natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It also explains that the green coffee beans sourced by SMBV are sourced from an affiliated Starbucks' subsidiary in Switzerland (SCTC).
Također objašnjava kako zrna zelene kave koje SMBV nabavlja dolaze od povezanog društva kćeri društva Starbucks u Švicarskoj (SCTC).
Furthermore, it explains that SMBV operates as an intermediary distribution entity for a variety of non-coffee items.
Nadalje, objašnjava kako SMBV posluje kao posrednik pri distribuciji razne robe nevezane uz kavu.
In addition to the supply chain function for its own manufacturing activities, the tax advisor further explains that certain markets also receive some supply chain support from SMBV.
Porezni savjetnik dalje objašnjava da uz to što djeluje kao opskrbni lanac za svoje vlastite proizvodne djelatnosti, SMBV također pruža određenu podršku za opskrbni lanac na određenim tržištima.
The tax advisor does not describe the roasting IP licensing arrangement under which SMBV pays royalties to Alki LP for licensed IP among the most important transactions and inter-company flows, but only shows it in a graph and describes it in a separate section in the transfer pricing report describing the EMEA market and Netherlands operations [20].
Porezni savjetnik ne objašnjava sporazum o licenciji za IV u vezi s prženjem prema kojem SMBV isplaćuje tantijeme društvu Alki LP za licencirano IV među najvažnijim transakcijama i tokovima unutar društva, već navedeno samo prikazuje u grafikonu i objašnjava u zasebnom odjeljku u izvješću o transfernoj cijeni u kojem se opisuje tržište regije EMEA i poslovanje u Nizozemskoj [20].
According to the functional analysis provided in the transfer pricing report [21], the focus of SMBV's activities is its Amsterdam-based roasting facility.
Prema funkcijskoj analizi iz izvješća o transfernoj cijeni [21], fokus SMBV-ovih djelatnosti je njegova pržionica kave u Amsterdamu.
The main raw material component of that roasting process is green coffee beans.
Glavna sirovina tog procesa prženja su zrna zelene kave.
The actual roasting process for a particular coffee blend depends on the particular type of green coffee bean used in the recipe and the desired flavour profile.
Proces prženja za određenu mješavinu kave ovisi o određenoj vrsti zrna zelene kave koja se upotrebljava u receptu i željenom profilu okusa.
SMBV is responsible for executing roasting forecasts provided by Starbucks US and ensuring that the resulting product meets the quality standards of Starbucks US.
SMBV je odgovoran za provođenje u djelo prognoza prženja koje dostavlja društvo Starbucks US i osigurava da dobiveni proizvod ispunjava standarde kvalitete društva Starbucks US.
SMBV buys the green coffee beans from SCTC, a designated supplier [22].
SMBV kupuje zrna zelene kave od SCTC-a koji je imenovani opskrbljivač [22].
The beans for the EMEA market are roasted and packaged in the Netherlands by SMBV.
SMBV u Nizozemskoj prži i pakira zrna za tržište regije EMEA.
SMBV licenses a subset of IP from Alki LP, which is not mentioned in the functional analysis, but described in a separate section on the EMEA market and Netherlands operations as ‘necessary to utilise the coffee roasting manufacturing process and the right to supply coffee to [D]evelopers. In return [SMBV] remits a royalty to Alki LP for the licensed IP’ [23].
SMBV dobiva licenciju za jedan dio IV-a od društva Alki LP, što se ne spominje u funkcijskoj analizi već se opisuje u zasebnom odjeljku o tržištu regije EMEA i poslovanju u Nizozemskoj kao „nužno za proizvodni postupak prženja kave i pravo za nabavu kave za [I]nvestitore. [SMBV] zauzvrat isplaćuje tantijemu društvu Alki LP za licencirano IV” [23].
That coffee roasting related IP consists, in particular, of roasting curves, which according to the transfer pricing report dictates the temperature and the length of time required to complete the roasting process.
IV u vezi s prženjem kave obuhvaća, pogotovo, krivulje prženje kojima se prema izvješću o transfernoj cijeni određuju temperaturu i vrijeme potrebno za dovršenje procesa prženja.
According to the transfer pricing report, SMBV employed [40-60] people, of which [20-30] perform supply chain operations including procurement, planning, logistics and distribution planning [24].
Prema izvješću o transfernoj cijeni, SMBV zapošljava [40–60] ljudi od kojih njih [20–30] obavljaju aktivnosti u vezi s lancem nabave koje uključuju nabavu, planiranje, logistiku i planiranje distribucije [24].
SMBV has a distribution centre in the United Kingdom (hereinafter: ‘UK’) operated under contract by a third party [25].
SMBV ima distribucijski centar u Ujedinjenoj Kraljevini (dalje u tekstu: „UK”) kojim prema ugovoru upravlja treća strana [25].
SMBV has a supply and logistics agreement with a third party in the Netherlands, whereby the third party purchases inventory for resale to developers at arranged prices [26].
SMBV ima ugovor o nabavi i logistici s trećom stranom u Nizozemskoj, pri čemu treća strana kupuje zalihe za preprodaju investitorima po dogovorenim cijenama [26].
SMBV also engaged another third party to open a distribution centre in Germany during 2006.
SMBV je također angažirao još jednu treću stranu za otvaranje distribucijskog centra u Njemačkoj tijekom 2006.
SMBV also has a relationship with a consignment manufacturer, [unaffiliated manufacturing company 1].
SMBV je također u odnosu s proizvođačem izvoznikom, [nepovezano proizvodno društvo 1].
[Unaffiliated manufacturing company 1] mainly produces [a trademark registered coffee product] powder for the Starbucks [trademark registered coffee] product.
[Nepovezano proizvodno društvo 1] uglavnom proizvodi [proizvod od kave registriran pod žigom] prah za [proizvod od kave registriran pod žigom] društva Starbucks.
SMBV is responsible [27] for managing this toll manufacturing relationship [28] and sells the majority of the product produced by [unaffiliated manufacturing company 1] to Starbucks' US resident companies.
SMBV je odgovoran [27] za upravljanje ovim odnosom s pružateljem usluga proizvodnje [28] te SMBV prodaje većinu proizvoda koji je proizvelo [nepovezano proizvodno društvo 1] subjektima društva Starbucks koja su rezidenti SAD-a.
Figure 1 is based on the description of the transfer pricing report to illustrate the part of the structure of Starbucks which is relevant for this Decision [29].
Slika 1. temelji se na opisu iz izvješća o transfernoj cijeni kojim se prikazuje dio strukture društva Starbucks važan za ovu Odluku [29].
Third party vendors
tantijeme za robnu marku
other finished products: food, tea, cups, Frappuccino etc…
tantijeme za prženje tantijeme za robnu marku
other products Food, tea, cups etc…
Starbucks Coffee EMEA BV (Nizozemska)
Starbucks Coffee Shops (EMEA)
Starbucks Coffee Trading SARL (Švicarska)
Starbucks Manufacturing EMEA BV (Netherlands)
Nepovezani prodavatelji
Starbucks Coffee EMEA BV (Netherlands)
drugi proizvodi Hrana, čaj, šalice itd.
Alki (UK)
Pržena zrna Kupci
royalty for brand
Starbucks kafići (EMEA)
According to the transfer pricing report, the transactional net margin method (hereinafter: ‘TNMM’ [30]) was selected by the tax advisor to estimate an arm's-length remuneration due to SMBV over other transfer pricing methods, because, ‘in the specific set of Starbucks' circumstances; the net margin is less affected by transactional differences and functional differences, as in the case with measures employed in standard traditional methods’ [31].
Prema izvješću o transfernoj cijeni, porezni savjetnik odabrao je metodu transakcijske neto marže (dalje u tekstu: „TNMM” [30]) kako bi procijenio naknadu po tržišnim uvjetima koja se treba plaćati SMBV-u, smatrajući je prikladnijom u odnosu na druge metode određivanja transferne cijene jer „s obzirom na specifičan sklop okolnosti društva Starbucks, neto marža manje je pod utjecajem transakcijskih razlika i funkcijskih razlika nego u slučaju mjera koje se primjenjuju u standardnim tradicionalnim metodama” [31].
For a more detailed description of the choice of the method and of the peer analysis in the transfer pricing report, see recitals 40 to 58 of the Opening Decision.
Detaljniji opis odabira metode i analize nezavisnih stručnjaka u izvješću o transfernoj cijeni navodi se u uvodnim izjavama 40. do 58. Odluke o pokretanju postupka.
In applying the TNMM to SMBV's roasting activities, the tax advisor considered the relevant base [32] for the net profit indicator to be the costs of the services rendered by SMBV, in line with the cost plus method, which is considered an appropriate methodology for supply chain and manufacturing services.
Primjenjujući metodu TNMM na djelatnosti prženja SMBV-a, porezni savjetnik smatrao je da su troškovi usluga koje je SMBV pružio relevantna osnova [32] za indikator neto dobiti, u skladu s metodom trošak plus, što se smatra prikladnom metodologijom za usluge opskrbnog lanca i proizvodnje.
However, the mark-up is only applied to those costs where, according to the tax advisor, SMBV adds value.
Međutim, dodatak se primjenjuje samo na one troškove kojima, prema poreznom savjetniku, SMBV dodaje vrijednost.
The transfer pricing report lists those costs as main operating costs, such as cost of personnel and depreciation, excluding COGS.
U izvješću o transfernoj cijeni ti se troškovi navode kao glavni operativni troškovi, kao što su troškovi osoblja i amortizacija, isključujući trošak prodane robe (engl. COGS – Cost of Goods Sold).
To determine the appropriate arm's-length range of profitability for the activities performed by SMBV, the tax advisor conducted a search to identify companies operating in Europe with similar functions and risks.
Kako bi se utvrdio prikladan raspon profitabilnosti po tržišnim uvjetima za djelatnosti SMBV-a, porezni savjetnik proveo je istraživanje kako bi pronašao društva sa sličnim funkcijama i rizicima koja posluju u Europi.
A comparable companies search in the Amadeus database [33] using the primary NACE Rev 1.1 code 1586 — Processing of tea and coffee to identify companies engaged in the trade of coffee (the buying and selling of coffee not processed by the company itself were not deemed comparable) followed by elimination through the use of additional financial selection criteria and a manual screening by the tax advisor [34], ultimately resulted in 20 companies as potentially comparable [35].
Pretraga za usporedivim društvima u bazi podataka Amadeus [33] uz upotrebu primarne oznake 1586 NACE-a Rev. 1.1. – Prerada čaja i kave kako bi se pronašla društva koja se bave trgovinom kave (kupoprodaja kave koju to isto društvo ne prerađuje nije se smatrala usporedivom), zatim eliminacija upotrebom dodatnih financijskih kriterija odabira i ručni pregled koji je proveo porezni savjetnik [34], čime se dobilo 20 društava koja su bila potencijalno usporediva [35].
The net profit indicator calculated for each company was a mark-up on total costs, which is defined as operating profit divided by total operating costs.
Indikator neto dobiti izračunan za svako društvo je dodatak na ukupne troškove, što se definira kao operativna dobit podijeljena s ukupnim operativnim troškovima.
The median of the unadjusted mark-up on total costs for those companies from 2001 to 2005 was estimated at 7,8 %.
Srednja vrijednost neprilagođenog dodatka na ukupne troškove navedenih društava od 2001. do 2005. procijenjena je na 7,8 %.
However, according to the tax advisor, this set of comparable companies includes full-fledged manufacturers that typically perform more functions and incur risk relating to their raw materials.
Međutim, prema poreznom savjetniku, skup usporedivih društava obuhvaća potpune proizvođače koji uglavnom obavljaju više funkcija i snose rizike za svoje sirovine.
To correct for this difference and to allegedly increase the reliability of the comparison, the tax advisor performed a first adjustment to account for the fact that the proposed application of the mark-up to SMBV's cost-base does not include a cost component for green coffee beans.
Kako bi se ispravila ova razlika i navodno povećala pouzdanost usporedbe, porezni savjetnik proveo je prvu prilagodbu kako bi se uzela u obzir činjenica da predložena primjena dodatka na troškovnu bazu SMBV-a ne uključuje komponentu troška za zrna zelene kave.
Additionally, the comparable companies' returns would, according to the tax advisor, reflect a return on a cost base that includes such raw materials.
Nadalje, povrati usporedivih društava bi, prema poreznom savjetniku, odražavali povrat na troškovnu bazu koja obuhvaća takve sirovine.
Therefore, a raw materials cost adjustment was applied by the tax advisor to modify the total cost mark-up [36] obtained from the comparable companies set.
Stoga je porezni savjetnik primijenio prilagodbu troška sirovina kako bi izmijenio dodatak na ukupni trošak [36] dobivenu iz skupa usporedivih društava.
The tax advisor indicated that this adjustment is associated with what the tax advisor refers to as ‘taking title to the raw materials’.
Porezni savjetnik navodi da je ova prilagodba u vezi s onim što porezni savjetnik naziva „uzimanjem prava vlasništva nad sirovinama”.
Concretely, the tax advisor subtracted from the profit of each company in the set their estimated price of raw material multiplied by 12-month EURIBOR plus 50 basis points.
Konkretno rečeno, porezni savjetnik oduzeo je od dobiti svakog društva u skupu njihovu procijenjenu cijenu sirovina pomnoženu s 12-mjesečnim EURIBOR-om uvećanim za 50 baznih bodova.
The combination of those two adjustments lowered the estimated remuneration from a median of 7,8 % on total costs to an estimated median of 9,9 % on operating costs [37].
Kombinacijom ove dvije prilagodbe procijenjena naknada smanjena je sa srednje vrijednosti od 7,8 % na ukupne troškove na procijenjenu srednju vrijednost od 9,9 % na operativne troškove [37].
A (rounded) mark-up of [9-12] % of operating costs was considered on that basis to reflect an arm's-length mark-up for the provision of roasting services and associated supply chain activities by SMBV for its intra-group transactions.
Na temelju navedenog smatralo se da (zaokruženi) dodatak od [9–12] % na operativne troškove odražava dodatak po tržišnim uvjetima za pružanje usluga prženja i povezane djelatnosti opskrbnog lanca koje je SMBV pružao za svoje unutargrupne transakcije.
Description of OECD guidance on transfer pricing
Opis smjernica OECD-a o transfernoj cijeni
The Organisation for Economic Cooperation and Development (hereinafter the ‘OECD’) OECD provides guidance on taxation for its member countries.
Organizacija za ekonomsku suradnju i razvoj (dalje u tekstu: „OECD”) daje svojim državama članicama smjernice za oporezivanje.
The OECD's guidance on transfer pricing can be found in its Transfer Pricing Guidelines (hereinafter the ‘OECD TP Guidelines’), which is a non-binding legal instrument providing guidance on transfer prices.
Smjernice OECD-a o transfernoj cijeni navode se u Smjernicama o transfernim cijenama (dalje u tekstu „Smjernice OECD-a o TC”) koje predstavljaju neobvezujući pravni instrument kojim se daju smjernice za određivanje transfernih cijena.
Transfer prices refer to prices charged for commercial transactions between various parts of the same corporate group.
Transferne cijene odnose se na cijene koje se naplaćuju za trgovačke transakcije između različitih dijelova iste korporativne grupacije.
Multinational companies have a financial incentive to allocate as little profit as possible to jurisdictions where those profits are subject to higher taxation.
Multinacionalna društva imaju u financijskom smislu poticaj za raspodjelu što je manje dobiti moguće na područja nadležnosti u kojima je dobit podložna većim porezima.
This could lead to exaggerated transfer prices which should not be accepted as a basis for calculating taxable income.
Navedeno bi moglo dovesti do prekomjerno visokih transfernih cijena što se ne bi smjelo prihvatiti kao osnova za izračun oporezivog prihoda.
To avoid this problem, tax administrations should only accept transfer prices between intra-group companies that are remunerated as if they were agreed to by independent companies negotiating under comparable circumstances at arm's length [38].
Kako bi se ovaj problem izbjegao, porezne uprave trebale bi prihvaćati samo one transferne cijene između unutargrupnih društava za koje se plaća naknada jednaka onoj koja bi se plaćala da su cijene dogovorene između nezavisnih društava u usporedivim okolnostima po tržišnim uvjetima [38].
This is known as the ‘arm's-length principle’.
To se naziva „načelom transakcije po tržišnim uvjetima”.
The authoritative statement of the arm's-length principle is found in paragraph 1 of Article 9 of the OECD Model Tax Convention, which forms the basis of bilateral tax treaties involving OECD member countries and an increasing number of non-member countries.
Mjerodavna izjava načela transakcije po tržišnim uvjetima koja predstavlja temelj za bilateralne porezne ugovore među državama članicama OECD-a, kao i za sve veći broj država koje nisu članice, sadržana je u stavku 1. članku 9. Modela porezne konvencije OECD-a.
Article 9 provides: ‘[Where] conditions are made or imposed between the two [associated] enterprises in their commercial or financial relations which differ from those which would be made between independent enterprises, then any profits which would, but for those conditions, have accrued to one of the enterprises, but, by reason of those conditions, have not so accrued, may be included in the profits of that enterprise and taxed accordingly’.
Člankom 9. predviđeno je sljedeće: „[Kada] dogovoreni ili definirani uvjeti između dva [povezana] poduzeća u njihovim trgovačkim ili financijskim odnosima odstupaju od onih koji bi bili dogovoreni među nezavisnim poduzećima, tada se bilo koja dobit koju bi, da nema navedenih uvjeta, jedno od poduzeća ostvarilo, no zbog navedenih uvjeta nije je ostvarilo, može uračunati u dobit tog poduzeća i sukladno tome oporezivati.”
On 27 June 1995, the OECD's Committee on Fiscal Affairs adopted transfer pricing guidelines (hereinafter: the ‘1995 OECD TP Guidelines’ [39]) which were the object of a Recommendation of the OECD Council [40].
Odbor OECD-a za fiskalne poslove donio je 27. lipnja 1995. smjernice o transfernim cijenama (dalje u tekstu: „Smjernice OECD-a o TC iz 1995.” [39]) koje su bile predmet Preporuke Vijeća OECD-a [40]. Najnovija verzija Smjernica OECD-a o TC donesena je u lipnju 2010.
The latest version of the OECD TP Guidelines was adopted in July 2010 (hereinafter the ‘2010 OECD TP Guidelines’) [41].
(dalje u tekstu „Smjernice OECD-a o TC iz 2010.”) [41].
Given their non-binding nature, the tax administrations of the OECD member countries are simply encouraged to follow the Guidelines.
Budući da su neobvezujuće prirode, porezne uprave država članica OECD-a samo se potiče da slijede Smjernice.
However, in general, the OECD TP Guidelines serve as a focal point and exert a clear influence on the tax practices of OECD member (and even non-member) countries.
Međutim, Smjernice OECD-a o TC općenito imaju ključnu ulogu i jasan utjecaj na porezne prakse članica, pa čak i država koje nisu članice OECD-a.
Moreover, in numerous OECD member countries those Guidelines have been given the force of law or serve as a reference for the purpose of interpreting domestic tax law.
Štoviše, u brojnim državama članicama OECD-a ovim Smjernicama je dana snaga zakona ili služe kao referenca u svrhu tumačenja nacionalnog poreznog zakona.
To the extent the Commission cites the OECD TP Guidelines in the present Decision, it does so because those guidelines are an existing manual in the area of transfer pricing that are the result of expert discussions in the context of the OECD and elaborate on techniques aimed to address common challenges of the application of the arm's-length principle to concrete situations.
U mjeri u kojoj Komisija citira Smjernice OECD-a o TC u ovoj Odluci, Komisija to čini zato jer su navedene smjernice postojeći priručnik za područje transfernih cijena koji je rezultat stručnih rasprava u kontekstu OECD-a te nude razradu tehnika kojima je cilj rješavanje zajedničkih izazova u primjeni načela transakcije po tržišnim uvjetima na konkretne situacije.
The OECD TP Guidelines therefore provide useful guidance to tax administrations and multinational enterprises on the application of the arm's-length principle.
Smjernicama OECD-a o TC stoga se pružaju korisne smjernice poreznim upravama i multinacionalnim poduzećima u pogledu primjene načela transakcije po tržišnim uvjetima.
They also capture the international consensus on transfer pricing.
Također odražavaju međunarodni koncenzus po pitanju transfernih cijena.
Transfer pricing methods
Metode određivanja transferne cijene
Both the 1995 and the 2010 OECD TP Guidelines describe five methods to approximate an arm's-length pricing of transactions and profit allocation between companies of the same corporate group: (i) the comparable uncontrolled price method (hereinafter ‘CUP’); (ii) the cost plus method; (iii) the resale minus method; (iv) the TNMM and (v) the transactional profit split method.
U obje verzije Smjernica OECD-a o TC, iz 1995. i 2010., opisuje se pet metoda kojima se može procijeniti cijena po tržišnim uvjetima za transakcije i raspodjela dobiti između društava iste korporativne grupacije: i. metoda usporedive nenadzirane cijene (dalje u tekstu: „CUP”); ii. metoda trošak plus; iii. metoda preprodajne cijene; iv. metoda TNMM i v. metoda transakcijske podjele dobiti.
Both Guidelines also draw a distinction between traditional transaction methods (the first three methods) and transactional profit methods (the last two methods).
U obje verzije Smjernica također se pravi razlika između tradicionalnih transakcijskih metoda (prve tri metode) i metoda transakcijske dobiti (zadnje dvije metode).
Both Guidelines further explain that multinational corporations retain the freedom to apply methods not described in those Guidelines to establish transfer prices, provided those prices satisfy the arm's-length principle.
U obje se verzije Smjernica nadalje objašnjava da multinacionalne korporacije zadržavaju slobodu da za određivanje transfernih cijena primjenjuju metode koje nisu opisane u Smjernicama, uz uvjet da su te cijene u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima.
The 1995 OECD TP Guidelines declare an express preference for traditional transaction methods, such as the CUP, over transactional methods, such as the TNMM, as a means to establish whether transfer pricing is at arm's length.
U Smjernicama OECD-a o TC iz 1995. daje se izričita prednost tradicionalnim transakcijskih metodama kao što je metoda CUP, u odnosu na transakcijske metode kao što je metoda TNMM, u svrhu određivanja je li transferna cijena u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima.
Paragraph 3.49 of the 1995 OECD TP Guidelines provides: ‘Traditional transaction methods are to be preferred over transactional profit methods as a means of establishing whether a transfer price is at arm's length, i.e. whether there is a special condition affecting the level of profits between associated enterprises. To date, practical experience has shown that in the majority of cases, it is possible to apply traditional transaction methods.’
U stavku 3.49. Smjernica OECD-a o TC iz 1995. navodi se sljedeće: „Treba se dati prednost tradicionalnim transakcijskim metodama u odnosu na metode transakcijske dobiti u svrhu određivanja je li transferna cijena u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima, to jest postoji li poseban uvjet koji utječe na razinu dobiti među povezanim poduzećima. Praktično iskustvo je do sada pokazalo da je u većini slučajeva moguće primijeniti tradicionalne transakcijske metode.”