea koja je bila viša od prosjeka sektora.
By doing so the expert therefore did not take into account the risk of a typical transport company but Arfea's own risk, which was higher than the average of the sector.
Stručnjak pritom nije uzeo u obzir rizik tipičnog prijevoznika već vlastiti rizik društva Arfea, koji je bio viši od prosjeka u sektoru.
Taking into account the above, the Commission considers that the third Altmark condition is not met.
S obzirom na navedeno, Komisija smatra da nije zadovoljen treći uvjet iz presude u predmetu Altmark.
Considering the cumulative nature of the Altmark conditions and the fact that the measure at stake does not comply with the first three Altmark conditions, there is no need for the Commission to examine whether the fourth Altmark condition is met.
S obzirom na kumulativnu prirodu uvjeta iz presude Altmark i činjenicu da predmetna mjera ne zadovoljava prva tri uvjeta iz presude Altmark, Komisija ne mora ispitivati je li zadovoljen četvrti uvjet iz presude u predmetu Altmark.
Based on the above, the Commission considers the additional compensation paid to Arfea for services performed during the period under review does not meet the four cumulative Altmark condition and therefore confer on that company a selective economic advantage for the purposes of Article 107(1) of the Treaty.
Na temelju navedenog, Komisija smatra da dodatna naknada plaćena društvu Arfea za usluge pružene u predmetnom razdoblju ne ispunjava četiri kumulativna uvjeta iz presude Altmark i da se stoga to trgovačko društvo selektivno stavlja u gospodarski povoljniji položaj za potrebe članka 107. stavka 1. Ugovora.
The Commission notes, in the first place, that the compensations at stake were awarded to Arfea by two judgments of the Regional Administrative Court of Piedmont of 10 October 2013 and were paid by the Piedmont Region on 7 February 2014, i.e. long after the market for passenger transport by bus had been opened to competition in the EU.
Komisija napominje da su predmetne naknade poglavito dodijeljene društvu Arfea dvjema presudama Regionalnog upravnog suda regije Pijemont od 10. listopada 2013. te da ih je regija Pijemont isplatila 7. veljače 2014., odnosno dugo vremena nakon što je tržište putničkog prijevoza autobusom otvoreno tržišnom natjecanju u EU-u.
In that regard, the CJEU remarked in its Altmark judgment that since 1995 several Member States started to open certain transport markets to competition from undertakings established in other Member States, so that a number of undertakings were already offering their urban, suburban or regional transport services in Member States other than their State of origin by that point in time.
U tom pogledu Sud EU-a naveo je u svojoj presudi u predmetu Altmark da je od 1995. nekoliko država članica počelo otvarati određena tržišta prijevoza tržišnom natjecanju trgovačkih društava s poslovnim nastanom u drugim državama članicama, pa je stoga u tom trenutku nekoliko trgovačkih društava već nudilo svoje usluge gradskog, prigradskog i regionalnog prijevoza u državama članicama koje nisu njihove države članice podrijetla.
Accordingly, any compensation granted to Arfea should be considered liable to distort competition for the provision of passenger transport services by bus and liable to affect trade between Member States, to the extent that it negatively impacts on the ability of transport undertakings established in other Member States to offer their services in Italy and strengthens the market position of Arfea by relieving it of expenses it would otherwise have had to bear in the course of its day-to-day business operations.
Stoga bi trebalo smatrati da bi se dodjeljivanjem naknade trgovačkom društvu Arfea moglo narušiti tržišno natjecanje na tržištu obavljanja usluga prijevoza putnika autobusima i utjecati na trgovinu među državama članicama u tolikoj mjeri da bi to negativno utjecalo na mogućnost prijevoznika s poslovnim nastanom u drugim državama članicama da pružaju usluge u Italiji te bi se osnažio položaj trgovačkog društva Arfea na tržištu jer bi se ono oslobodilo troškova koje bi obično moralo snositi u svakodnevnom poslovanju.
The Commission further notes that Arfea is active on other markets, such as private transport services, and thus competes with other companies within the Union on those markets.
Komisija dalje napominje da je trgovačko društvo Arfea aktivno na drugim tržištima, kao što je tržište pružanja privatnih usluga prijevoza, i stoga se na tome tržištu natječe s drugim trgovačkim društvima u Uniji.
Any compensation granted to Arfea may also risk distorting competition and affecting trade between Member States on those markets as well.
Naknadom dodijeljenom trgovačkom društvu Arfea moglo bi se također ugroziti tržišno natjecanje i ona bi mogla utjecati i na trgovinu među državama članicama na tim tržištima.
In light of the above, the Commission concludes that the measure constitutes aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
S obzirom na navedeno, Komisija zaključuje da mjera čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora.
Exemption from notification obligation under Regulation (EEC) No 1191/69
Izuzeće od obveze prijave u skladu s Urebom (EEZ) br. 1191/69
For the reasoning of the Regional Administrative Court to hold that Arfea was entitled to additional PSO compensation under Regulation (EEC) No 1191/69, Arfea would have had to have acquired the right to additional compensation at the point in time at which it carried out those services and those compensation payments must have been exempted from the compulsory notification procedure pursuant to Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Da bi se moglo prihvatiti obrazloženje Regionalnog upravnog suda da je društvo Arfea imalo pravo na dodatnu naknadu za obvezu obavljanja javnih usluga u skladu s Uredbom (EEZ) br. 1191/69, društvo Arfea moralo je steći pravo na dodatnu naknadu u trenutku kad je pružilo te usluge i ta su plaćanja naknade morala biti izuzeta od obveznog postupka prijavljivanja u skladu s člankom 17. stavkom 2. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
Otherwise, to the extent the compensation constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, failure to notify that compensation would have rendered that compensation unlawful in accordance with Article 108 TFEU.
U protivnom, ako naknada čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, ona bi neprijavljivanjem postala nezakonita u skladu s člankom 108. UFEU-a.
This is because, in accordance with Article 17(2) of that regulation, compensation paid pursuant to this regulation is exempted from the preliminary information procedure laid down in Article 108(3) TFEU and thus from notification.
To je zato što je, u skladu s člankom 17. stavkom 2. te Uredbe, naknada plaćena u skladu s tom Uredbom izuzeta od postupka prethodnog obavješćivanja iz članka 108. stavka 3. UFEU-a pa stoga i od obveze prijavljivanja.
In that regard, it follows from the Combus judgment that the concept of ‘public service compensation’ within the meaning of that provision must be interpreted in a very narrow manner [14].
U tom pogledu, može se zaključiti iz presude u predmetu Combus da se pojam „naknade za javnu uslugu” u smislu te odredbe mora tumačiti vrlo usko [14].
The exemption from notification provided by Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69 covers only compensation for PSOs imposed unilaterally on an undertaking pursuant to Article 2 of that Regulation which are calculated using the method described in Articles 10 to 13 of that Regulation (the common compensation procedure).
Izuzećem od obveze prijave predviđene u članku 17. stavku 2. Uredbe (EEZ) br. 1191/69 obuhvaćena je samo naknada za obveze obavljanja javne usluge koje su trgovačkom društvu određene jednostrano u skladu s člankom 2. te Uredbe i izračunane primjenom metode opisane u člancima 10. do 13. te Uredbe (zajednički postupak isplate naknade).
It does not apply however to public service contracts as defined by Article 14.
Ono se, međutim, ne primjenjuje na ugovore o javnim uslugama iz članka 14.
Compensation paid pursuant to a public service contract as defined by Article 14 of Regulation (EEC) No 1191/69, which entails State aid, must be notified to the Commission before it is put into effect.
Naknada plaćena na temelju ugovora o javnoj usluzi definiranog u članku 14. Uredbe (EEZ) br. 1191/69 koja čini državnu potporu mora se prijaviti Komisiji prije stupanja na snagu.
Failure to do so will result in that compensation being deemed illegally implemented aid in accordance with Article 108 of the Treaty.
Neprijavljena naknada smatrat će se nezakonito provedenom potporom u skladu s člankom 108. Ugovora.
The question whether Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69 indeed dispensed the Italian authorities from prior notification in the present case thus depends, first, on whether a PSO was in fact unilaterally imposed on Arfea by the Region and, second, on whether the compensation paid pursuant to that obligation complies with Regulation (EEC) No 1191/69.
Pitanje jesu li člankom 17. stavkom 2. Uredbe (EEZ) br. 1191/69 talijanska nadležna tijela zaista oslobođena obveze prethodne prijave u ovom slučaju stoga poglavito ovisi o tome je li Regija zaista trgovačkom društvu Arfea jednostrano odredila obvezu obavljanja javnih usluga i, drugo, o tome je li naknada plaćena na temelju te obveze u skladu s Uredbom (EEZ) br. 1191/69.
PSO unilaterally imposed
i. Jednostrano određena obveza obavljanja javnih usluga
According to Arfea, the Piedmont Region imposed upon it public service obligations which were defined in the concession agreements for the provision of bus transport services as well as in agreements and regulations attached to these concession agreements.
Društvo Arfea tvrdi da joj je regija Pijemont odredila obveze obavljanja javnih usluga koje su utvrđene u ugovorima o koncesiji za pružanje usluga prijevoza autobusom te u sporazumima i pravilima priloženima tim ugovorima o koncesiji.
These public service obligations would concern the operating programmes, bus routes, bus stops and tariffs.
Te obveze obavljanja javnih usluga odnosile bi se na vozne redove, autobusne linije, postaje i tarife.
The Commission notes first of all that the concessions agreements clearly foresaw that they were valid for only one year and were renewable upon request of the transport provider, subject to the payment of a concession fee.
Komisija prvo napominje da je u tim ugovorima o koncesiji jasno predviđeno da su važeći samo jednu godinu i da se mogu obnoviti na zahtjev pružatelja usluga prijevoza podložno plaćanju naknade za koncesiju.
It follows that these concessions formed the basis of a contractual relationship between Arfea and the Piedmont Region, in which Arfea voluntarily entered.
Može se zaključiti da su te koncesije činile osnovu ugovora između društva Arfea i regije Pijemont koji je društvo Arfea dobrovoljno sklopilo.
It can therefore not be considered that public service obligations in the meaning Regulation (EEC) No 1191/69 were unilaterally imposed upon Arfea on the basis of these agreements.
Stoga se ne može smatrati da su obveze obavljanja javnih usluga u smislu Uredbe (EEZ) br. 1191/69 jednostrano određene na temelju tih ugovora.
As recalled by the General Court in its judgment of 3 March 2016 in Simet case T-15/14, a voluntary adhesion to a contractual relationship is different from a unilateral imposition of PSOs and does not give rise to an obligation of compensation under Regulation (EEC) No 1191/69 [15].
Kako je Opći sud podsjetio u svojoj presudi od 3. ožujka 2016. u predmetu Simet T-15/14, dobrovoljno pridržavanje ugovornog odnosa nije isto što i jednostrano određivanje obveze obavljanja javnih usluga i ne uzrokuje obvezu plaćanja naknade u skladu s Uredbom (EEZ) br. 1191/69 [15].
Second, the Commission notes that Arfea did not clearly identify the agreements and regulations attached to the concession agreements, which would have imposed upon it public service obligations.
Drugo, Komisija napominje da društvo Arfea nije jasno navelo sporazume i pravila priložene ugovorima o koncesiji kojima joj je navodno određena obveza obavljanja javnih usluga.
The Commission understands however that Arfea refers to the agreements on the bus routes and timetables which were attached to the concession agreements and to tables establishing regional tariffs, to which some of the concession agreements referred.
Međutim, Komisija to tumači kao da društvo Arfea upućuje na sporazume o autobusnim linijama i voznim redovima koji su priloženi ugovorima o koncesiji i na cjenike za regionalne usluge, na koje se upućuje u nekim ugovorima o koncesiji.
As regards these agreements on bus routes and timetables, the Commission notes that they cannot be considered to impose unilaterally PSOs on Arfea.
Kada je riječ o tim sporazumima o autobusnim linijama i voznim redovima, Komisija napominje da se ne može smatrati da se njima društvu Arfea jednostrano određuje obveza obavljanja javnih usluga.
Indeed, as the concessions agreements themselves, they were voluntarily concluded by Arfea.
Štoviše, društvo Arfea dobrovoljno je sklopilo same ugovore o koncesijama.
Moreover, the content of these agreement, e.g. the bus routes, has been modified at Arfea's request for several concessions.
Nadalje, sadržaj tih ugovora izmijenjen je u pogledu, na primjer, autobusnih linija na zahtjev društva Arfea za nekoliko koncesija.
They can therefore not be considered to have imposed unilaterally public service obligations in the meaning of Article 2 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Stoga se ne može smatrati da je njima jednostrano određena obveza obavljanja javnih usluga u smislu članka 2. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
As regards tables establishing regional tariffs, which establish maximum tariffs for all passengers, the Commission notes that the General Court has clearly explained in its judgment of 3 March 2016 in Simet case T-15/14 that such general rules on tariffs do not impose PSOs in the meaning of Article 2 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Kada je riječ o cjenicima za regionalne usluge kojima se utvrđuju maksimalne tarife za sve putnike, Komisija napominje da je Opći sud jasno objasnio u svojoj presudi od 3. ožujka 2016. u predmetu Simet T-15/14 da se takvim općim pravilima o tarifama ne određuje obveza obavljanja javnih usluga u smislu članka 2. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
Indeed, according to the Court, the notion of tariff obligations in the meaning of that provision is limited to maximum tariffs imposed for a particular category passengers or products and does not cover general measures of price policy [16].
Sud tvrdi da je pojam tarifne obveze u smislu te odredbe ograničen na maksimalne tarife određene za određenu kategoriju putnika ili proizvoda i da njima nisu obuhvaćene opće mjere cjenovne politike [16].
Finally the Commission notes that, in any event, the fact that Arfea requested the renewal of the concessions and even paid a concession fee for it is hardly reconcilable with the imposition of any public service obligation in the meaning of Article 2(1) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Naposljetku, Komisija napominje da se, u svakom slučaju, činjenica da je društvo Arfea zatražilo obnovu koncesija i čak platilo naknadu za koncesiju ne može izjednačiti s određivanjem obveze obavljanja javnih usluga u smislu članka 2. stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
Indeed, pursuant to that provision, public service obligation ‘means obligations which the transport undertaking in question, if it were considering its own commercial interest, would not assume or would not assume to the same extent or under the same conditions’.
U skladu s tom odredbom, obveza javne usluge znači „obveze koje prijevoznik ne bi preuzeo ili ih ne bi preuzeo u jednakoj mjeri ili pod jednakim uvjetima da u obzir uzima samo svoj poslovni interes”.
As observed by the General Court in its judgment of 3 March 2016 in Simet case T-15/14, it is difficult to admit an undertaking would ask for the renewal of a concession, taking into account the obligations attached to it, while the execution of that concession is not in its commercial interest.
Kako je Opći sud primijetio u svojoj presudi od 3. ožujka 2016. u predmetu Simet T-15/14, teško je prihvatiti da bi poduzetnik tražio obnovu koncesije s obzirom na obveze koje proizlaze iz te koncesije ako provedba te koncesije nije u njegovom tržišnom interesu.
Even if PSOs were shown to have been unilaterally imposed on Arfea in the present case, quod non, the compensation for those services would still need to comply with the common compensation procedure (Section IV) of Regulation (EEC) No 1191/69 to be exempted from prior notification under Article 17(2) of that Regulation.
Čak i da je dokazano da su u ovom slučaju trgovačkom društvu Arfea jednostrano određene obveze obavljanja javnih usluga, što nije slučaj, da bi mogla biti izuzeta od obveze prethodne prijave iz članka 17. stavka 2. te Uredbe, naknada za te usluge svejedno bi trebala biti u skladu sa zajedničkim postupkom isplate naknade (Odjeljak IV.) iz Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
In that regard, the Commission recalls first that it follows from Articles 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 that a compensation may not be higher than the financial burden born by an undertaking as a result of the imposition of public service obligations.
U tom pogledu Komisija prvo podsjeća da se na temelju članaka 10. i 11. Uredbe (EEZ) br. 1191/69 može zaključiti da naknada ne može biti veća od financijskog opterećenja koje poduzetnik snosi zbog određivanja obveza obavljanja javnih usluga.