natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the second condition for a finding of aid, SMBV is part of the Starbucks group, a globally active entity operating in all Member States of the Union, so that any aid in its favour is liable to affect intra-Union trade.
U pogledu drugog uvjeta za utvrđivanje postojanja potpore, SMBV je dio grupacije Starbucks, globalno aktivnog subjekta koji posluje u svim državama članicama EU-a zbog čega svaka potpora koja ide njemu u korist može utjecati na trgovinu unutar Unije.
Similarly, a measure granted by the State is considered to distort or threaten to distort competition when it is liable to improve the competitive position of the recipient compared to other undertakings with which it competes [98].
Slično tome, smatra se da mjera koju je dodijelila država narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje ako bi mogla poboljšati konkurentan položaj primatelja u odnosu na ostale poduzetnike s kojima se natječe [98].
To the extent the SMBV APA relieves SMBV of a tax liability it would otherwise have been obliged to pay under the general Dutch corporate income tax system, that APA distorts or threatens to distort competition by strengthening its financial position, so that the fourth condition for a finding of aid is also fulfilled in the present case.
U onoj mjeri u kojoj se SMBV STC-om oslobađa SMBV porezne obveze koju bi inače imao obvezu platiti prema općem nizozemskom sustavu poreza na dobit, taj STC narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje jačajući njegov financijski položaj, čime se ispunjava i četvrti uvjet za utvrđivanje postojanja potpore u ovom predmetu.
As regards the third condition for a finding of aid, the Commission will demonstrate from recital 252 onwards why it considers the SMBV APA to confer a selective advantage upon Starbucks, in so far as it results in a lowering of SMBV's tax liability in the Netherlands by deviating from the tax SMBV would be due under the general Dutch corporate income tax system, therefore fulfilling all the conditions for a finding of aid under Article 107(1) of the Treaty.
U pogledu trećeg uvjeta za utvrđivanje postojanja potpore, Komisija će počevši od uvodne izjave 252. prikazati zašto smatra da se SMBV STC-om dodijelila selektivna prednost društvu Starbucks, u onoj mjeri u kojoj se njime smanjila porezna obveza SMBV-a u Nizozemskoj tako što odstupa od poreza koji bi društvo SMBV moralo platiti prema općem nizozemskom sustavu poreza na dobit, čime se ispunjavaju svi uvjeti za utvrđivanje postojanja potpore prema članku 107. stavku 1. Ugovora.
According to settled case-law, ‘Article 107, paragraph 1 of the Treaty requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour 'certain undertakings or the production of certain goods’ in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the scheme in question, are in a comparable legal and factual situation. If it is, the measure concerned fulfils the condition of selectivity' [99].
Prema ustaljenoj sudskoj praksi: „Člankom 107. stavkom 1. Ugovora zahtijeva se da se odredi je li, u okviru određenog zakonskog programa, državna mjera takva da stavlja u povoljniji položaj „određene poduzetnike ili proizvodnju određene robe” u odnosu na druge koji su, u svjetlu cilja koji se želi postići predmetnim programom, u usporedivoj pravnoj i činjeničnoj situaciji. Ako ona to jest, predmetna mjera ispunjava uvjete selektivnosti” [99].
In fiscal cases, the Court of Justice has devised a three-step analysis to determine whether a particular tax measure is selective [100].
U fiskalnim predmetima Sud EU-a osmislio je analizu u tri koraka za utvrđivanje je li određena porezna mjera selektivna [100].
First, the common or normal tax regime applicable in the Member State is identified: the ‘reference system’.
Kao prvo, utvrđuje se zajednički ili uobičajeni porezni režim primjenjiv u državi članici: „referentni sustav”.
Second, it is determined whether the tax measure in question constitutes a derogation from that system, in so far as it differentiates between economic operators who, in light of the objectives intrinsic to the system, are in a comparable factual and legal situation.
Kao drugo, utvrđuje se odstupa li predmetna porezna mjera od tog sustava u mjeri u kojoj pravi razliku između gospodarskih subjekata koji su, u pogledu ciljeva svojstvenih sustavu, u usporedivoj činjeničnoj i pravnoj situaciji.
If the measure constitutes a derogation from the reference system, it is then established, in the third step of the analysis, whether that measure is justified by the nature or the general scheme of the reference system.
Ako mjera odstupa od referentnog sustava u trećem koraku analize se potom utvrđuje je li ta mjera opravdana prirodom ili općim programom referentnog sustava.
A tax measure which constitutes a derogation to the application of the reference system may be justified if the Member State concerned can show that that measure results directly from the basic or guiding principles of that tax system [101].
Porezna mjera koja predstavlja odstupanje od primjene referentnog sustava može se opravdati ako predmetna država članica može dokazati da mjera izravno proizlazi iz osnovnih ili vodećih načela tog poreznog sustava [101].
The burden of proof in that third step lies with the Member State.
Teret dokazivanja u tom trećem koraku snosi država članica.
Reference system composed of the general Dutch corporate tax system
Referentni sustav kojeg čini opći nizozemski sustav poreza na dobit
As a general rule, for the purposes of the selectivity analysis a reference system is composed of a consistent set of rules that apply on the basis of objective criteria to all undertakings falling within its scope as defined by its objective.
Općenito je pravilo da je za potrebe analize selektivnosti referentni sustav sačinjen od dosljednog skupa pravila koja se primjenjuju na temelju objektivnih kriterija na sve poduzetnike koje on obuhvaća kako je definirano u njegovom cilju.
In the present case, the Commission considers the reference system to be the general Dutch corporate income tax system which has as its objective the taxation of profits of all companies subject to tax in the Netherlands [102].
U ovom predmetu Komisija referentnim sustavom smatra opći nizozemski sustav poreza na dobit čiji je cilj oporezivanje dobiti svih društava koja imaju obvezu plaćanja poreza u Nizozemskoj [102].
Companies established in the Netherlands are resident taxpayers [103]; they are subject to corporate income tax on their worldwide income [104].
Društva osnovana u Nizozemskoj su rezidentni porezni obveznici [103]; imaju obvezu plaćanja poreza na dobit za njihove međunarodne prihode [104].
Companies that are not established in the Netherlands (non-resident companies) are subject to tax with regard to income from Dutch sources [105].
Društva koja nisu osnovana u Nizozemskoj (nerezidentna društva) imaju obvezu plaćanja poreza za prihod nizozemskog porijekla [105].
Whether a company is deemed to be established in the Netherlands for tax purposes is assessed on the basis of factual circumstances.
Smatra li se da je društvo osnovano u Nizozemskoj za potrebe oporezivanja procjenjuje se na temelju činjeničnih okolnosti.
Important factors for this assessment include the place of actual management and the head office location.
Važni čimbenici za tu procjenu uključuju mjesto iz kojeg se stvarno upravlja društvom te lokacija sjedišta.
Under the CIT, all companies incorporated under Dutch law are deemed to be residents of the Netherlands [106].
Prema ZPD-u, sva društva osnovana prema nizozemskom zakonu smatraju se rezidentima Nizozemske [106].
According to Article 3.25 of the Income Tax Act 2001 (Wet inkomstenbelasting 2001), which through article 8 CIT 1969 also applies to corporate taxpayers, the taxable yearly profits must be determined on the principles of sound business practice and in a consistent manner independently of the likely outcome [107].
U skladu s člankom 3.25. Zakona o porezu na dobit iz 2001.
According to sound business practice, for example, allowances may be made for unrealised losses, while profits not yet realised may be disregarded.
(niz. Wet inkomstenbelasting 2001) koji se putem članka 8. ZPD-a iz 1969. također primjenjuje na korporativne porezne obveznike, oporeziva godišnja dobit mora se odrediti na načelima razumne poslovne praksa te na dosljedan način, nezavisno od izglednog rezultata [107]. U skladu s razumnom poslovnom praksom moguće je, primjerice, napraviti rezerve za neostvarene gubitke, dok se trenutačno nerealizirana dobit može zanemariti.
In general, the taxable profits correspond to the accounting profits as reflected in the company's profit and loss accounts.
Općenito govoreći, oporeziva dobit odgovara računovodstvenoj dobiti prikazanoj u računu dobiti i gubitka društva.
However, adjustments can be made based on specific tax provisions, such as applicable tax incentives, the participation exemption, corrections to the tax result from transactions not executed at arm's length and the application of different depreciation rules under tax and accounting rules [108].
Međutim, moguće je učiniti prilagodbe na temelju određenih poreznih odredbi, poput primjenjivih poreznih poticaja, izuzeća na temelju dioništva, ispravaka poreznog rezultata od transakcija koje nisu izvršene po tržišnim uvjetima i primjena različitih pravila amortizacije prema poreznim i računovodstvenim pravilima [108].
While the determination of taxable profits in the case of non-integrated/domestic standalone companies that transact on the market is rather straightforward, as it is based on the difference between income and costs in a competitive market, the determination of taxable profits in the case of integrated group companies like Starbucks requires the use of proxies.
Dok je određivanje oporezive dobiti u slučaju neintegriranih/nacionalnih samostalnih društava koja posluju na tržištu prilično jednostavno, s obzirom na to da se temelji na razlici između prihoda i troškova na konkurentnom tržištu, određivanje oporezive dobiti u slučaju integriranih društava grupacija, poput društva Starbucks, zahtijeva upotrebu referentnih vrijednosti.
Standalone, non-integrated companies can take their accounting profits as a starting point for determining the tax base to which the Dutch corporate income tax applies, since those profits are dependent on prices dictated by the market for the inputs acquired and the products and services sold by the company.
Samostalna, neintegrirana društva mogu uzeti svoju računovodstvenu dobit kao polazište za određivanje troškovne baze na koju se primjenjuje nizozemski porez na dobit, s obzirom na to da ta dobit ovisi o cijenama koje određuje tržište za nabavljene ulaznih materijala te proizvode i usluge koje društvo prodaje.
By contrast, an integrated company that transacts with companies of the same corporate group will first have to estimate the prices applied to those intra-group transactions for determining their taxable profits, that estimate being determined by the same company controlling the group instead of being dictated by the market.
Suprotno tome, integrirano društvo koje posluje s društvima iz iste korporativne grupacije prvo mora procijeniti cijene primijenjene na te unutargrupne transakcije kako bi odredilo svoju oporezivu dobit, a tu procjenu određuje isto društvo koje upravlja grupacijom, umjesto da ju određuje tržište.
However, this difference in determining the taxable profits of non-integrated companies, i.e. those not belonging to a corporate group and thus ‘standalone’, and integrated companies, i.e. those belonging to a corporate group, has no bearing on the objective of the Dutch corporate income tax system which aims to tax profits of all companies subject to tax in the Netherlands, whether non-integrated or integrated.
Međutim, ta razlika u određivanju oporezive dobiti neintegriranih društava, to jest onih koja ne pripadaju korporativnoj grupaciji te su stoga „samostalna”, i integriranih društava, to jest onih koja pripadaju korporativnoj grupaciji, ne utječe na svrhu sustava nizozemskog poreza na dobit kojemu je cilj oporezivati dobit svih društava koja imaju obvezu plaćanja poreza u Nizozemskoj, bilo da su neintegrirana ili integrirana.
Since under the general Dutch corporate income tax system, the profits of all companies resident in the Netherlands are taxed in the same manner without any distinction as to group and uncontrolled companies, both types of companies should be considered to be in a similar factual and legal situation in light of the intrinsic objective of that system [109].
Budući da se dobit svih društava koja su rezidenti Nizozemske oporezuje na isti način prema općem nizozemskom sustavu poreza na dobit, bez pravljenja razlike između grupacija i nenadziranih društava, trebalo bi se smatrati da se obje vrste društava nalaze u sličnoj činjeničnoj i pravnoj situaciji u smislu ciljeva koji su svojstveni tom sustavu [109].
Indeed, since the aim of the SMBV APA is to determine the tax base of SMBV for the purpose of levying corporate income tax under that system, it is the general Dutch corporate income tax system that constitutes the reference system against which that APA should be examined to determine whether Starbucks has benefitted from a selective advantage.
Budući da je cilj SMBV STC-a određivanje porezne osnovice SMBV-a za potrebe naplate poreza na dobit prema tom sustavu, opći nizozemski sustav poreza na dobit predstavlja referentni sustav naspram kojeg je taj STC trebao ispitati kako bi se odredilo je li društvo Starbucks ostvarilo korist od selektivne prednosti.
Accordingly, the different manner in which the taxable profit is necessarily arrived at for integrated and non-integrated companies has no relevance for determining the reference system for the selectivity analysis in the present case.
U skladu s time, različiti načini na koje se izračunava oporeziva dobit za integrirana i neintegrirana društva nisu bitni za određivanje referentnog sustava za analizu selektivnosti u ovom slučaju.
This is also confirmed by Article 8b(1) CIT and the Decree that implements the OECD's arm's-length principle into Dutch tax law.
To je također potvrđeno člankom 8b. stavkom 1. ZPD-a i Odlukom Nizozemske kojom se načelo transakcije po tržišnim uvjetima OECD-a provodi u nizozemskom poreznom zakonu.
In its introduction, the Decree states: ‘The policy of the Netherlands on the arm's-length principle in the field of international tax law is that this principle forms part of the Netherlands' system of tax law as a result of its incorporation in the broad definition of income recorded in Section 3.8 of the Income Tax Act 2001.’ Section 3.8 of the Income Tax Act 2001 reads: ‘[t]he profit from a business enterprise is the amount of the aggregate benefits that, under whatever name and in whichever forms, are derived from a business enterprise’.
U uvodu Odluke Nizozemske navodi se sljedeće: „Politika Nizozemske u vezi s načelom transakcije po tržišnim uvjetima u području međunarodnog poreznog zakona jest da ovo načelo čini sastavni dio nizozemskog sustava poreznog zakona što je rezultat njegovog dodavanja u široku definiciju ostvarene dobiti u odjeljku 3.8. Zakona o porezu na dobit iz 2001.” Odjeljak 3.8. Zakona o porezu na dobit 2001. glasi: „dobit nekog poduzeća predstavlja ukupnu korist koju pod bilo kojim nazivom i u bilo kojem obliku poduzeće ostvaruje”.
Thus, the Decree, through its reference to Section 3.8 of the Income Tax Act 2001 and the concepts of income and profit ‘under whatever name and in whichever form derived from a business enterprise’, does not make any distinction between income and profits derived by a group company or a standalone company.
Odlukom Nizozemske se stoga, upućivanjem na odjeljak 3.8. Zakon o porezu na dobit 2001. i konceptima prihoda i dobiti koje „pod bilo kojim nazivom i u bilo kojem obliku poduzeće ostvaruje”, ne pravi razlika između prihoda i dobiti koje je ostvarilo društvo koje je dio grupacije i samostalno društvo.
According to the Netherlands and Starbucks, the Commission has previously decided, in its decision on Groepsrentebox [110], that groups and uncontrolled companies do not belong to the same reference system [111].
Prema Nizozemskoj i društvu Starbucks Komisija je prethodno odlučila, u okviru svoje odluke o Groepsrenteboxu [110], da grupacije i nenadzirana društva ne pripadaju istom referentnom sustavu [111].
They thereby seem to imply that the reference system to assess selectivity can only include companies being subject to transfer pricing rules, i.e. group companies.
Čini se da time žele ukazati na to da referentni sustav za procjenu selektivnosti može obuhvaćati samo društva na koja se primjenjuju pravila o određivanju transferne cijene, to jest društva koja su dio grupacije.
At the outset, the Commission recalls that it is not bound by its decisional-practice.
Za početak, Komisija podsjeća na to da nije ograničena svojom praksom u donošenju odluka.
Each potential aid measure must be assessed on the basis of its own merits under the objective criteria of Article 107(1) of the Treaty, so that even if a contrary decisional practice were shown to exist, that could not affect the findings of the present decision [112].
Svaka potencijalna mjera potpore mora se zasebno procijeniti u skladu s objektivnim kriterijima utvrđenima člankom 107. stavkom 1. Ugovora, tako da ako bi se i utvrdilo postojanje suprotne prakse u donošenju odluka, to ne bi utjecalo na nalaz trenutačna odluke [112].
In any event, contrary to what the Netherlands and Starbucks claim, the Groepsrentebox decision does not confirm that where a tax measure is granted in favour of an integrated company, the reference system must necessarily be limited to those types of companies.
U svakom slučaju, suprotno tvrdnjama Nizozemske i društva Starbucks, odlukom Groepsrentebox nije potvrđeno da u slučajevima u kojima je porezna mjera dodijeljena u korist integriranog društva referentni sustav nužno mora biti ograničen na te vrste društava.
Moreover, the objective of the tax measure at the basis of the Groepsrentebox decision is not comparable to the present case and therefore, the conclusions the Netherlands and Starbucks draw from that decision are not applicable to the present case.
Štoviše, cilj porezne mjere u suštini odluke o Groepsrenteboxu nije usporediv s trenutačnim predmetom te se stoga zaključci koje Nizozemska i društvo Starbucks izvode iz te odluke ne mogu primijeniti na trenutačni slučaj.
The Groepsrentebox scheme was set up at the time by the Dutch authorities to reduce the difference in tax treatment between the provision of equity capital and loan capital in a group context and, as such, to reduce arbitrage between these two forms of intra-group financing [113].
Program Groepsrentebox su nizozemska nadležna tijela svojevremeno osmislila kako bi se smanjila razlika u poreznom tretmanu između ustupanja vlasničkog kapitala i kreditnog kapitala u kontekstu grupacija te kako bi se na taj način smanjila razina arbitraže između ta dva oblika unutargrupnog financiranja [113].
The Commission observed in its final decision that given the objective of the measure, which was to reduce the difference in tax treatment between the provision of equity capital and loan capital in a group context and, as such, to reduce arbitrage between these two form of intra-group financing, it is ‘only group companies, [and not stand-alone companies,] that are confronted with arbitrage between equity capital and loan capital within their group’ [114].
Komisija je u svojoj konačnoj odluci navela da su s obzirom na cilj mjere, koji je bio smanjivanje razlike u poreznom tretmanu između ustupanja vlasničkog kapitala i kreditnog kapitala u kontekstu grupacija te posljedično smanjenje razine arbitraže između ta dva oblika unutargrupnog financiranja, „samo društva koja su dio grupacije [a ne samostalna društva] suočena s arbitražom između vlasničkog kapitala i kreditnog kapitala unutar svoje grupacije” [114].
It was in the light of that observation, as well as of the objective of the scheme which was ‘to reduce incentives for arbitrage between financing through a capital injection and a loan, and ensuring tax neutrality in this regard’ [115], that the Commission considered the reference system in that case to include only companies subject to corporation tax and engaged in intra-group financing transactions [116].
S obzirom na to opažanje, kao i na cilj programa koji je bio „smanjenje poticaja za arbitražu između financiranja putem dokapitalizacije i zajma te osiguranje porezne neutralnosti u tom pogledu” [115], Komisija je smatrala da referentni sustav u tom predmetu obuhvaća samo društva koja su obveznici poreza na dobit te koja su uključena u unutargrupne financijske transakcije [116].
By contrast, the objective of the SMBV APA is to determine SMBV's tax base to calculate the tax due for the purposes of levying the Dutch corporate income tax on that amount.
Suprotno tome, cilj SMBV STC-a je odrediti poreznu osnovicu SMBV-a kako bi se izračunao dospjeli porez za potrebe naplate nizozemskog poreza na dobit na taj iznos.
First, while it could be argued that the objective underlying the Groepsrentebox decision is only valid in a group context (such as the fact that stand-alone companies are not faced with the issue of arbitrage between different forms of financing), the determination of the tax base for the computation of the annual corporate income tax liability is equally relevant and applicable to entities that are part of a group as well as stand-alone companies.
Kao prvo, iako bi se moglo tvrditi da je temeljni cilj odluke o Groepsrenteboxu valjan jedino u kontekstu grupacije (poput činjenice da samostalna društva nisu suočena s pitanjem arbitraže između različitih oblika financiranja), određivanje porezne osnovice za izračun godišnje obveze poreza na dobit jednako je relevantno i primjenjivo za subjekte koji su dio grupacije kao i za samostalna društva.
Second, while it is true that SMBV provides services to other companies of the group and thus operates in a group context, the transaction it carries out could also be carried out outside a group context.
Kao drugo, iako je točno da SMBV pruža usluge drugim društvima grupacije čime posluje u kontekstu grupacije, transakcije koje provodi također bi se mogle provoditi van konteksta grupacije.
SMBV is a coffee roaster and distribution company.
SMBV je društvo za prženje i distribuciju kave.
As the contracts submitted by Starbucks demonstrate, other companies of the Starbucks group outsource this function to third parties [117].
Kako se ukazuje ugovorima koje je društvo Starbucks dostavilo, druga društva grupacije Starbucks povjeravaju tu funkciju trećim stranama [117].
Moreover, the answers to the MIT request by the competitors further demonstrate that roasting is outsourced to non-group companies [118].
Štoviše, odgovori konkurenata na zahtjev za dostavu informacija koje nedostaju dodatno ukazuju na to da se prženje povjerava društvima koja nisu dio grupacije [118].
Thus, the activities of SMBV can be carried out by independent companies and not only in a pure intra-group setting [119].
Djelatnosti SMBV-a stoga mogu obavljati nezavisna društva, a ne isključivo društva unutar iste grupacije [119].
The Commission therefore concludes that the reference system against which the SMBV APA should be examined is the general Dutch corporate tax system in the form of the Dutch corporate income tax rules (CIT).
Komisija stoga zaključuje da je opći nizozemski sustav poreza na dobit u vidu propisa nizozemskog poreza na dobit (ZPD) referentni sustav naspram kojeg bi se SMBV STC trebao ispitati.