natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In essence, they argue that the social aid in the form of material, social, medical, medico-social and psychological assistance provided by the Brussels CPAS is not part of a competitive market and that this remains the case even if part of the social aid (i.e. the additional social services) is performed by the IRIS-H on the basis of an entrustment.
U bitnome tvrde da socijalna pomoć koju briselski CPAS-i pružaju u obliku materijalne, socijalne, medicinske, medicinsko-socijalne i psihološke pomoći ne čini dio konkurentnog tržišta i da to ostaje slučaj čak i ako dio socijalne pomoći (odnosno, dodatne socijalne usluge) pružaju IRIS-H na temelju ovlaštenja.
With respect to the legal basis for the compensation of the deficits (see recital 91 of the opening decision), the Belgian authorities consider that the obligation for the municipalities to cover the deficit of their public hospitals is laid down in Article 46 of the IRIS-H bylaws and also in Article 109 of the LCH.
Što se tiče pravne osnove za nadoknadu deficita (vidjeti t. 91. Odluke o pokretanju postupka), belgijske vlasti ocjenjuju da je obveza općina da pokrivaju deficit svojih javnih bolnica predviđena člankom 46. statutâ IRIS-H-a, kao i člankom 109. LCH-a.
They explain that Article 109 LCH lays down a general principle that applies to all Belgian public hospitals and that determines the minimum that municipalities have to do (since it only requires them to cover part of the deficit, see also recital 47).
Navode da je u članku 109. LCH-a utvrđeno opće načelo primjenjivo na sve belgijske javne bolnice, kojim se utvrđuje minimalna obveza općina (budući da su općine obavezne pokrivati samo dio deficita, vidjeti također uvodnu izjavu 47.).
The Belgian authorities also note that Article 46 of the IRIS-H bylaws is a specific obligation that applies only to the six municipalities that established the IRIS-H and who chose to go beyond the minimum of Article 109 LCH by covering the entire accounting deficit of the IRIS-H.
Belgijske vlasti također navode da je člankom 46. statutâ IRIS-H-a utvrđena obveza koja se primjenjuje samo na šest općina koje su osnovale bolnice IRIS i koje su odlučile premašiti minimum utvrđen člankom 109. LCH-a na način da pokriju čitavi obračunski deficit IRIS-H-a.
In recital 92 of its opening decision, the Commission asked whether or not the passing on of the special subsidies (which the Brussels Capital Region grants to the municipalities) by the municipalities to the IRIS-H can be considered as a separate transaction from the deficit coverage mechanism.
U uvodnoj izjavi 92. Odluke o pokretanju postupka Komisija je postavila pitanje može li se prijenos posebnih subvencija (koje regija glavnog grada Bruxellesa dodjeljuje općinama) od strane općina bolnicama IRIS smatrati zasebnom radnjom u odnosu na mehanizam pokrivanja deficita.
In their reply, the Belgian authorities argue that the Brussels municipalities only use the special subsidies to (partially) fulfil their obligation to cover the deficits of the IRIS-H.
Belgijske vlasti u svojem odgovoru tvrde da briselske općine koriste samo posebne subvencije kako bi (djelomično) ispunile svoju obvezu pokrivanja deficitâ IRIS-H-a.
As will be explained in more detail below (see Section 7.3.5), the deficit compensation is paid out in several steps, among which the transfer of the special subsidies from the municipality to the IRIS-H, but all these payments are made on the same basis, namely the municipal obligation to cover the deficit.
Kako je detaljno objašnjeno u nastavku (vidjeti odjeljak 7.3.5.), nadoknada deficitâ isplaćuje se u nekoliko faza, među kojima je i prijenos posebnih subvencija općine bolnici IRIS, ali sva se ta plaćanja vrše na istoj osnovi, odnosno na temelju obveze općina da pokriju deficit.
The Commission also asked for clarification regarding an alleged mechanism of advance payments (if any), its legal basis and operation, the difference with the deficit coverage mechanism, and the role of the FRBRTC in its funding (see recital 93 of the opening decision).
Komisija je također zatražila pojašnjenja o navodnom mehanizmu plaćanja predujmova (ako je to primjenjivo), pravnoj osnovi tog mehanizma i njegovu načinu funkcioniranja, razlici u odnosu na mehanizam pokrivanja deficita i ulozi koju FRBRTC igra u njegovom financiranju (vidjeti uvodnu izjavu 93. Odluke o pokretanju postupka).
The Belgian authorities consider that there is no mechanism for advances in place.
Belgijske vlasti procjenjuju da ne postoji mehanizam plaćanja predujmova.
More specifically, they explain that the obligation to cover the deficit of the IRIS-H comes into effect as soon as the deficit occurs.
Konkretnije, objašnjavaju da obveza pokrivanja deficita IRIS-H-a stupa na snagu nakon pojave deficita.
Indeed, according to the Belgian authorities Article 46 of the IRIS-H bylaws refers to the accounting deficit which is laid down in the hospitals' financial statements no later than six months after the end of the financial year.
Kako tvrde belgijske vlasti, članak 46. statuta IRIS-H-a upućuje na obračunski deficit, koji je vidljiv u financijskim izvješćima bolnica najkasnije šest mjeseci nakon kraja financijske godine.
In contrast, the calculation of the Article 109 LCH deficit by the Federal Public Service for Public Health takes much longer (up to 10 years).
S druge strane, izračun deficita iz članka 109. LCH-a koji provodi savezna javna služba za javno zdravlje traje dulje (do 10 godina).
However, the Belgian authorities argue that since the Article 109 LCH deficit is merely a part of the accounting deficit which is covered immediately under Article 46 of the IRIS-H bylaws, the IRIS-H are not paid any advances that might be classified as aid distinct from the deficit cover mechanism.
Međutim, belgijske vlasti tvrde da, budući da je deficit iz članka 109. LCH-a jednostavno dio obračunskog deficita koji se odmah pokriva na temelju članka 46. statutâ IRIS-H-a, bolnice ne primaju predujmove koji se mogu smatrati potporom različitom od mehanizma pokrivanja deficitâ.
Finally, the Belgian authorities repeat that the FRBRTC has provided financing to the municipalities which helped them to fulfil their deficit cover obligation which as explained above does not constitute a mechanism of advance payments.
Konačno, belgijske vlasti ponavljaju da je FRBRTC općinama isplatio sredstva financiranja zahvaljujući kojima su mogle ispuniti svoje obveze pokrivanja deficitâ koja, kako je prethodno objašnjeno, ne predstavljaju mehanizam plaćanja predujmova.
With regard to the measures to avoid overcompensation and the absence of overcompensation in fact (see recitals 95-97 of the opening decision), the Belgian authorities provide the following arguments.
Što se tiče mjera kojima se želi izbjeći prekomjerna nadoknada i nepostojanja prekomjerne nadoknade (vidjeti točke 95. – 97. Odluke o pokretanju postupka), belgijske vlasti iznose sljedeće argumente.
They first explain that the decisions to compensate the deficit are annual and are taken at a time when the estimated deficit for the respective year is known so that there is no risk of overcompensation.
Prvo objašnjavaju da se odluke o nadoknadi deficita donose jedanput godišnje, nakon što postane izvjesno koliko iznosi procijenjeni deficit za financijsku godinu, zbog čega ne postoji rizik od prekomjerne nadoknade.
They add that the Belgian legal framework (among others the Law of 14 November 1983 and the Loi CPAS) allows the municipalities to ensure that the IRIS-H use the State aid correctly and to recover this aid in the event of non-compliance or overcompensation.
Dodaju kako je belgijskim pravnim okvirom (osobito Zakonom od 14. studenoga 1983. i Zakonom o CPAS-u) općinama dopušteno da se uvjere da IRIS-H ispravno koriste državnu potporu te da povrate tu potporu u slučaju nepoštivanja uvjeta ili u slučaju prekomjerne nadoknade.
In addition, to show the absence of overcompensation the Belgian authorities refer to several tables submitted to the Commission which contain the deficits and municipal interventions for each of the five IRIS-H over the period 1996-2014 (see also Section 7.3.5 for these figures).
Nadalje, kako bi dokazale nepostojanje prekomjerne nadoknade, belgijske vlasti upućuju na različite tablice podnesene Komisiji iz kojih su vidljivi deficit i intervencije općina za svaku od pet bolnica IRIS u razdoblju između 1996. i 2014. godine (za te brojke također vidjeti odjeljak 7.3.5.).
As requested, in their reply the Belgian authorities also provide further clarification on the concept of pérennité (see recitals 102-103 of the opening decision).
Kako je zatraženo, belgijske vlasti u svojem odgovoru također iznose dodatna pojašnjenja o pojmu „pérennité” (kontinuitet i održivost) (vidjeti uvodne izjave 102. – 103. Odluke o pokretanju postupka).
According to them, the obligation to ensure the continuity (or pérennité) of the IRIS-H is based directly on the Loi CPAS.
Kako tvrde belgijske vlasti, obveza osiguranja kontinuiteta i održivosti IRIS-H-a izravno se temelji na Zakonu o CPAS-u.
As has been explained above (see Section 2.1), each CPAS can set up establishments to provide social aid, including medical and medico-social assistance, if they can demonstrate that this is necessary to fulfil a genuine need in line with Article 60(6) Loi CPAS.
Kako je prethodno objašnjeno (vidjeti odjeljak 2.1.), svaki CPAS može osnovati ustanove zadužene za pružanje socijalne pomoći, uključujući medicinsku i medicinsko-socijalnu pomoć, ako može dokazati da je to potrebno za ispunjenje stvarne potrebe u skladu s člankom 60. stavkom 6. Zakona o CPAS-u.
In this context, the Belgian authorities point out that the primary objective of the restructuring and the creation of the IRIS network and the IRIS-H was to ensure the continuity of public hospital services in the Brussels Capital Region (see also recital 27).
U tim okolnostima belgijske vlasti primjećuju da je glavni cilj restrukturiranja i osnivanja mreže IRIS i bolnica IRIS bio zajamčiti kontinuitet usluga javnih bolnica u regiji glavnog grada Bruxellesa (također vidjeti uvodnu izjavu 27.).
Hence, they note that to ensure the continuity of the IRIS-H and hence guarantee that the social needs of the population are fulfilled, the municipalities and the CPAS are required to absorb any hospital deficit on the basis of Article 46 of the IRIS-H bylaws.
Dakle, primjećuju da, kako bi se zajamčio kontinuitet i održivost IRIS-H-a, kao i ispunjenje socijalnih potreba stanovništva, općine i CPAS-i moraju pokriti sav deficit tih bolnica na temelju članka 46. statuta IRIS-H-a.
Furthermore, the Belgian authorities conclude that as long as the genuine need exists, in line with the jurisprudence of the Council of State (see recital 83), the public authorities cannot close the IRIS-H nor transfer them to a private owner.
Osim toga, belgijske vlasti zaključuju da, dokle god postoji ta stvarna potreba, sukladno sudskoj praksi Državnog vijeća (vidjeti uvodnu izjavu 83.), javne vlasti ne smiju zatvoriti IRIS-H ili ih ustupiti vlasniku iz privatnog sektora.
Finally, in recital 103 of the opening decision, the Commission asked whether there are other reasons that may justify the additional financing for the IRIS-H.
Konačno, u uvodnoj izjavi 103. Odluke o pokretanju postupka, Komisija želi znati postoje li i drugi razlozi kojima se može opravdati dodatno financiranje IRIS-H-a.
In this respect, the Belgian authorities note that the aim of the IRIS-H is not merely to establish ‘viable’ hospital services, missions and programmes, as Belgian private hospitals could do.
Belgijske vlasti u tom pogledu primjećuju da bolnice IRIS nemaju samo svrhu stvaranja „održivih” usluga, zadaća i programa bolnica, što je omogućeno privatnim belgijskim bolnicama.
Instead, according to the Belgian authorities, the IRIS-H have to guarantee the widest possible range of healthcare, specifically in order to ensure access for everyone, including the poorest members of society, to whatever treatment their pathology requires, even if that goes well beyond the norms of hospital planning and approval applicable to all hospitals, by and under the LCH.
Upravo suprotno, kako tvrde belgijske vlasti, IRIS-H moraju zajamčiti što je moguće širi opseg usluga zdravstvene skrbi, osobito kako bi zajamčile pristup, među ostalim najranjivijim članovima društva, svim uslugama liječenja potrebnim za njihovu bolest, čak i ako liječenje uvelike premašuje norme planiranja i odobrenja koje se primjenjuju na sve bolnice na temelju LCH-a.
In this context, the Belgian authorities also make reference to paragraph 162 of the General Court judgment of 7 November 2012 which states: ‘compensation for public hospital deficits may be necessary for health and social reasons in order to ensure the continuity and viability of the hospital system’.
U tim okolnostima belgijske vlasti također se upućuju na t. 162. presude Općeg suda od 7. studenoga 2012., prema kojoj bi „nadoknade za deficite javnih bolnica mogle biti potrebne iz zdravstvenih i socijalnih razloga kako bi se osigurao kontinuitet i održivost bolničkog sustava”.
The Belgian authorities also point out that the status of a public hospital entails certain costs that are not fully compensated by the federal financing measures.
Belgijske vlasti također primjećuju da statut javne bolnice podrazumijeva određene troškove koji se ne mogu u potpunosti nadoknaditi saveznim mjerama financiranja.
They note that these costs include among others: the payment of language bonuses to bilingual staff, higher pension and sickness expenses for statutory employees (civil servants), and pay scale increases imposed (but only partially paid) by the Brussels Capital Region.
Primjećuju da ti troškovi, među ostalim, obuhvaćaju plaćanje premija za jezične vještine dvojezičnim članovima osoblja, više troškove mirovina i osiguranja od bolesti za članove upravljačkog osoblja (dužnosnike) i obavezna povećanja naknada (koji se isključivo plaćaju djelomično) od strane regije glavnog grada Bruxellesa.
Comments from Belgium on third party comments
Primjedbe Belgije o primjedbama trećih strana
The Belgian authorities start by noting that the observations by CBI, ABISP and Zorgnet Vlaanderen to the Commission's opening decision are founded on the common assertion that in their opinion the IRIS-H are not entrusted with SGEI in addition to those incumbent on any hospital (public or private) in Belgium.
Belgijske vlasti ponajprije navode da se primjedbe CBI-ja, ABSIP-a i Zorgnet Vlaanderena o Komisijinoj Odluci o pokretanju postupka temelje na istom argumentu, a to je da, kako tvrde te organizacije, IRIS-H nemaju obvezu pružanja dodatnih usluga od općeg gospodarskog interesa osim onih usluga od općeg gospodarskog interesa obaveznih za sve bolnice (javne ili privatne) u Belgiji.
In their view, this assertion is based on a single premise, namely the fact that the LCH entrusts private and public hospitals with the same public service obligation regardless of any particular regional aspect.
Kako tvrde belgijske vlasti, ta se tvrdnja oslanja na isti temelj, odnosno na argument da je LCH-om privatnim i javnim bolnicama nametnuta ista obveza pružanja javne usluge, neovisno o regionalnim razmatranjima.
However, according to the Belgian authorities, the intervening parties do not explain how the Loi CPAS would not apply to the IRIS-H while according to Belgium this law is the specific legal cause for the existence of the IRIS-H.
Međutim, kako tvrde belgijske vlasti, intervenijenti ne objašnjavaju na koji se način Zakon o CPAS-u ne primjenjuje na bolnice IRIS budući da je, kako tvrdi Belgija, taj zakon sama pravna osnova za postojanje IRIS-H-a.
The Belgian authorities point out that Article 147 of the LCH explicitly acknowledges that for hospitals managed by a CPAS (such as the IRIS-H [131]), the LCH supplements the Loi CPAS which confirms that the LCH is not the only relevant legal basis when it comes to a hospital managed by a CPAS.
Belgijske vlasti napominju da je u članku 147. LCH-a izričito navedeno da, u slučaju bolnica kojima upravlja CPAS (kao što su IRIS-H [131]), LCH nadopunjuje Zakon o CPAS-u, što potvrđuje da LCH nije jedina relevantna pravna osnova koja se primjenjuje na bolnice kojima upravlja CPAS.
The CBI's assertion that the Brussels government's intention to reword the Ordonnance of 13 February 2003 to specify the missions of general interest which justify specific subsidies to municipalities (see recital 70) is an indication that no specific missions (only applying to the IRIS-H) currently exist, is deemed incorrect by the Belgian authorities.
Belgijske vlasti smatraju netočnom tvrdnju CBI-ja da je iz namjere briselske vlade da izmijeni rješenje od 13. veljače 2003. na način da precizno utvrdi zadaće od općeg interesa kojima se opravdava plaćanje posebnih subvencija općinama (vidjeti uvodnu izjavu 70.) vidljivo da trenutačno ne postoje posebne zadaće (primjenjive isključivo na IRIS-H).
In particular, they point out that the specific subsidies foreseen by this Ordonnance are only awarded to the municipalities and not to the IRIS-H.
Belgijske vlasti osobito navode da se posebne subvencije predviđene tim rješenjem dodjeljuju isključivo općinama, a ne bolnicama IRIS.
Belgium furthermore confirms that the interventions by both the FRBRTC and the Brussels Capital Region itself (of up to EUR 10 million per year [132]) in support of the municipalities constitute financial transfers between public authorities outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Belgija između ostalog potvrđuje da intervencije FRBRTC-a i same regije glavnog grada Bruxellesa (u iznosu od najviše 10 milijuna EUR godišnje [132]) u svrhu potpore općinama predstavljaju prijenose sredstava između javnih vlasti koji nisu obuhvaćeni područjem primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a.
The Belgian authorities repeat that none of these amounts have been granted by the Region or the FRBRTC to the IRIS-H.
Belgijske vlasti ponavljaju da regija glavnog grada Bruxellesa ili FRBRTC nisu dodijelili takve iznose bolnicama IRIS.
On the contrary, according to Belgium they are simply transfers between the Region and the municipalities within the Region's remit in terms of the overall funding of municipalities.
Upravo suprotno, kako tvrdi Belgija, radi se tek o prijenosima između regije i općina obuhvaćenima nadležnošću javnog financiranja općina od strane regije.
This overall funding is designed to enable the municipalities to fulfil their tasks of communal interest which includes the missions of the CPAS.
To je globalno financiranje osmišljeno kako bi općine mogle ispuniti svoje zadaće od općinskog interesa, koje obuhvaćaju zadaće CPAS-a.
According to the Belgian authorities, the announced reform of the Ordonnance of 13 February 2003 in any event cannot amount to an admission that the IRIS-H have no additional SGEI.
Kako tvrde belgijske vlasti, reforma najavljena u rješenju od 13. veljače 2003. također ne predstavlja priznavanje nepostojanja dodatnih usluga od općeg gospodarskog interesa dodijeljenih bolnicama IRIS.
It is the municipalities that specify the SGEI entrusted to the hospitals they establish and the Ordonnance has no relevance in this context as it only concerns intra-State financing.
Na općinama je da utvrde usluge od općeg gospodarskog interesa dodijeljene bolnicama koje osnivaju, a predmetno rješenje nije bitno u tom kontekstu jer se odnosi isključivo na unutardržavno financiranje.
The Belgian authorities also refute the allegedly inaccurate portrayal of the social missions made by CBI in its observations.
Belgijske vlasti također odbacuju opis socijalnih zadaća koji CBI iznosi u svojim primjedbama, a koji smatraju netočnim.
In particular, CBI considered that the LCH defines a ‘basic social mission’ common to public and private hospitals, but which only the IRIS-H would perform more intensively.
CBI među ostalim tvrdi da je LCH-om definirana „osnovna socijalna zadaća” zajednička javnim i privatnim bolnicama, ali da je samo IRIS-H ispunjavaju na najintenzivniji način.
From this perspective, the ‘additional’ social missions of the IRIS-H could not be separated from the hospital services provided and would be an integral part of these.
U tom se pogledu „dodatne” socijalne zadaće bolnica IRIS ne mogu razdvojiti od bolničkih usluga i čine njihov sastavni dio.
According to the Belgian authorities, this view cannot be followed.
Belgijske vlasti ne dijele to stajalište.
The Belgian authorities consider that beyond the fact that CBI expressly recognises here that there is indeed an intrinsic difference between public and private hospitals (i.e. a higher volume of social services being provided by the IRIS-H), CBI does not define what it means exactly by ‘basic social mission’, which it considers to be a hospital SGEI, or determine the legal basis which supports it or the specific mandate which grants it.
Smatraju da, osim činjenice da CBI izričito priznaje postojanje intrinzične razlike između javnih i privatnih bolnica (odnosno, veći obujam socijalnih usluga koje pružaju IRIS-H), CBI ne navodi što točno smatra „osnovnom socijalnom zadaćom”, što smatra bolničkom uslugom od općeg gospodarskog interesa te da ne definira pravnu osnovu na kojoj se temelji ta zadaća, kao ni posebno ovlaštenje koje se njome nameće.
The Belgian authorities are of the opinion that only the Loi CPAS can be used to entrust ‘basic social missions’ to public hospitals.
Belgijske vlasti smatraju da se samo Zakonom o CPAS-u „osnovne socijalne zadaće” mogu dodijeliti javnim bolnicama.
In their view, as far as the public hospitals alone are concerned, the LCH in fact merely supplements the Loi CPAS (see Article 147 LCH).
Kako tvrde belgijske vlasti, što se tiče javnih bolnica, LCH tek dopunjuje Zakon o CPAS-u (vidjeti članak 147. Zakona o CPAS-u).
The essential, or ‘basic’, mission of the IRIS-H is defined by or under the Loi CPAS and is therefore not ‘common’ to all hospitals.
Temeljna zadaća, odnosno „osnovna zadaća” bolnica IRIS definirana je Zakonom o CPAS-u ili na temelju njega, što znači da nije „zajednička” svim bolnicama.
According to them, this mission is not economic in nature.
Kako tvrde belgijske vlasti, ta zadaća nema gospodarsku narav.
Hence, the IRIS-H are established under the Loi CPAS and, once set up, expected to abide by the LCH's additional rules [133].
Stoga su IRIS-H osnovane na temelju Zakona o CPAS-u, a nakon osnivanja moraju postići sukladnost s dodatnim pravilima utvrđenim LCH-om [133].
Furthermore, the Belgian authorities argue that CBI's reference to the public interest mission described in Article 2 of the LCH does not provide a basis for any such obligation.
Nadalje, belgijske vlasti tvrde da upućivanje CBI-ja na zadaću od javnog interesa opisanu u članku 2. LCH-a ne predstavlja temelj za takvu obvezu.
According to them being entrusted with a basic hospital mission is not sufficient in order to be similarly entrusted with the mission of providing care to all persons in all situations and regardless of their ability to pay.
Tvrde da činjenica da su bolnice obvezne pružati osnovnu uslugu bolnice ne podrazumijeva da su obvezne obavljati zadaću pružanja skrbi svim osobama u svim okolnostima, neovisno o tome je li osoba u mogućnosti platiti usluge.
The mere fact that there are specific rules governing emergencies amply demonstrates this.
To uvelike dokazuje samo postojanje posebnih pravila kojima se uređuju hitni slučajevi.
The Belgian authorities argue that a general interest mission cannot be implied, but is imposed.
Belgijske vlasti tvrde da zadaća od općeg interesa ne može biti implicitna, nego da je izričito nametnuta.
In their view, it was necessary to lay down specific requirements for emergencies because there is no mention of emergencies in the LCH definition of the basic hospital mission.
Smatraju da je potrebno utvrditi konkretne zahtjeve za hitne slučajeve jer se u definiciji osnovne zadaće bolnice utvrđenoj LCH-om ne spominju hitni slučajevi.
Indeed, the Belgian authorities argue that the Law of 8 July 1964 [134] and its implementing decrees deal with emergency medical assistance [135] and emergency services (including ambulances).
Belgijske vlasti iznose argument prema kojemu se Zakon od 8. srpnja 1964. [134] i njegove provedbene uredbe bave hitnom medicinskom skrbi [135] i uslugama hitne pomoći (uključujući usluge kola hitne pomoći).