natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As seen during the first phase of the financial crisis starting in the summer of 2007, unsound practices in securitisation markets resulted in significant threats to the integrity of the financial system, namely due to excessive leverage, opaque and complex structures that made pricing problematic, mechanistic reliance on external ratings or misalignment between the interests of investors and originators (‘agency risks’).
Kao što se pokazalo tijekom prve faze financijske krize koja je započela u ljeto 2007., loše prakse na sekuritizacijskim tržištima znatno su ugrozile integritet financijskog sustava, i to zbog prekomjerne financijske poluge, netransparentnih i složenih struktura zbog kojih je određivanje cijena postalo problematično, mehaničkog oslanjanja na eksterne rejting-sustave odnosno nepodudarnosti između interesa ulagatelja i inicijatora („rizici agencije”).
In recent years, securitisation issuance volumes in the Union have remained below their pre-crisis peak for a number of reasons, including the stigma generally associated with such transactions.
Posljednjih godina obujam izdavanja sekuritizacija u Uniji zadržao se ispod svoje najviše razine u pretkriznom razdoblju, za što postoji više razloga, uključujući i stigmu koju takve transakcije nose.
In order to prevent a recurrence of the circumstances that triggered the financial crisis, the recovery of securitisation markets should be based on sound and prudent market practices.
Kako bi se spriječilo ponovno pojavljivanje okolnosti zbog kojih je financijska kriza i nastala, oporavak sekuritizacijskih tržišta trebao bi se temeljiti na dobrim i razboritim tržišnim praksama.
To that end, Regulation (EU) 2017/2402 of the European Parliament and of the Council [4] lays down the substantive elements of an overarching securitisation framework, with criteria to identify simple, transparent and standardised (‘STS’) securitisations and a system of supervision to monitor the correct application of those criteria by originators, sponsors, issuers and institutional investors.
U tom cilju Uredbom (EU) 2017/2402 Europskog parlamenta i Vijeća [4] određuju se temeljni elementi općeg sekuritizacijskog okvira, s kriterijima za utvrđivanje jednostavnih, transparentnih i standardiziranih („STS”) sekuritizacija i sustavom nadzora za praćenje pravilne primjene tih kriterija od strane inicijatora, sponzora, izdavatelja i institucionalnih ulagatelja.
Furthermore, that Regulation provides for a set of common requirements on risk retention, due diligence and disclosure for all financial services sectors.
Nadalje, tom uredbom predviđen je niz zajedničkih zahtjeva u pogledu zadržavanja rizika, dubinske analize i objavljivanja podataka za sve sektore financijskih usluga.
In accordance with the objectives of Regulation (EU) 2017/2402, the regulatory capital requirements laid down in Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council [5] for institutions originating, sponsoring or investing in securitisations should be amended to adequately reflect the specific features of STS securitisations when such securitisations also meet the additional requirements laid down in this Regulation, and to address the shortcomings which became apparent during the financial crisis, namely mechanistic reliance on external ratings, excessively low risk weights for highly-rated securitisation tranches and, conversely, excessively high risk weights for low-rated tranches, and insufficient risk sensitivity.
U skladu s ciljevima Uredbe (EU) 2017/2402 , regulatorne kapitalne zahtjeve utvrđene u Uredbi (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i vijeća [5] za institucije koje su inicijatori, sponzori ili ulagatelji sekuritizacija trebalo bi izmijeniti kako bi se na odgovarajući način odrazile specifične značajke STS sekuritizacija, ako te sekuritizacije ispunjavaju i dodatne zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi, i kako bi se riješili nedostatci koji su postali očiti tijekom financijske krize, osobito mehaničko oslanjanje na eksterne rejting-sustave, pretjerano niski ponderi rizika za sekuritizacijske tranše s visokim rejtingom i, s druge strane, pretjerano visoki ponderi rizika za tranše s niskim rejtingom te nedostatna osjetljivost na rizik.
On 11 December 2014 the Basel Committee on Banking Supervision (the ‘BCBS’) published its ‘Revisions to the securitisation framework’ (the ‘Revised Basel Framework’) setting out various changes to the regulatory capital standards for securitisations to address specifically those shortcomings.
Bazelski odbor za nadzor banaka („BCBS”) 11. prosinca 2014. objavio je svoje „Revizije sekuritizacijskog okvira” („revidirani bazelski okvir”) u kojima su iznesene razne promjene regulatornih kapitalnih standarda za sekuritizacije kako bi se riješili ti specifični nedostatci.
On 11 July 2016, the BCBS published an updated standard for the regulatory capital treatment of securitisation exposures that includes the regulatory capital treatment for ‘simple, transparent and comparable’ securitisations.
BCBS je 11. srpnja 2016. objavio ažurirani standard za tretman regulatornog kapitala sekuritiziranih izloženosti koji uključuje tretman regulatornog kapitala za „jednostavne, transparentne i usporedive” sekuritizacije.
That standard amends the Revised Basel Framework.
Tim se standardom mijenjaj revidirani bazelski okvir.
The amendments to Regulation (EU) No 575/2013 should take into account the provisions of the Revised Basel Framework as amended.
U izmjenama Uredbe (EU) br. 575/2013 trebale bi se uzeti u obzir odredbe revidiranog bazelskog okvira kako je on izmijenjen.
Capital requirements for positions in a securitisation under Regulation (EU) No 575/2013 should be subject to the same calculation methods for all institutions.
Na kapitalne zahtjeve za pozicije u sekuritizaciji na temelju Uredbe (EU) br. 575/2013 za sve bi se institucije trebale primjenjivati iste metode izračuna.
In the first instance and to remove any form of mechanistic reliance on external ratings, an institution should use its own calculation of regulatory capital requirements where the institution has permission to apply the Internal Ratings Based Approach (the ‘IRB Approach’) in relation to exposures of the same type as those underlying the securitisation and is able to calculate regulatory capital requirements in relation to the underlying exposures as if these had not been securitised (‘KIRB’), in each case subject to certain pre-defined inputs (the Securitisation IRB Approach — ‘SEC-IRBA’).
Kao prvo i kako bi uklonila svaki oblik mehaničkog oslanjanja na eksterne rejting-sustave, institucija bi trebala primjenjivati vlastiti izračun regulatornih kapitalnih zahtjeva ako ima odobrenje za primjenu pristupa zasnovanog na internim rejting-sustavima („pristup IRB”) u odnosu na izloženosti koje su iste vrste kao odnosne izloženosti te sekuritizacije te ako može izračunati regulatorne kapitalne zahtjeve u odnosu na odnosne izloženosti kao da one nisu bile sekuritizirane („KIRB”), u svakom slučaju podložno nekim unaprijed definiranim ulaznim podacima (IRB pristup sekuritizaciji - „SEC-IRBA”).
A Securitisation Standardised Approach (SEC-SA) should then be available to institutions that are not able to use the SEC-IRBA in relation to their positions in a given securitisation.
Institucijama koje nisu u mogućnosti primjenjivati pristup SEC-IRBA u odnosu na svoje pozicije u određenoj sekuritizaciji trebao bi biti na raspolaganju standardizirani pristup sekuritizaciji („SEC-SA”).
The SEC-SA should rely on a formula using as an input the capital requirements that would be calculated under the Standardised Approach to credit risk in relation to the underlying exposures as if they had not been securitised (‘KSA’).
SEC-SA trebao bi se temeljiti na formuli koja kao ulazne podatke upotrebljava kapitalne zahtjeve koji bi se, na temelju standardiziranog pristupa kreditnom riziku, izračunali za odnosne izloženosti kao da one nisu bile sekuritizirane („Ksa”).
When the first two approaches are not available, institutions should be able to apply the Securitisation External Ratings Based Approach (SEC-ERBA).
Ako prva dva pristupa nisu dostupna, institucije bi trebale moći primijeniti pristup sekuritizaciji zasnovan na eksternim rejting sustavima (SEC-ERBA).
However, institutions should always use the SEC-ERBA as a fallback when the SEC-IRBA is not available for low-rated tranches and certain medium-rated tranches of STS securitisations identified through appropriate parameters.
Institucije bi, međutim, trebale uvijek primjenjivati SEC-ERBA-u kao alternativni pristup ako SEC-IRBA nije primjenjiv za tranše s niskim rejtingom i za neke tranše sa srednjim rejtingom STS sekuritizacija koje su utvrđene odgovarajućim parametrima.
For non-STS securitisations, the use of the SEC-SA after the SEC-IRBA should be further restricted.
Za sekuritizacije koje nisu obuhvaćene kategorijom STS, primjenu pristupa SEC-SA nakon SEC-IRBA-a trebalo bi dodatno ograničiti.
Moreover, competent authorities should be able to prohibit the use of the SEC-SA when the latter is not able to adequately tackle the risks that the securitisation poses to the solvability of the institution or to financial stability.
Nadalje, nadležna tijela trebala bi moći zabraniti primjenu pristupa SEC-SA ako njime nije moguće na odgovarajući način otkloniti rizike koje sekuritizacija predstavlja za mogućnost sanacije institucije ili financijsku stabilnost.
Upon notification to the competent authority, institutions should be allowed to use the SEC-ERBA in respect of all rated securitisations they hold when they cannot use the SEC-IRBA.
Institucijama bi trebalo dozvoliti da, nakon obavijesti nadležnom tijelu, primjenjuju pristup SEC-ERBA u pogledu svih svojih sekuritizacija s rejtingom ako ne mogu primijeniti pristup SEC-IRBA.
In order to capture those risks adequately, Regulation (EU) No 575/2013 should be amended to provide for a minimum 15 % risk-weight floor for all securitisation positions.
Kako bi se ti rizici primjereno obuhvatili, Uredbu (EU) br. 575/2013 trebalo bi izmijeniti da bi se za sve sekuritizacijske pozicije utvrdila donja granica pondera rizika od najmanje 15 %.
Resecuritisations, however, exhibit greater complexity and riskiness and, accordingly, only certain forms of resecuritisations are permitted under Regulation (EU) 2017/2402.
Resekuritizacije, međutim, podrazumijevaju veću složenost i rizičnost te su u skladu s tim u okviru [Uredbe (EU) 2017/2402 dopušteni samo određeni oblici resekuritizacije.
In addition, positions in resecuritisations should be subject to a more conservative regulatory capital calculation and a 100 % risk-weight floor.
Osim toga, na pozicije u resekuritizacijama trebao bi se primjenjivati konzervativniji izračun kapitalnih zahtjeva i donja granica pondera rizika od 100 %.
An institution should not be required to apply a higher risk weight to a senior position than that which would apply if it held the underlying exposures directly, thus reflecting the benefit of credit enhancement that senior positions receive from junior tranches in the securitisation structure.
Od institucije se ne bi smjelo zahtijevati da primjenjuje viši ponder rizika na nadređenu poziciju od onoga koji bi se primjenjivao da odnosne izloženosti drže izravno, čime se odražava korist od kreditnog poboljšanja koju podređene tranše donose nadređenim pozicijama u sekuritizacijskoj strukturi.
Regulation (EU) No 575/2013 should therefore provide for a ‘look-through’ approach according to which a senior securitisation position should be assigned a maximum risk weight equal to the exposure-weighted-average risk weight applicable to the underlying exposures, and such approach should be available irrespective of whether the relevant position is rated or unrated and the approach used for the underlying pool (Standardised Approach or IRB Approach), subject to certain conditions.
Stoga bi se Uredbom (EU) br. 575/2013 trebao omogućiti pristup odnosnih izloženosti na temelju kojeg bi se nadređenoj sekuritizacijskoj poziciji trebao dodijeliti maksimalni ponder rizika koji je jednak prosječnom ponderu rizika ponderiranom izloženošću primjenjivom na odnosne izloženosti, a takav pristup trebao bi biti na raspolaganju bez obzira na to ima li relevantna pozicija svoj rejting ili ne i bez obzira na pristup koji se primjenjuje na odnosni skup (standardizirani pristup ili pristup IRB), podložno određenim uvjetima.
An overall cap in terms of maximum risk-weighted exposure amounts is available under the current framework for institutions that can calculate the capital requirements for the underlying exposures in accordance with the IRB Approach as if those exposures had not been securitised (KIRB).
U trenutačnom je okviru ukupna gornja granica u smislu iznosa izloženosti ponderiranih rizikom na raspolaganju institucijama koje mogu izračunati kapitalne zahtjeve za odnosne izloženosti u skladu s pristupom IRB kao da te izloženosti nisu bile sekuritizirane (KIRB).
As pointed out by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (‘EBA’), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [6], in its report on qualifying securitisation of July 2015, empirical evidence on defaults and losses shows that STS securitisations exhibited better performance than other securitisations during the financial crisis, reflecting the use of simple and transparent structures and robust execution practices in STS securitisation which deliver lower credit, operational and agency risks.
Kao što je europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo) („EBA”) osnovano Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća [6] istaknulo u svojem izvješću o kvalificiranim sekuritizacijama iz srpnja 2015., empirijski dokazi o neispunjavanju obveza i gubitcima pokazuju da su tijekom financijske krize STS sekuritizacije imale bolje rezultate od ostalih sekuritizacija, zahvaljujući primjeni jednostavnih i transparentnih struktura i čvrstih praksi provedbe za STS sekuritizacije, što rezultira nižim kreditnim i operativnim rizicima te nižim rizicima agencije.
It is therefore appropriate to amend Regulation (EU) No 575/2013 to provide for an appropriately risk-sensitive calibration for STS securitisations, provided that they also meet additional requirements to minimise risk, in the manner recommended by the EBA in that report which involves, in particular, a lower risk-weight floor of 10 % for senior positions.
Stoga je Uredbu (EU) br. 575/2013 primjereno izmijeniti kako bi se omogućila kalibracija za STS sekuritizacije koja je primjereno osjetljiva na rizik, pod uvjetom da one ispunjavaju i dodatne zahtjeve za umanjivanje rizika, na način koji je EBA preporučila u tom izvješću, što osobito uključuje nižu donju granicu pondera rizika od 10 % za nadređene pozicije.
Lower capital requirements applicable to STS securitisations should be limited to securitisations where the ownership of the underlying exposures is transferred to a securitisation special purpose entity or SSPE (‘traditional securitisations’).
Niže kapitalne zahtjeve koji se primjenjuju na STS sekuritizacije trebalo bi ograničiti na sekuritizacije u kojima se vlasništvo nad odnosnim izloženostima prenosi na sekuritizacijski subjekt posebne namjene odnosno „SSPN” („tradicionalne sekuritizacije”).
However, institutions retaining senior positions in synthetic securitisations backed by an underlying pool of loans to small and medium-size enterprises (‘SMEs’) should also be allowed to apply to these positions the lower capital requirements available for STS securitisations where such transactions are regarded as of high quality in accordance with certain strict criteria, including on the eligible investors.
Međutim, institucije koje zadržavaju nadređene pozicije u sintetskim sekuritizacijama osigurane odnosnim skupom kredita malim i srednjim poduzećima („MSP”) trebale bi također imati mogućnost na te pozicije primjenjivati niže kapitalne zahtjeve koji su na raspolaganju za STS sekuritizacije ako se smatra da su te transakcije visoke kvalitete u skladu s određenim strogim kriterijima, među ostalim i za prihvatljive ulagatelje.
In particular, such subset of synthetic securitisations should benefit from the guarantee or counterguarantee either by the central government or central bank of a Member State or a promotional entity, or by an institutional investor provided that the guarantee or counterguarantee provided by the latter is fully collateralised by cash on deposit with the originator institutions.
Osobito bi takva podgrupa sintetskih sekuritizacija trebala ostvarivati korist od jamstva ili protujamstva središnje vlasti ili središnje banke države članice ili razvojnog subjekta, ili institucionalnog ulagatelja pod uvjetom da su jamstvo ili protujamstvo koje su pružili potonji potpuno osigurani gotovinskim pologom kod institucija inicijatora.
The preferential regulatory capital treatment for STS securitisations that would be available to those transactions under Regulation (EU) No 575/2013 is without prejudice to compliance with the Union State aid framework, as set out in Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council [7].
Povlaštenim tretmanom regulatornog kapitala za STS sekuritizacije koji bi bio na raspolaganju za te transakcije na temelju Uredbe (EU) br. 575/2013 ne dovodi se u pitanje usklađenost s okvirom Unije za državne potpore, kako je određen u Direktivi 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća [7].
In order to harmonise supervisory practices throughout the Union, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) should be delegated to the Commission, having taken account of the report by the EBA, in respect of further specifying the conditions for the transfer of credit risk to third parties, the notion of commensurate transfer of credit risk to third parties and the requirements for competent authorities assessment of transfer of credit risk, both with regard to traditional and synthetic securitisations.
Kako bi se harmonizirala nadzorna praksa širom Unije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), uzimajući u obzir izvješće EBA-e, u vezi s detaljnijim utvrđivanjem uvjeta za prijenos kreditnog rizika na treće strane, pojma razmjernog prijenosa kreditnog rizika na treće strane te zahtjeva u pogledu procjene sekuritizacijskih transakcija koju provode nadležna tijela, u vezi s tradicionalnim i sintetskim sekuritizacijama.
As a body with highly specialised expertise, it would be efficient and appropriate to entrust the EBA with the elaboration of draft regulatory technical standards which do not involve policy choices, for submission to the Commission.
Bilo bi učinkovito i primjereno EBA-i, kao tijelu s visoko specijaliziranim stručnim znanjem, povjeriti izradu nacrta regulatornih tehničkih standarda koji ne uključuju donošenje političkih odluka, kao i njihovu dostavu Komisiji.
The Commission should be empowered to adopt regulatory technical standards developed by the EBA, with regard to what constitutes an appropriately conservative method for measuring the amount of the undrawn portion of the cash advance facilities in the context of calculating the exposure value of a securitisation and with regard to further specifying the conditions to allow institutions to calculate KIRB for the pool of underlying exposures of a securitisation like in the case of purchased receivables.
Komisija bi trebala biti ovlaštena donijeti regulatorne tehničke standarde koje izradi EBA u pogledu toga što sačinjava primjereno konzervativne metode za mjerenje iznosa neiskorištenog dijela gotovinskih predujmova u kontekstu izračunavanja vrijednosti izloženosti sekuritizacije te u pogledu detaljnijeg utvrđivanja uvjeta za dopuštanje institucijama da izračunaju vrijednost KIRB za skup odnosnih izloženosti sekuritizacije kao u slučaju otkupljenih potraživanja.
The Commission should adopt those draft regulatory technical standards by means of delegated acts pursuant to Article 290 TFEU and in accordance with Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1093/2010.
Komisija bi trebala donijeti te nacrte regulatornih tehničkih standarda putem delegiranih akata na temelju članka 290. UFEU-a i u skladu s člancima od 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010.
Only consequential changes should be made to the remaining regulatory capital requirements for securitisations laid down in Regulation (EU) No 575/2013 insofar as necessary to reflect the new hierarchy of approaches and the specific provisions for STS securitisations.
U ostatak regulatornih kapitalnih zahtjeva za sekuritizacije utvrđenih u Uredbi (EU) br. 575/2013 trebalo bi unijeti samo posljedične izmjene, u mjeri u kojoj je to potrebno kako bi se u obzir uzela nova hijerarhija pristupâ i posebne odredbe za STS sekuritizacije.
In particular, the provisions related to the recognition of significant risk transfer and the requirements on external credit assessments should continue to apply in broadly the same terms as they do currently.
Osobito bi se trebale i dalje primjenjivati odredbe povezane s priznavanjem prijenosa značajnog rizika i zahtjevima za vanjske kreditne procjene, u osnovi pod istim uvjetima kao i dosad.
However, Part Five of Regulation (EU) No 575/2013 should be deleted in its entirety with the exception of the requirement to hold additional risk weights which should be imposed on institutions found in breach of the provisions in Chapter 2 of Regulation (EU) 2017/2402.
Međutim, peti dio Uredbe (EU) br. 575/2013 trebalo bi u cijelosti izbrisati, uz izuzetak zahtjeva za držanje dodatnih pondera rizika koji bi se trebali nametnuti institucijama za koje se ustanovi da su prekršile odredbe poglavlja 2. Uredbe (EU) 2017/2402 .
It is appropriate for the amendments to Regulation (EU) No 575/2013 provided for in this Regulation to apply to all securitisation positions held by an institution.
Primjereno je da se izmjene Uredbe (EU) br. 575/2013 predviđene u ovoj Uredbi primjenjuju na sve sekuritizacijske pozicije koje neka institucija drži.
However, in order to mitigate transitional costs insofar as possible and to allow for a smooth migration to the new framework, institutions should continue to apply, until 31 December 2019, the previous framework, namely the relevant provisions of Regulation (EU) No 575/2013 that applied prior to the date of application of this Regulation, to all outstanding securitisation positions that they hold on the date of application of this Regulation,
Međutim, kako bi se što je više moguće smanjili prijelazni troškovi te kako bi se omogućio nesmetan prijelaz na novi okvir, institucije bi trebale do 31. prosinca 2019. nastaviti primjenjivati prethodni okvir, odnosno relevantne odredbe Uredbe (EU) br. 575/2013 koje su se primjenjivale prije datuma početka primjene ove Uredbe, na sve neotplaćene sekuritizacijske pozicije koje drže na dan početka primjene ove Uredbe,
Amendment of Regulation (EU) No 575/2013
Izmjena Uredbe (EU) br. 575/2013
Article 4(1) is amended as follows:
1. Članak 4. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
points (13) and (14) are replaced by the following:
Točke 13. i 14. zamjenjuju se sljedećim:
“originator” means an originator as defined in point (3) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
‚inicijator’ znači inicijator kako je definiran u članku 2. točki 3. Uredbe (EU) 2017/2402;
“sponsor” means a sponsor as defined in point (5) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
‚sponzor’ znači sponzor kako je definiran u članku 2. točki 5. Uredbe (EU) 2017/2402;
“original lender” means an original lender as defined in point (20) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402’;
‚izvorni zajmodavac’ znači izvorni zajmodavac kako je definiran u članku 2. točki 20. Uredbe (EU) 2017/2402”;
points (61), (62) and (63) are replaced by the following:
Točke 61., 62. i 63. zamjenjuju se sljedećim:
“securitisation” means a securitisation as defined in point (1) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
‚sekuritizacija’ znači sekuritizacija kako je definirana u članku 2. točki 1. Uredbe (EU) 2017/2402;