natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In practice the uptake phase ends shortly before (e.g. one hour) the first feeding with unspiked test substance as the fish will continue to digest spiked food and absorb the test substance in the intervening 24 hours.
U praksi, faza apsorpcije završava neposredno prije (npr. jedan sat) prvog hranjenja ispitnom tvari bez dodatka jer će ribe i dalje probavljati hranu s dodatkom i apsorbirati ispitivanu tvar tijekom sljedeća 24 sata.
It is important to ensure that a sufficiently high (non-toxic) body burden of the test substance is achieved with respect to the analytical method, so that at least an order of magnitude decline can be measured during the depuration phase.
Važno je osigurati da se postigne dostatno visoko (netoksično) tjelesno opterećenje ispitivanom tvari u odnosu na analitičku metodu, tako da se tijekom faze izlučivanja može izmjeriti barem smanjenje reda veličine.
In special cases an extended uptake phase (up to 28 days) may be used with additional sampling to gain an insight into uptake kinetics.
U posebnim je slučajevima moguće primijeniti dužu fazu apsorpcije (do 28 dana), uz dodatno uzorkovanje, radi dobivanja uvida u kinetiku apsorpcije.
During uptake the concentration in the fish may not reach steady-state.
Tijekom apsorpcije koncentracija u ribi možda neće postići stabilno stanje.
Equations for estimating time to steady-state, as an indication of the likely duration needed to achieve appreciable fish concentrations, can be applied here as for the aqueous exposure test (cf. Appendix 5).
Kao i u ispitivanju vodenim izlaganjem, moguće je primijeniti jednadžbe za procjenu vremena potrebnog do stabilnog stanja, kao pokazatelja vjerojatnog vremena potrebnog za postizanje znatnih koncentracija u ribi (vidjeti Dodatak 5.).
In some cases it may be known that uptake of substance in the fish over 7-14 days will be insufficient for the food concentration used to reach a high enough fish concentration to analyse at least an order of magnitude decline during depuration, either due to poor analytical sensitivity or to low assimilation efficiency.
U određenim bi slučajevima moglo biti poznato da apsorpcija tvari u ribi tijekom 7 do 14 dana neće biti dovoljna da bi koncentracija hrane koju se upotrebljava postigla koncentraciju u ribi koja je dovoljno visoka da bi se analiziralo barem smanjenje reda veličine tijekom izlučivanja, ili zbog niske analitičke osjetljivosti ili zbog niske učinkovitosti asimilacije.
In such cases it may be advantageous to extend the initial feeding phase to longer than 14 days, or, especially for highly metabolisable substances, a higher dietary concentration should be considered.
U tim bi slučajevima moglo biti korisno produžiti početnu fazu hranjenja na dulje od 14 dana ili, posebno za tvari s visokim metaboliziranjem, razmotriti višu koncentraciju hrane.
However, care should be taken to keep the body burden during uptake below the (estimated) chronic no effect concentration (NOEC) in fish tissue (cf. paragraph 138).
Međutim, trebalo bi voditi računa o tome da se tjelesno opterećenje tijekom apsorpcije održava ispod (procijenjene) kronične koncentracije bez učinka u tkivu riba (vidjeti stavak 138.).
Depuration typically lasts for up to 28 days, beginning once the test group fish are fed pure, untreated diet after the uptake phase.
Izlučivanje uobičajeno traje do 28 dana, a počinje kad se ispitnu skupinu riba počne hraniti čistom, neobrađenom hranom nakon faze apsorpcije.
Depuration begins with the first feeding of “unspiked” food rather than straight after the last “spiked” food feeding as the fish will continue to digest the food and absorb the test substance in the intervening 24 hours, as noted in paragraph 126.
Izlučivanje započinje prvim hranjenjem hranom bez dodatka (unspiked), a ne neposredno nakon zadnjeg hranjenja hranom s dodatkom (spiked) jer će ribe nastaviti probavljati hranu i apsorbirati ispitivanu tvar u sljedeća 24 sata, kako je navedeno u stavku 126.
Hence the first sample in the depuration phase is taken shortly before the second feeding with unspiked diet.
Stoga se prvi uzorak u fazi izlučivanja uzima neposredno prije drugog hranjenja hranom bez dodatka.
This depuration period is designed to capture substances with a potential half-life of up to 14 days, which is consistent with that of bioaccumulative substances [49], so 28 days comprises two half-lives of such substances.
To je razdoblje izlučivanja namijenjeno hvatanju tvari čiji potencijalni poluvijek traje do 14 dana, što je u skladu s poluvijekom bioakumulacijskih tvari [49] pa su razdobljem od 28 dana obuhvaćena dva poluvijeka takvih tvari.
In cases of very highly bioaccumulating substances it may be advantageous to extend the depuration phase (if indicated by preliminary testing).If a substance is depurated very slowly such that an exact half-life may not be determined in the depuration phase, the information may still be sufficient for assessment purposes to indicate a high level of bioaccumulation.
U slučaju vrlo visoko bioakumulacijskih tvari moglo bi biti korisno produžiti fazu izlučivanja (ako se na to ukazuje u preliminarnom ispitivanju).Ako se tvar izlučuje vrlo sporo tako da nije moguće utvrditi točno trajanje poluvijeka u fazi izlučivanja, informacije bi ipak mogle biti dostatne za potrebe procjene radi utvrđivanja je li riječ o visokoj razini bioakumulacije.
Conversely, if a substance is depurated so fast that a reliable time zero concentration (concentration at the end of uptake/start of depuration, C0,d) and k2 cannot be derived, a conservative estimate of k2 can be made (cf. Appendix 7).
Obratno, ako se tvar izlučuje toliko brzo da nije moguće odrediti pouzdanu koncentraciju u nultom vremenu (koncentraciju na kraju apsorpcije / početku izlučivanja, C0,d) ni vrijednost k2, moguće je konzervativno procijeniti vrijednost k2 (vidjeti Dodatak 7.).
If analyses of fish at earlier intervals (e.g. 7 or 14 days) show that the substance has depurated below quantification levels before the full 28-day period, then subsequent sampling may be discontinued and the test terminated.
Ako iz analiza ribe u ranijim intervalima (npr. 7 ili 14 dana) proizlazi da je tvar izlučena ispod razina kvantifikacije prije isteka punog razdoblja od 28 dana, moguće je prekinuti naknadno uzorkovanje i ispitivanje.
In few cases no measurable uptake of the test substance may have occurred at the end of the uptake period (or with the second depuration sample).
U nekim je slučajevima na kraju razdoblja apsorpcije (ili u drugom uzorku izlučivanja) moglo doći do toga da nema mjerljive apsorpcije ispitivane tvari.
If it can be demonstrated that: i) the validity criteria in paragraph 113 are fulfilled; and ii) lack of uptake is not due to some other shortcoming of the test (e.g. uptake duration not long enough, deficiency in food spiking technique leading to poor bioavailability, lack of sensitivity of the analytical method, fish not consuming food, etc.); it may be possible to terminate the study without the need to re-run it with a longer uptake duration.
Ako se može dokazati i. da su ispunjeni kriteriji valjanosti iz stavka 113. i ii. da do nedostatka apsorpcije nije došlo zbog nekih drugih nedostataka ispitivanja (npr. nedovoljno dugo trajanje apsorpcije, manjkavost tehnike dodavanja dodatka hrani što dovodi do slabe bioraspoloživosti, nedostatak osjetljivosti analitičke metode, ribe ne konzumiraju hranu itd.) moglo bi biti moguće prekinuti ispitivanje bez potrebe za njegovim ponavljanjem uz duže trajanje apsorpcije.
If preliminary work has indicated that this may be the case, analysis of faeces, if possible, for undigested test substance may be advisable as part of a “mass balance” approach.
Ako je preliminarnim radnjama utvrđeno da je to slučaj, preporučuje se provođenje analize izmeta, po mogućnosti, u pogledu neprobavljene ispitivane tvari, kao sastavni dio pristupa ‚bilance mase’.
Similar to the aqueous exposure test, fish of similar weight and length should be selected, with the smallest fish being no less than two-thirds of the weight of the largest (cf. paragraphs 40-42).
Slično kao u ispitivanju vodenim izlaganjem, trebalo bi odabirati ribe slične mase i dužine, pri čemu masa najmanje ribe mora iznositi barem dvije trećine mase najveće ribe (vidjeti stavke 40. do 42.).
The total number of fish for the study should be selected based on the sampling schedule (a minimum of one sample at the end of the uptake phase and four to six samples during the depuration phase, but depending on the phases' durations), taking into account the sensitivity of the analytical technique, the concentration likely to be achieved at the end of the uptake phase (based on prior knowledge) and the depuration duration (if prior knowledge allows estimation).
Ukupan bi broj riba za ispitivanje trebalo odabirati na temelju rasporeda uzorkovanja (najmanje jedan uzorak na kraju faze apsorpcije i četiri do šest uzoraka tijekom faze izlučivanja, ovisno o trajanju faza), uzimajući u obzir osjetljivost analitičke tehnike, koncentraciju koja će vjerojatno biti postignuta na kraju faze apsorpcije (na temelju ranijih znanja) i trajanje izlučivanja (ako ga je moguće procijeniti na temelju ranijih saznanja).
Five to ten fish should be sampled at each event, with growth parameters (weight and total length) being measured before chemical or lipid analysis.
Pet do deset riba trebalo bi uzorkovati pri svakom uzorkovanju, pri čemu se parametri rasta (masa i ukupna dužina) mjere prije analize kemikalija ili lipida.
Owing to the inherent variability in the size, growth rate, and physiology among fish and the likely variation in the quantity of administered diet that each fish consumes, at least five fish should be sampled at each interval from the test group and five from the control group in order to adequately establish the average concentration and its variability.
Zbog svojstvene varijabilnosti veličine, brzine rasta i fiziologije među ribama te vjerojatnih varijacija u količini osigurane hrane koju konzumira svaka riba, u svakom bi intervalu trebalo uzorkovati najmanje pet riba iz ispitne skupine i pet iz kontrolne skupine kako bi se pravilno utvrdila prosječna koncentracija i njezina varijabilnost.
The variability among the fish used is likely to contribute more to the overall uncontrolled variability in the test than the variability inherent in the analytical methodologies employed, and thus justifies the use of up to ten fish per sample point in some cases.
Varijabilnost među upotrijebljenim ribama vjerojatno će više pridonijeti ukupnoj nekontroliranoj varijabilnosti u ispitivanju nego varijabilnost svojstvena primijenjenim analitičkim metodologijama te je stoga u određenim slučajevima opravdana upotreba do deset riba po uzorku.
However, if background test substance concentrations in control fish are not measurable at the start of depuration, chemical analysis of two-three control fish at the final sampling interval only may be sufficient so long as the remaining control fish at all sample points are still sampled for weight and total length (so that the same number are sampled from test and control groups for growth).
Međutim, ako temeljne vrijednosti koncentracija ispitivane tvari u kontrolnim ribama nisu mjerljive na početku izlučivanja, mogla bi biti dovoljna samo kemijska analiza dviju ili triju kontrolnih riba u konačnom intervalu uzorkovanja ako se preostale kontrolne ribe na svim točkama uzorkovanja ipak uzorkuje u pogledu mase i ukupne dužine (tako da se u pogledu rasta uzorkuje jednak broj riba iz ispitnih i kontrolnih skupina).
Fish should be stored, weighed individually (even if it proves necessary for the sample results to be combined subsequently) and total length measured.
Ribe bi trebalo skladištiti, vagati pojedinačno (čak i ako se pokaže potrebnim naknadno spajanje rezultata uzorkovanja) i izmjeriti njihovu ukupnu dužinu.
For a standard test with, for example, a 28-day depuration duration including five depuration samples, this means a total of 59-120 fish from test and 50-110 from control groups, assuming that the substance's analytical technique allows lipid content analysis to be carried out on the same fish.
Kod standardnog ispitivanja, na primjer, s izlučivanjem u trajanju od 28 dana uključujući pet uzoraka uzetih tijekom izlučivanja, to znači ukupno 59 do 120 riba iz ispitnih i 50 do 110 riba iz kontrolnih skupina, pod pretpostavkom da se analitičkom tehnikom koja se primjenjuje na tvar omogućuje provođenje analize sadržaja lipida na istoj ribi.
If lipid analysis cannot be conducted on the same fish as chemical analysis, and using control fish only for lipid analysis is also not feasible (cf. paragraph 56), an additional 15 fish would be required (three from the stock population at test start, three each from control and test groups at the start of depuration and three each from control and test groups at the end of the experiment).
Ako nije moguće provesti analizu lipida na istoj ribi koja je upotrijebljena za kemijsku analizu, a nije izvediva ni upotreba kontrolne ribe samo za analizu lipida (vidjeti stavak 56.), potrebno je 15 dodatnih riba (tri iz matične populacije na početku ispitivanja, po tri iz kontrolne i ispitne skupine na početku izlučivanja i po tri iz kontrolne i ispitne skupine na kraju pokusa).
An example sampling schedule with fish numbers can be found in Appendix 4.
Primjer rasporeda uzorkovanja s količinama riba dostupan je u Dodatku 4.
Similarly high water-to-fish ratios should be used as for the aqueous exposure method (cf. paragraphs 43 and 44).
Trebalo bi primjenjivati slično visoke omjere vode i riba kao i kod metode vodenog izlaganja (vidjeti stavke 43. i 44.).
Although fish-to-water loading rates do not have an effect on exposure concentrations in this test, a loading rate of 0,1-1,0 g of fish (wet weight) per litre of water per day is recommended to maintain adequate dissolved oxygen concentrations and minimise test organism stress.
Iako količina ribe koja se dodaje u vodu ne utječe na koncentracije pri izlaganju u ovome ispitivanju, preporučuje se gustoća punjenja od 0,1 do 1,0 g ribe (mokre mase) po litri vode dnevno radi održavanja odgovarajućih koncentracija otopljenog kisika i smanjenja stresa kod ispitnih organizama.
Test diet and Feeding
Ispitna hrana i hranjenje
During the acclimatisation period, fish should be fed an appropriate diet as described above (paragraph 117).
Tijekom razdoblja aklimatizacije ribe bi trebalo hraniti odgovarajućom hranom kako je prethodno opisano (stavak 117.).
If the test is being conducted under flow-through conditions, the flow should be suspended while the fish are fed.
Ako se ispitivanje provodi u protočnim uvjetima, protok bi trebalo zaustaviti dok se hrani ribe.
During the test, the diet for the test group should adhere to that described above (paragraphs 116-121).
Tijekom ispitivanja hrana namijenjena ispitnoj skupini trebala bi biti u skladu s prethodnim opisom (stavci od 116. do 121.).
In addition to consideration of substance-specific factors, analytical sensitivity, expected concentration in the diet under environmental conditions and chronic toxicity levels/body burden, selection of the target spiking concentration should take into account palatability of the food (so that fish do not avoid eating).
Uz razmatranje čimbenika specifičnih za tvar, analitičku osjetljivost, očekivanu koncentraciju u hrani u okolišnim uvjetima i razine kronične toksičnosti / tjelesnog opterećenja, pri odabiru ciljane koncentracije dodatka hrani trebalo bi u obzir uzeti okus hrane (kako ribe ne bi izbjegavale hranu).
Nominal spiking concentration of the test substance should be documented in the report.
Nazivnu koncentraciju ispitivane tvari koja je dodana hrani trebalo bi evidentirati u izvješću.
Based on experience, spiking concentrations in the range of 1-1000 μg/g provide a practical working range for test substances that do not exhibit a specific toxic mechanism.
Na temelju iskustva, koncentracijama dodatka hrani u rasponu od 1 do 1000 μg/g omogućuje se praktičan radni raspon za ispitivane tvari koje ne pokazuju određen toksični mehanizam.
For substances acting via a non-specific mechanism, tissue residue levels should not exceed 5 μmol/g lipid since residues above this level are likely to pose chronic effects (19) (48) (50) [50].
Kod tvari koje djeluju kroz nespecifični mehanizam razine ostataka u tkivu ne bi smjele biti više od 5 μmol/g lipida jer će ostaci iznad te razine vjerojatno imati kronične učinke (19., 48., 50.) [50].
For other substances care should be taken that no adverse effects occur from the accumulated exposure (cf. paragraph 127).
Kod drugih bi tvari trebalo voditi računa o tome da iz akumuliranog izlaganja ne proizađu nikakvi štetni učinci (vidjeti stavak 127.).
This is especially true if more than one substance is being tested simultaneously (cf. paragraph 112).
To osobito vrijedi ako se istovremeno ispituje više od jedne tvari (vidjeti stavak 112.).
The appropriate amount of the test substance can be spiked to the fish food in one of three ways, as described in paragraph 119 and Appendix 7.
Odgovarajuća količina ispitivane tvari može se dodati hrani za ribe na jedan od tri načina, kako je navedeno u stavku 119. i Dodatku 7.
The methods and procedures for spiking the feed should be documented in the report.
Metode i postupke za dodavanje dodatka hrani trebalo bi evidentirati u izvješću.
Untreated food is fed to the control fish, containing an equivalent quantity of unspiked oil vehicle if this has been used in the spiked feed for the uptake phase, or having been treated with “pure” solvent if a solvent vehicle was used for test group diet preparation.
Neobrađenom hranom hrani se kontrolna riba, a ta hrana sadržava jednaku količinu uljnog nosača bez dodatka ako je on upotrijebljen u hrani s dodatkom za fazu apsorpcije, ili je obrađena ‚čistim’ otapalom ako je otapalo nosač upotrijebljeno za pripremu hrane za ispitnu skupinu.
The treated and untreated diets should be measured analytically at least in triplicate for test substance concentration before the start and at the end of the uptake phase.
Koncentracija ispitivane tvari u obrađenoj i neobrađenoj hrani mjeri se analitički barem tri puta prije početka faze apsorpcije i na njezinu kraju.
After exposure to the treated feed (uptake phase), fish (both groups) are fed untreated food (depuration phase).
Nakon izlaganja obrađenoj hrani (faza apsorpcije), ribu (obje skupine) se hrani neobrađenom hranom (faza izlučivanja).
Fish are fed at a fixed ration (dependent on species; e.g. approximately 1-2 % of wet body weight per day in the case of rainbow trout).
Ribe se hrani fiksnim obrocima (ovisno o vrsti; na primjer, oko 1 do 2 % mokre tjelesne mase na dan u slučaju kalifornijske pastrve).
The exact feeding rate set during the experiment should be recorded.
Trebalo bi evidentirati točnu brzinu hranjenja uspostavljenu tijekom pokusa.
Initial feeding should be based on the scheduled weight measurements of the stock population just prior to the start of the test.
Inicijalnu količinu hrane trebalo bi temeljiti na planiranim mjerenjima mase matične populacije neposredno prije početka ispitivanja.
The amount of feed should be adjusted based on the wet weights of sampled fish at each sampling event to account for growth during the experiment.
Količinu hrane trebalo bi prilagoditi na temelju mokre mase uzorkovanih riba pri svakom uzorkovanju kako bi se uzeo u obzir rast tijekom pokusa.
Weights and lengths of fish in the test and control tanks can be estimated from the weights and total lengths of fish used at each sampling event; do not weigh or measure the fish remaining in the test and control tanks.
Mase i dužine riba u ispitnim i kontrolnim akvarijima moguće je procijeniti na temelju masa i ukupnih dužina riba upotrijebljenih pri svakom uzorkovanju; ne važe se ni ne mjeri preostale ribe u ispitnim i kontrolnim akvarijima.
It is important to maintain the same set feeding rate throughout the experiment.
Važno je tijekom cijelog pokusa održavati istu utvrđenu brzinu hranjenja.
Feeding should be observed to ensure that the fish are visibly consuming all of the food presented in order to guarantee that the appropriate ingestion rates are used in the calculations.
Hranjenje bi trebalo promatrati kako bi se osiguralo da ribe konzumiraju svu hranu koja im je dana i tako zajamčilo da se u izračunima upotrebljavaju odgovarajuće stope unosa hrane.
Preliminary feeding experiments or previous experience should be considered when selecting a feeding rate that will ensure that all food from once-daily feeding is consumed.
Preliminarne pokuse hranjenja ili prethodno iskustvo treba uzeti u obzir pri odabiru brzine hranjenja kojom će se osigurati da se konzumira sva hrana iz hranjenja koje se provodi jednom dnevno.
In the event that food is consistently being left uneaten, it may be advisable to spread the dose over an extra feeding period in each experimental day (e.g. replace once-daily feeding with feeding half the amount twice daily).
Ako hrana sustavno ostaje nekonzumirana, preporučuje se rasporediti dozu na dodatno razdoblje hranjenja u svakom pokusnom danu (npr. zamijeniti hranjenje jednom dnevno hranjenjem polovinom obroka dva puta dnevno).
If this is necessary, the second feeding should occur at a set time and be timed so that the maximum period of time possible passes before fish sampling (e.g. time for second feeding is set within the first half of an experimental day).
Ako je navedeno potrebno, drugo bi hranjenje trebalo provesti u utvrđeno vrijeme, i to tako da vremenski razmak do uzorkovanja riba bude najdulji mogući (npr. određuje se da se drugo hranjenje provede u prvoj polovini pokusnog dana).
Although fish generally rapidly consume the food, it is important to ensure that the substance remains adsorbed to the food.
Iako ribe uglavnom brzo konzumiraju hranu, važno je osigurati da tvar ostane adsorbirana u hrani.
Efforts should be made to avoid the test substance becoming dispersed in water from the food, thereby exposing the fish to aqueous concentrations of the test substance in addition to the dietary route.
Treba nastojati izbjegavati odvajanje ispitivane tvari od hrane u vodi, čime bi se ribe istovremeno s izlaganjem kroz hranu izložilo i koncentracijama ispitivane tvari putem vode.
This can be achieved by removing any uneaten food (and faeces) from the test and control tanks within one hour of feeding, but preferably within 30 minutes.
To se može postići uklanjanjem sve nekonzumirane hrane (i izmeta) iz ispitnih i kontrolnih akvarija unutar jednog sata od hranjenja, ali po mogućnosti unutar 30 minuta.
In addition, a system where the water is continuously cleaned over an active carbon filter to absorb any ‘dissolved’ contaminant may be used.
Nadalje, može se upotrijebiti sustav u kojem se vodu kontinuirano čisti s pomoću filtra s aktivnim ugljenom koji upija sve ‚otopljene’ onečišćujuće tvari.
Flow-through systems may help to flush away food particles and dissolved substances rapidly [51].
Protočnim se sustavima može omogućiti brzo ispiranje čestica hrane i otopljenih tvari [51].
In some cases, a slightly modified spiked food preparation technique can help to alleviate this problem (see paragraph 119).
U određenim se slučajevima neznatno izmijenjenom tehnikom pripreme hrane s dodatkom može pridonijeti ublažavanju tog problema (vidjeti stavak 119.).
Light and Temperature
Svjetlo i temperatura
As for the aqueous exposure method (cf. paragraph 48), a 12 to 16 hour photoperiod is recommended and temperature (± 2 °C) appropriate for the test species used (cf. Appendix 3).
Kao i u metodi vodenog izlaganja (vidjeti stavak 48.), za ispitnu vrstu koju se upotrebljava preporučuju se fotoperiod od 12 do 16 sati i odgovarajuća temperatura (± 2 °C) (vidjeti Dodatak 3.).
Type and characteristics of illumination should be known and documented.
Vrsta i značajke osvjetljenja trebaju biti poznati i evidentirani.
One control group should be used, with fish fed the same ration as the test group but without the test substance present in the feed.
Trebalo bi upotrebljavati jednu kontrolnu skupinu u kojoj se ribe hrani jednakim obrocima kao u ispitnoj skupini, ali bez ispitivane tvari.