natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The focus of this project requires an elaborate, balanced, and skilful network that has access to relevant scientific as well as public resources.
S obzirom na usmjerenost ovoga projekta potrebna je detaljno razrađena, uravnotežena i iskusna mreža koja ima pristup relevantnim znanstvenim i javnim izvorima.
It will cover the participation of at least 12 Member States in eastern, western, northern, and southern regions of Europe.
Projektom će se obuhvatiti sudjelovanje najmanje dvanaest država članica iz istočnih, zapadnih, sjevernih i južnih regija Europe.
Furthermore, the network will contain complementary academic expertise in the field of clinical psychology, mental health and stigma, educational studies and discourse analysis, and public health studies.
Nadalje, mreža će sadržavati komplementarno akademsko stručno znanje u području kliničke psihologije, psihičkog zdravlja i stigmatiziranja, obrazovna istraživanja i analize diskursa te istraživanja javnoga zdravlja.
Academic expertise within the field of clinical psychology will include knowledge on neurological and developmental disorders (e.g. ADHD and autism spectrum disorders), psychotherapeutic and psychiatric services, the promotion of positive mental health, stigma (related to mental health), mental health policy, and online psychotherapeutic interventions.
Akademsko stručno znanje u području kliničke psihologije obuhvatit će znanje o neurološkim i razvojnim poremećajima (npr. ADHD i poremećaji iz spektra autizma), psihoterapeutske i psihijatrijske usluge, promicanje pozitivnog psihičkog zdravlja, stigmatiziranje (povezano sa psihičkim zdravljem), politiku psihičkog zdravlja i internetske psihoterapeutske intervencije.
Furthermore, specific expertise on ethics (integrity issues, moral reasoning, ethics in health care), public health issues; and health promotion will be included.
Usto, konkretno stručno znanje o etici (pitanja cjelovitosti, moralnog rezoniranja, etike u zdravstvenoj skrbi), pitanja javnoga zdravlja i promicanje zdravlja također će biti obuhvaćena.
Necessary expertise within educational studies will include knowledge on rhetorical criticism of psychiatry, agency in contemporary public debate, stylistics, metaphor theory and analysis, medical humanities/health communication, discourse analysis, and corpus methods.
Potrebno stručno znanje u obrazovnim istraživanjima obuhvatit će znanje o retoričkoj kritici u psihijatriji, posredovanje u suvremenoj javnoj raspravi, stilistiku, teoriju i analizu metafore, komunikaciju između medicinskih humanističkih znanosti i zdravlja, analizu diskursa i korpusne metode.
The risk of violence, and the perception of the risk of violence on the part of patients with severe mental disorders, is a pan-European public health problem, not only because of the potential for injury and death to patients, staff, relatives and strangers, but also because of the counter-therapeutic effects that both violence and the measures deployed to prevent violence entail.
Rizik od nasilja među osobama koje pate od ozbiljnih psihičkih poremećaja i percepcija da su te osobe nasilne sveeuropski je zdravstveni problem, i to ne samo zbog mogućeg ozljeđivanja ili smrti bolesnika, osoblja, rodbine i trećih osoba već i zbog kontraproduktivnih terapeutskih učinaka koje nasilje i mjere poduzete za njezino sprječavanje sa sobom nose.
The stigma of mental illness is intimately linked to the public’s perception of the fear of violence by the mentally ill.
Stigmatizacija psihičkih bolesti povezana je s percepcijom u javnosti da su psihički bolesne osobe nasilne.
These pressures can in turn influence clinicians’ and even policymakers’ decision-making.
Ta vrsta pritiska može pak utjecati na liječnike, pa i na zakonodavce pri izradi zakonodavstva.
Recent, dramatic events, such as the Germanwings disaster, have emphasised the importance of this problem in the eyes of the European public, highlighting the need to develop preventive measures and treatment strategies that are able to identify and reduce the risk of violent behaviour by people suffering from severe mental disorders, whether to themselves or to other people.
Nedavni tragični događaji, poput pada aviona Germanwingsa, u prvi su plan iznijeli važnosti tog problema u očima europske javnosti i pritom istaknuli potrebu za razvijanjem preventivnih mjera i liječenja kojima se može uočiti i smanjiti rizik od nasilja osoba koje pate od ozbiljnih psihičkih poremećaja usmjerenog na nas ili druge.
Although these risks are small in absolute terms and make a small contribution to societal violence, clarification of rates and trends should help address public myths about the dangerousness of psychiatric patients.
Iako je ukupno gledajući riječ o malom riziku koji čini neznatan udio nasilja u društvu, pojašnjenjem stopa i trendova trebalo bi se doprinijeti ispravljanju krive predodžbe u javnosti o opasnosti psihičkih bolesnika.
In contrast, it is estimated that more than half of all suicides in European countries are committed by people with underlying mental disorders.
S druge se pak strane procjenjuje da je više od polovice svih samoubojstava u europskim državama počine osobe s psihičkim poremećajima.
Thus, the pilot project will also examine suicide in forensic psychiatric patients on release, and also suicide attempts.
Stoga će se u pilot-projektu ispitati samoubojstva i pokušaji samoubojstva pacijenata na forenzičnoj psihijatriji koji su pušteni na slobodu.
The latter lead to repeated hospital admissions, and can have profound damaging consequences for the morale of medical staff.
Pokušaji samoubojstva odgovorni su za opetovane hospitalizacije i mogu ozbiljno narušiti moral liječničkog osoblja.
The perceived threat of violence results in greater use of coercive measures such as involuntary hospitalisation, restraint, seclusion, and enforced medication, which patients and their carers almost unanimously perceive as traumatic and even counter-therapeutic and can, in turn, trigger aggressive responses from patients instead of engagement and cooperation.
Percipirana opasnost od nasilja rezultira većim korištenje prisilnih mjera poput prisilne hospitalizacije, vezivanja, izoliranja i prisilnog davanja lijekova, što bolesnici i njihovi skrbnici gotovo jednoglasno smatraju traumom, pa i kontraproduktivnim, a posljedica toga može biti nasilno ponašanje oboljelih, umjesto sudjelovanja i suradnje.
Furthermore involuntary admission to secure forensic units after rare but serious acts of violence linked to severe mental disorders can lead to prolonged hospital stays, and consume a disproportionately large proportion of limited mental health budgets.
Nadalje, prisilna hospitalizacija na zasebne psihijatrijske odjele uslijed rijetkog, ali ozbiljnog nasilnog ponašanja povezanog s psihičkim poremećajima može dovesti do produženog boravka u bolnici, zbog čega će biti utrošen nerazmjerno velik udio ograničenih sredstava namijenjenih za liječenje psihičkih oboljenja.
The pilot project will focus on forensic psychiatric services, which first and foremost is care for those patients with a mental disorder who pose a risk to others, though who also have increased rates of suicide.
Pilot-projekt će se usredotočiti na usluge forenzičke psihijatrije namijenjene oboljelima s psihičkim poremećajima koji predstavljaju opasnost za svoju okolinu, ali i za skupine s povišenom stopom samoubojstva.
New out- and in-patient services for the management of such patients are growing in many but not all European countries.
U brojnim ali ne svim europskim zemljama raste ponuda novih internih i vanjskih službi za brigu o osobama s tim oboljenjima.
New models of treatment for this often marginalised group of patients are being developed, including for example out-patient forensic assertive community treatment teams and specialised forensic clinics.
Razvijaju se novi modeli liječenja ove često marginalizirane skupine pacijenata kao na primjer forenzični timovi lokalnih zajednica za ambulantno liječenje i specijalizirane forenzične ambulante.
However, across Europe, service design, intervention strategies and legal frameworks for patients at risk of violence, or who have acted violently, vary greatly.
Međutim, način na koji su diljem Europe osmišljene usluge, strategije djelovanja i pravni okviri za pacijente koji bi mogli biti nasilni ili koji su se nasilno ponašali uvelike odstupaju.
They have never been comparatively evaluated in terms of patient satisfaction, therapeutic effectiveness, risk reduction, recovery and cost, yet such services in some countries consume 20 % of resources in caring for less than 1 % of psychiatric patients.
Ti se čimbenici nikada nisu usporedili kada je riječ o zadovoljstvu bolesnika, djelotvornosti liječenja, smanjenju rizika, oporavku i troškovima, iako se na takve usluge u nekim zemljama troši 20 % sredstava za liječenje manje od 1 % psihijatrijskih pacijenata.
This lack of reliable comparative data has prevented many European countries from benefiting from the innovative strategies developed in those states which have been able to deploy greater resources in innovation and research, and have tested potentially more therapeutic and efficient models of service delivery.
Taj nedostatak pouzdanih usporedivih podataka razlog je što mnoge europske zemlje nisu mogle iskoristiti inovativne strategije razvijene u onim zemljama koje su imale na raspolaganju veća sredstva za inovacije i istraživanja te su provjerile potencijalno djelotvornije i učinkovitije načine pružanja usluga.
A better understanding of the factors associated with risk of violence to self and others in patients with severe mental disorders, an assessment of the best tools capable of predicting risk, for decision-making, and an evaluation of effective treatments will assist clinicians, managers, lawmakers and governments in the planning and evolution of services and in the development of preventive and supportive measures.
Bolje razumijevanje čimbenika povezanih s rizikom od samoozljeđivanja i nasilja nad drugima među pacijentima s ozbiljnim psihičkim poremećajima, vrednovanje sredstava za utvrđivanje rizika radi donošenja odluka te vrednovanje učinkovitih liječenja pomoći će liječnicima, menadžerima, zakonodavcima i vladama pri osmišljavanju i razvoju usluga te izradi preventivnih i potpornih mjera.
Moreover, comparison of national variations in pathways into and out of care, including specialised secure services, in different countries is critically needed at this time, and a European project involving different countries, with different health and legal systems, will provide valuable information in order to improve the quality of mental health care for this difficult, marginalised but also hugely costly population.
Nadalje, od presudne je važnosti izraditi komparativan pregled nacionalnih razlika u pristupima skrbi u raznim državama članicama, pa i kada je riječ o specijaliziranim sigurnosnim uslugama, a europski projekt koji uključuje države s različitim zdravstvenim i pravnim sustavima pružit će vrijedne informacije za poboljšanje kvalitete psihičkog zdravlja tog problematičnog, marginaliziranog dijela stanovništva za koje se izdvajaju golema sredstva.
Acknowledging that current healthcare access measurements have been proven to have some limitations with regard to providing adequate, accurate, reliable and timely information on access in the Union, the pilot project will develop and pilot a composite new set of healthcare access measurements and/or the improvement of existing measurements, in order to address the different needs of various healthcare stakeholders.
S obzirom na to da su se trenutačna mjerenja pristupa zdravstvu pokazala ograničenima kada je riječ o pružanju odgovarajućih, preciznih, pouzdanih i pravodobnih informacija u tom pogledu u Uniji, pilot-projektom će se razraditi i usmjeravati složeni novi skup pokazatelja kojima se mjeri pristup zdravstvu i/ili poboljšati postojeći pokazatelji kako bi se pronašla rješenja za različite potrebe raznih dionika u zdravstvu.
Its fundamental aim is to enable the development of policies that address health inequalities and barriers to access on the basis of objective and comparable information and help improve the sustainability and performance of healthcare systems in Member States.
Glavni je cilj projekta omogućiti razvoj politika koje se bave nejednakostima u zdravstvu i preprekama pristupu na temelju objektivnih i usporedivih informacija te doprinijeti poboljšanju održivosti i uspješnosti sustava zdravstva u državama članicama.
Objectives and expected outcome:
Ciljevi i očekivani rezultati:
review of existing measurements and indicators as well as the different aspects of access across the Union,
preispitati postojeće pokazatelje i indikatore te različite aspekte pristupa zdravstvu diljem Unije,
development, through consultation with key stakeholders, of possible new indicators and/or improvement of existing indicators, to ensure that groups vulnerable to exclusion are reached and a ‘total picture’ of access to healthcare in countries and regions is thus acquired,
u okviru savjetovanja s dionicima razraditi nove potencijalne pokazatelje i/ili poboljšati postojeće kako bi se njima obuhvatile marginalne skupine te tako dobio potpuni pregled pristupa zdravstvu u državama i regiji,
pilot testing and subsequent refinement of those indicators in geographically, economically and culturally diverse Member States,
testirati i na temelju toga poboljšati te pokazatelje u geografski, gospodarski i kulturno različitim državama članicama,
exploration and possible validation of a new set of indicators and/or of existing indicators improved upon with the relevant European and international organisations,
istražiti i po mogućnosti testirati novi skup pokazatelja i/ili postojećih pokazatelja koji su poboljšani u suradnji s europskim i međunarodnim mjerodavnim organizacijama,
strategy and roadmap for scale-up and implementation, focusing on three disease priorities: (a) non-communicable diseases; (b) communicable diseases; (c) rare diseases.
izraditi strategiju i plan za širu primjenu usredotočen na tri prioriteta u pogledu bolesti: (a) neprenosive bolesti, (b) prenosive bolesti i (c) rijetke bolesti.
The main outcome of the pilot project will be a set of new and complementary indicators and/or the improvement of existing indicators, in order to assess patient access to healthcare.
Glavni rezultat pilot-projekta bit će skup novih i komplementarnih pokazatelja i/ili poboljšanje postojećih kako bi se ocijenio pristup pacijenata zdravlju i zdravstvu.
This will be a valuable resource to enable policymakers to monitor the population’s access to healthcare at European, national and regional level.
To će biti koristan alat koji će zakonodavcima omogućiti da prate pristup stanovništva zdravstvu na europskoj, nacionalnoj i regionalnoj razini.
It will allow access monitoring and comparison at Union level to help policymakers develop programmes and policies to reduce inequities in health.
Na temelju toga bit će moguće pratiti pristup zdravstvu i izraditi usporedbu pristupa na razini Unije koja će zakonodavcima pomoći pri izradi programa i politika za smanjenje nejednakosti u zdravstvu.
Currently the definitions of access are not clear and consistent across Member States and do not fit into a coherent conceptual framework.
Trenutačne definicije pristupa zdravstvu u državama članicama nisu ni jasne ni usuglašene te se ne uklapaju u koherentan konceptualni okvir.
The pilot project will use an intersectoral and multidisciplinary approach to create consensus among different stakeholders on the concept and dimensions of healthcare access and its measurement.
U okviru pilot-projekta rabit će se međusektorski i multidisciplinarni pristup kako bi se pronašao konsenzus među raznim dionicima u vezi s konceptom i dimenzijama pristupa zdravstvu i njegovim mjerenjem.
Patient organisations need to be involved in this analysis to ensure that there is information about semi-informal access.
Udruženja oboljelih moraju biti uključena u tu analizu kako bi se jamčio pristup informacijama o poluslužbenom pristupu.
When implementing the project, the Commission should take into account the opinion on access to healthcare of the Expert Panel on Effective Ways of Investing in Health.
Pri provedbi projekta Komisija bi trebala uzeti u obzir mišljenje Stručne skupine za uspješne modele ulaganja u zdravstvu o pristupu zdravstvu.
Despite major improvements in healthcare systems across the Union, marked differences and inequities in patient access to quality healthcare exist within and between Member States.
Unatoč znatnim poboljšanjima u sustavima zdravstva diljem Unije još uvijek postoje osjetne razlike i nejednakosti u pristupu oboljelih zdravstvu u državama članicama i među njima.
Socio-economic status, place of residence, gender, ethnic group and level of education are the most common factors that affect access to healthcare.
Društvenoekonomski status, mjesto prebivališta, spol, etnička skupina i razina obrazovanja najučestaliji su čimbenici koji utječu na pristup zdravstvu.
The recent economic crisis has contributed to a significant widening of the gap between people of different socio-economic status and, as a result, the social gradient in health has intensified.
Nedavna ekonomska kriza znatno je doprinijela povećanju jaza između osoba različitih društvenoekonomskih statusa te kao rezultat toga socijalni sloj igra sve važniju ulogu u zdravstvu.
The ageing of the population and the exacerbation of inequalities in health by the economic crisis suggest that access should be addressed at Union level in a way that supports countries and enables them to identify and implement effective solutions.
Starenje stanovništva i produbljivanje nejednakosti u zdravstvu prouzročeno gospodarskom krizom daje naslutiti da se pitanje pristupa treba rješavati na razini Unije, i to na način kojim će se državama članicama omogućiti da iznađu i provedu djelotvorna rješenja.
To achieve this goal, it is imperative to measure healthcare access in a common, evidence-based and effective manner.
Radi postizanja tog cilja od ključne je važnosti da se pristup zdravstvu mjeri na zajednički utvrđen način koji se zasniva na dokazima i koji je djelotvoran.
The Commission, the World Health Organisation, the OECD and other international organisations have highlighted the importance of accurate and reliable measurements for healthcare access, in order to ensure that healthcare systems are transparent and accessible and meet the needs of the population.
Europska komisija, Svjetska zdravstvena organizacija, OECD i druge međunarodne organizacije naglasile su važnost točnih i pouzdanih pokazatelja za mjerenje pristupa zdravstvu kako bi zdravstveni sustavi bili transparentni i pristupačni te prilagođeni potrebama stanovništva.
Moreover, research evidence suggests that the social determinants of health impacting the accessibility of the healthcare system are resulting in increased gaps between and within Member States.
Nadalje, istraživanja pokazuju da se zbog društvenih determinanta zdravlja koje utječu na sustave zdravstva povećava jaz u pristupu zdravstvu između država članica i unutar njih.
A common disadvantage of the current indicators is that they measure self-perception of unmet needs for care, but do not allow an objective measurement of access.
Zajednički nedostatak postojećih indikatora je taj da se njima mjeri percepcija nezadovoljenih potreba u zdravstvu, na temelju čega nije moguće objektivno izmjeriti pristup.
In many cases, the current self-reported measurements for healthcare access are designed to assess utilisation of health services and fail to evaluate access in difficult-to-reach (vulnerable) populations.
U mnogim slučajevima trenutačna mjerenja pristupa zdravstvu na temelju vlastite ocjene osmišljena su za vrednovanje korištenja uslugama u zdravstvu te se njima ne daje uvid u pristup nepristupačnog (ugroženog) stanovništva zdravstvu.
In fact, they evaluate access in patients who can access (in financial and other terms) the healthcare system.
Naime, njima se vrednuje pristup oboljelih koji mogu (u financijskom i nekom drugom smislu) pristupiti zdravstvenoj skrbi.
This is a critical gap, because vulnerable populations are suffering health inequalities disproportionately and thus they face multiple barriers to healthcare access.
Upravo je to najveći propust jer su ugrožene skupine stanovništva nerazmjerno više pogođene zdravstvenim nejednakostima te su stoga suočene s nizom prepreka u pristupu zdravstvu.
As a result, a huge amount of resources are spent without creating the right knowledge base upon which policymakers can act.
Kao rezultat toga golemi se iznosi troše, a da se pritom ne radi na stvaranju prave baze podataka koja bi poslužila zakonodavcima u njihovu radu.
In many cases, national surveys used to assess access do not allow comparability across countries, while the methods and approaches are subject to inherent limitations.
Nacionalna istraživanja koja su se koristila za ocjenu pristupa u mnogim slučajevima nije bilo moguće usporediti te su se metode i pristupi pokazali manjkavima.
Nationally collected data is affected by the policy priorities in each country concerning the indicators made available and the health issues prioritised.
Politički prioriteti svake države u vezi s dostupnim pokazateljima i prioritetnim zdravstvenim pitanjima utječu na podatke prikupljene na nacionalnoj razini.
Furthermore, the self-reported measurements that are commonly used to assess access are vulnerable to bias, especially as regards questionnaire development and research design, inquiry wording and cultural and psychosocial factors.
Nadalje, mjerenja na temelju vlastite ocjene koja se obično koriste za ocjenjivanje pristupa mogu biti subjektivna, posebno kada je riječ o načinu na koji su upitnik i istraživanje osmišljeni, formulaciji pitanja te kulturnim i psihosocijalnim čimbenicima.
What are missing are all-encompassing indicators providing information not only on the availability, adequacy, appropriateness and affordability of healthcare services, but also on the quality of those services and the use that individuals make of them.
Ono što nedostaje sveobuhvatni su pokazatelji koji pružaju informacije ne samo o dostupnosti, primjerenosti, prikladnosti i priuštivosti zdravstvenih usluga već i o njihovoj kvaliteti i načinu na koji se korisnici njima koriste.
Evaluation of access remains general and, in some cases, superficial and contradictory.
Ocjena pristupa u njima preopćenita je, a u nekim slučajevima površna i proturječna.
The current healthcare access measurements cannot provide adequate and appropriate information matching the needs, aims and role of each stakeholder.
Trenutačni pokazatelji za mjerenje pristupa zdravstvu ne mogu pružiti prikladne i primjerene informacije u skladu s potrebama, ciljevima i ulogom svakog pojedinačnog dionika.
Moreover, there is duplication between the current tools assessing access as well as a quality deficit and significant gaps.
Nadalje, nepotrebno se umnažaju postojeća sredstva za ocjenjivanje pristupa te je uočen manjak kvalitete i velike praznine.
Since healthcare access requires process and performance indicators simultaneously, a composite but feasible measurement system is needed.
Budući da pristup zdravstvu istovremeno zahtijeva pokazatelje za praćenje postupaka u zdravstvu i mjerenje njegove uspješnosti, potrebno je osmisliti složen, ali ostvariv sustav mjerenja.
It is generally acknowledged that the clinical picture observed in many chronic diseases (such as diabetes, cardiovascular diseases, neurological disorders and rheumatic diseases) is the result of the combination of different components: disease activity, damage consequent to the disease itself or the treatment, co-morbidities, drug toxicity, quality of life and disease burden on patients.
Opće je poznato da je klinička slika koja se javlja uslijed mnogih kroničnih bolesti (kao što su dijabetes, kardiovaskularne bolesti, neurološki poremećaji, reumatske bolesti) rezultat zbroja različitih elemenata: aktivnosti bolesti, štete nastale zbog same bolesti ili liječenja, popratne bolesti, toksičnosti lijekova te kvalitete života i tereta bolesti za pacijente.