natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This sectoral reference document (SRD) is based on a detailed scientific and policy report [1] (‘Best Practice Report’) developed by the Institute for Prospective Technological Studies (IPTS), one of the seven institutes of the European Commission's Joint Research Centre (JRC).
Ovaj sektorski referentni dokument (SRD) temelji se na detaljnom znanstvenom i političkom izvješću [1] („Izvješće o najboljoj praksi”) koje je izradio Institut za prospektivne tehnološke studije (IPTS), jedan od sedam instituta Zajedničkog istraživačkog centra (JRC) Europske komisije.
Relevant legal background
Mjerodavni pravni kontekst
The Community eco-management and audit scheme (EMAS) was introduced in 1993, for voluntary participation by organisations, by Council Regulation (EEC) No 1836/93 [2].
Sustav upravljanja okolišem i neovisnog ocjenjivanja Zajednice (EMAS), u kojem organizacije sudjeluju dobrovoljno, uveden je 1993. Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1836/93 [2].
Subsequently, EMAS has undergone two major revisions:Regulation (EC) No 761/2001 of the European Parliament and of the Council [3],Regulation (EC) No 1221/2009.
Sustav EMAS naknadno je dvaput znatno revidiran:Uredbom (EZ) br. 761/2001 Europskog parlamenta i Vijeća [3],Uredbom (EZ) br. 1221/2009 Europskog parlamenta i Vijeća.
An important new element of the latest revision, which came into force on 11 January 2010, is Article 46 on the development of SRDs.
Važan novi element u posljednjoj reviziji koja je stupila na snagu 11. siječnja 2010. jest članak 46. o izradi sektorskih referentnih dokumenata (SRD).
The SRDs have to include best environmental management practices (BEMPs), environmental performance indicators for the specific sectors and, where appropriate, benchmarks of excellence and rating systems identifying performance levels.
Sektorski referentni dokumenti moraju obuhvaćati najbolje prakse upravljanja okolišem (BEMP), pokazatelje okolišne učinkovitosti za pojedinačne sektore i, prema potrebi, mjerila izvrsnosti te sustave za ocjenjivanje i utvrđivanje razina učinkovitosti.
How to understand and use this document
Kako tumačiti i upotrijebiti ovaj dokument
The eco-management and audit scheme (EMAS) is a scheme for voluntary participation by organisations committed to continuous environmental improvement.
Sustav upravljanja okolišem i neovisnog ocjenjivanja (EMAS) sustav je za dobrovoljno sudjelovanje organizacija koje su predane stalnom poboljšanju stanja okoliša.
Within this framework, this SRD provides sector-specific guidance to the food and beverage manufacturing sector and points out a number of options for improvement as well as best practices.
Unutar tog okvira, ovim se sektorskim referentnim dokumentom daju konkretne smjernice za sektor proizvodnje hrane i pića i predstavlja se niz mogućnosti za poboljšanje, kao i najbolje prakse.
The document was written by the European Commission using input from stakeholders.
Dokument je sastavila Europska komisija s pomoću doprinosa zainteresiranih strana.
A Technical Working Group, comprising experts and stakeholders of the sector, led by the JRC, discussed and ultimately agreed on the best environmental management practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence described in this document; these benchmarks in particular were deemed to be representative of the levels of environmental performance that are achieved by the best performing organisations in the sector.
Tehnička radna skupina sastavljena od stručnjaka i dionika iz sektora pod vodstvom Zajedničkog istraživačkog centra (JRC) na temelju rasprava dogovorila je najbolje prakse upravljanja okolišem, sektorske pokazatelje okolišne učinkovitosti i mjerila izvrsnosti opisane u ovom dokumentu; smatra se da su tim mjerilima dobro predstavljene razine okolišne učinkovitosti koje postižu najučinkovitije organizacije u sektoru.
The SRD aims to help and support all organisations that intend to improve their environmental performance by providing ideas and inspiration as well as practical and technical guidance.
Cilj je ovog sektorskog referentnog dokumenta pružiti pomoć i podršku svim organizacijama koje namjeravaju poboljšati svoju okolišnu učinkovitost dajući im ideje i nadahnuće te praktične i tehničke smjernice.
The SRD is primarily addressed to organisations that are already registered with EMAS; secondly to organisations that are considering registering with EMAS in the future; and thirdly to all organisations that wish to learn more about best environmental management practices in order to improve their environmental performance.
Ovaj sektorski referentni dokument primarno je namijenjen organizacijama koje su već registrirane u EMAS-u; zatim organizacijama koje razmatraju registraciju u EMAS-u u budućnosti; i treće, svim organizacijama koje žele doznati više o najboljim praksama upravljanja okolišem kako bi mogle poboljšati svoju okolišnu učinkovitost.
Consequently, the objective of this document is to support all organisations in the food and beverage manufacturing sector to focus on relevant environmental aspects, both direct and indirect, and to find information on best environmental management practices, as well as appropriate sector-specific environmental performance indicators to measure their environmental performance, and benchmarks of excellence.
Slijedom toga, cilj je ovog dokumenta pružiti podršku svim organizacijama i dionicima u sektoru proizvodnje hrane i pića da se usredotoče na relevantne aspekte okoliša, izravne i neizravne, te da pronađu informacije o najboljim praksama upravljanja okolišem, odgovarajućim sektorskim pokazateljima okolišne učinkovitosti za mjerenje svoje okolišne učinkovitosti i o mjerilima izvrsnosti.
How SRDs should be taken into account by EMAS registered organisations
Kako bi organizacije registrirane u EMAS-u trebale uzeti u obzir sektorske referentne dokumente
Pursuant to Regulation (EC) No 1221/2009, EMAS registered organisations are to take SRDs into account at two different levels:
U skladu s Uredbom (EZ) br. 1221/2009 organizacije registrirane u EMAS-u trebaju sektorske referentne dokumente uzeti u obzir na dvije razine:
When developing and implementing their environmental management system in light of the environmental reviews (Article 4(1)(b)):
pri uspostavi i provedbi svojih sustava upravljanja okolišem u kontekstu analiza utjecaja na okoliš (članak 4. stavak 1. točka (b));
Organisations should use relevant elements of the SRD when defining and reviewing their environmental targets and objectives in accordance with the relevant environmental aspects identified in the environmental review and policy, as well as when deciding on the actions to implement to improve their environmental performance.
organizacije bi trebale upotrebljavati relevantne elemente sektorskog referentnog dokumenta pri utvrđivanju i preispitivanju svojih ciljeva zaštite okoliša u skladu s mjerodavnim aspektima okoliša utvrđenima u analizi utjecaja na okoliš i politici, kao i pri odlučivanju o radnjama koje je potrebno provesti kako bi poboljšale svoju okolišnu učinkovitost;
When preparing the environmental statement (Article 4(1)(d) and Article 4(4)):
pri sastavljanju izjave o okolišu (članak 4. stavak 1. točka (d) i članak 4. stavak 4.).
Organisations should consider the relevant sector-specific environmental performance indicators in the SRD when choosing the indicators [4] to use for their reporting of environmental performance.
Organizacije bi trebale razmotriti odgovarajuće sektorske pokazatelje okolišne učinkovitosti u sektorskom referentnom dokumentu pri izboru pokazatelja [4] koje će upotrebljavati za svoje izvješćivanje o okolišnoj učinkovitosti.
When choosing the set of indicators for reporting, they should take into account the indicators proposed in the corresponding SRD and their relevance with regards to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review.
Pri odabiru skupa pokazatelja za izvješćivanje organizacije bi trebale uzeti u obzir pokazatelje predložene u odgovarajućem sektorskom referentnom dokumentu i njihovu važnost u odnosu na značajne aspekte okoliša koje je organizacija utvrdila u svojoj analizi utjecaja na okoliš.
Indicators need only be taken into account where relevant to those environmental aspects that are judged as being most significant in the environmental review.
Pokazatelje treba uzeti u obzir samo ako su relevantni za aspekte okoliša koji su u analizi utjecaja na okoliš ocijenjeni kao najvažniji.
When reporting on environmental performance and on the other factors regarding environmental performance the organisations should mention in the environmental statement how the relevant best environmental management practices and, if available, benchmarks of excellence, have been taken into account.
Pri izvješćivanju o okolišnoj učinkovitosti i drugim čimbenicima u vezi s okolišnom učinkovitošću, organizacije u izjavi o okolišu trebaju navesti kako su relevantne najbolje prakse upravljanja okolišem i mjerila izvrsnosti, ako postoje, uzeti u obzir.
They should describe how relevant best environmental management practices and benchmarks of excellence (which provide an indication of the environmental performance level that is achieved by best performers) were used to identify measures and actions, and possibly to set priorities, to (further) improve their environmental performance.
Trebale bi opisati kako su upotrijebile relevantne najbolje prakse upravljanja okolišem i mjerila izvrsnosti (kojima se navodi razina učinkovitosti koju postižu najučinkovitije organizacije) za utvrđivanje mjera i radnji te eventualno za određivanje prioriteta za (dodatno) poboljšanje svoje okolišne učinkovitosti.
However, implementing best environmental management practices or meeting the identified benchmarks of excellence is not mandatory, because the voluntary character of EMAS leaves the assessment of the feasibility of the benchmarks and of the implementation of the best practices, in terms of costs and benefits, to the organisations themselves.
Međutim, provođenje najboljih praksi upravljanja okolišem ili postizanje utvrđenih mjerila izvrsnosti nije obvezno jer se zbog dobrovoljne prirode EMAS-a procjena izvedivosti mjerila i provedbe najboljih praksi u pogledu troškova i koristi prepušta samim organizacijama.
Similarly to environmental performance indicators, the relevance and applicability of the best environmental management practices and benchmarks of excellence should be assessed by the organisation according to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review, as well as technical and financial aspects.
Kao i u slučaju pokazatelja okolišne učinkovitosti organizacija treba ocijeniti relevantnost i primjenjivost najboljih praksi upravljanja okolišem i mjerila izvrsnosti u kontekstu aspekata okoliša koji su u analizi utjecaja na okoliš utvrđeni kao važni, kao i u kontekstu tehničkih i financijskih aspekata.
Elements of SRDs (indicators, BEMPs or benchmarks of excellence) not considered relevant with regards to the significant environmental aspects identified by the organisation in its environmental review should not be reported or described in the environmental statement.
Organizacije ne trebaju izvješćivati o elementima sektorskih referentnih dokumenata (pokazatelji, najbolje prakse upravljanja okolišem ili mjerila izvrsnosti) koji se ne smatraju relevantnima u odnosu na aspekte okoliša koji su u analizi utjecaja na okoliš utvrđeni kao važni niti ih opisati u izjavi o okolišu.
EMAS participation is an ongoing process.
Sudjelovanje u sustavu EMAS proces je koji neprekidno traje.
Every time an organisation plans to improve its environmental performance (and reviews its environmental performance) it shall consult the SRD on specific topics to find inspiration about which issues to tackle next in a step-wise approach.
Svaki put kad organizacija namjerava poboljšati svoju okolišnu učinkovitost (te je preispituje), proučava sektorski referentni dokument u pogledu konkretnih tema kako bi dobila ideju o sljedećim pitanjima kojima se treba postupno pozabaviti.
EMAS environmental verifiers shall check if and how the SRD was taken into account by the organisation when preparing its environmental statement (Article 18(5)(d) of Regulation (EC) No 1221/2009).
Okolišni procjenitelji u sustavu EMAS provjeravaju je li organizacija pri izradi svoje izjave o okolišu i uzela u obzir sektorski referentni dokument i na koji način (članak 18. stavak 5. točka (d) Uredbe (EZ) br. 1221/2009).
When undertaking an audit, accredited environmental verifiers will need evidence from the organisation of how the relevant elements of the SRD have been selected in light of the environmental review and taken into account.
Pri provođenju revizije akreditirani okolišni procjenitelji trebaju dokaz od organizacije o tome kako su relevantni elementi sektorskog referentnog dokumenta odabrani u kontekstu analiza utjecaja na okoliš i uzeti u obzir.
They shall not check compliance with the described benchmarks of excellence, but they shall verify evidence on how the SRD was used as a guide to identify indicators and proper voluntary measures that the organisation can implement to improve its environmental performance.
Oni ne provjeravaju usklađenost s opisanim mjerilima izvrsnosti, ali provjeravaju dokaz o tome kako je sektorski referentni dokument upotrijebljen kao smjernica za utvrđivanje pokazatelja i odgovarajućih dobrovoljnih mjera koje organizacija može provesti radi poboljšanja svoje okolišne učinkovitosti.
Given the voluntary nature of EMAS and SRD, no disproportionate burdens should be put on the organisations to provide such evidence.
S obzirom na dobrovoljnu prirodu EMAS-a i sektorskog referentnog dokumenta organizacije ne bi trebalo nerazmjerno opteretiti dostavljanjem tih dokaza.
In particular, verifiers shall not require an individual justification for each of the best practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence which are mentioned in the SRD and not considered relevant by the organisation in the light of its environmental review.
Procjenitelji osobito neće zahtijevati pojedinačno obrazloženje za svaku od najboljih praksi, sektorskih pokazatelja okolišne učinkovitosti i mjerila izvrsnosti koji su navedeni u sektorskom referentnom dokumentu, a koje organizacija ne smatra relevantnima u kontekstu svoje analize utjecaja na okoliš.
Nevertheless, they could suggest relevant additional elements for the organisation to take into account in the future as further evidence of its commitment to continuous performance improvement.
Međutim, oni mogu predložiti relevantne dodatne elemente koje bi organizacija trebala uzeti u obzir u budućnosti kao dodatan dokaz svoje predanosti stalnom poboljšanju učinkovitosti.
Structure of the sectoral reference document
Struktura sektorskog referentnog dokumenta
This document consists of four sections.
Ovaj se dokument sastoji od četiri odjeljka.
Section 1 introduces EMAS' legal background and describes how to use this document, while Section 2 defines the scope of this SRD.
U prvom se odjeljku predstavlja pravni kontekst EMAS-a i opisuje se kako upotrebljavati ovaj dokument, a u drugom je odjeljku utvrđeno područje primjene tog sektorskog referentnog dokumenta.
Section 3 briefly describes the different best environmental management practices (BEMPs) [5] together with information on their applicability, in general as well as at SME level.
U trećem su odjeljku ukratko opisane najbolje prakse upravljanja okolišem (BEMP-ovi) [5] zajedno s informacijama o njihovoj primjenjivosti na općoj razini i na razini malih i srednjih poduzeća.
When specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence could be formulated for a particular BEMP, these are also given.
Navedeni su i posebni pokazatelji okolišne učinkovitosti i mjerila izvrsnosti za određenu najbolju praksu upravljanja okolišem kad je god moguće.
Some of the indicators and benchmarks are relevant for more than one BEMP and are thus repeated whenever appropriate.
Neki od pokazatelja i mjerila relevantni su za više najboljih praksi upravljanja okolišem te se ponavljaju gdje god je potrebno.
Finally, Section 4 presents a comprehensive table with a selection of the most relevant environmental performance indicators, associated explanations and related benchmarks of excellence.2.
Naposljetku, četvrti odjeljak sadržava opsežnu tablicu s najrelevantnijim pokazateljima okolišne učinkovitosti, popratnim objašnjenjima i povezanim mjerilima izvrsnosti.2.
This SRD addresses the environmental performance of the activities of the food and beverage manufacturing sector.
Ovaj sektorski referentni dokument obuhvaća okolišnu učinkovitost aktivnosti iz sektora proizvodnje hrane i pića.
In this document, the food and beverage manufacturing sector includes companies belonging to the following NACE code divisions (according to the statistical classification of economic activities established by Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council [6]):NACE code 10: manufacture of food products,
U tom dokumentu sektor proizvodnje hrane i pića uključuje poduzeća obuhvaćena sljedećim podjelama prema oznaci NACE (prema statističkoj klasifikaciji ekonomskih djelatnosti utvrđenih Uredbom (EZ) br. 1893/2006 Europskog parlamenta i Vijeća [6]):oznaka NACE 10: proizvodnja prehrambenih proizvoda,
NACE code 11: manufacture of beverages.
oznaka NACE 11: proizvodnja pića.
Best practices presented for the overall food and beverage manufacturing sector (Section 3.1) are addressed to all companies belonging to NACE codes 10 and 11.
Najbolje prakse za ukupan sektor proizvodnje hrane i pića (odjeljak 3.1.) namijenjene su svim poduzećima obuhvaćenima oznakama NACE 10 i 11.
The following two tables present the most significant direct and indirect environmental aspects [7] for food and beverage manufacturers, the related main environmental pressures and how these are tackled in this document.
U sljedeće dvije tablice nalaze se najvažniji izravni i neizravni aspekti okoliša [7] za proizvođače hrane i pića, povezani glavni pritisci na okoliš i način na koji se isti obrađuju u ovom dokumentu.
They are addressed either by BEMPs described in Section 3.1 or by making reference to other available reference documents such as the Best Available Techniques (BAT) Reference Document for the Food, Drink and Milk Industries (FDM BREF) [8].
Oni su obuhvaćeni u najboljim praksama upravljanja okolišem opisanima u odjeljku 3.1. ili upućivanjem na druge dostupne referentne dokumente kao što je Referentni dokument o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT) u prehrambenoj i mliječnoj industriji te industriji pića (FDM BREF) [8].
The most significant direct environmental aspects for food and beverage manufacturers and how these are addressed in the SRD
Najvažniji izravni aspekti okoliša za proizvođače hrane i pića i način na koji su obuhvaćeni sektorskim referentnim dokumentom
Most significant direct environmental aspects
Najvažniji izravni aspekti okoliša Povezani glavni pritisci na okoliš
Related main environmental pressures
Najbolje prakse upravljanja okolišem
Industrial processes and related operations
Industrijski procesi i povezane radnje
Reference to BAT in FDM BREF
Upućivanje na NRT u FDM BREF-u
Emissions to air (NOx, SOx, VOCs, particulate matter)
Emisije u zrak (NOx, SOx, VOC, lebdeće čestice)
Solid waste generation
Proizvodnja čvrstog otpada
BEMP on avoiding food waste in food and beverage manufacturing (Section 3.1.9)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za izbjegavanje prehrambenog otpada u proizvodnji hrane i pića (odjeljak 3.1.9.)
Energy consumption, GHG emissions (CO2)
Potrošnja energije, emisije stakleničkih plinova (CO2)
BEMP on deploying energy management and energy efficiency throughout all operations (Section 3.1.7)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za upravljanje energijom i energetskom učinkovitošću tijekom svih postupaka (odjeljak 3.1.7.)
BEMP on integrating renewable energy in manufacturing processes (Section 3.1.8)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za integraciju obnovljive energije u proces proizvodnje (odjeljak 3.1.8.)
Refrigeration
Hlađenje
Energy consumption, GHG emissions (refrigerants)
Potrošnja energije, emisije stakleničkih plinova (rashladna sredstva)
BEMP on improving freezing and refrigeration (Section 3.1.6)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za poboljšanje zamrzavanja i hlađenja (odjeljak 3.1.6.)
Cleaning operations
Postupci čišćenja
Water consumption, use of chemicals, waste water generation
Potrošnja vode, korištenje kemikalija, stvaranje otpadnih voda
BEMP on environmentally friendly cleaning operations (Section 3.1.4)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za postupke čišćenja koji ne štete okolišu (odjeljak 3.1.4.)
Energy consumption, GHG emissions, emissions to air (CO2, CO, SO2, NOx, particulate matter etc.)
Potrošnja energije, emisije stakleničkih plinova, emisije u zrak (CO2, CO, SO2, NOx, lebdeće čestice itd.)
BEMP on transport and logistics (Section 3.1.5)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za prijevoz i logistiku (odjeljak 3.1.5.)
GHG emissions, energy consumption, resource depletion (material use)
Emisije stakleničkih plinova, potrošnja energije, iscrpljeni resursi (korištenje materijala)
BEMP on improving or selecting packaging to minimise environmental impact (Section 3.1.3)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za poboljšanje ili odabir ambalaže za smanjivanje učinka na okoliš na najmanju mjeru (odjeljak 3.1.3.)
Table 2.2
Tablica 2.2.
The most significant indirect environmental aspects for all food and beverage manufacturers and how these are addressed in the SRD
Najvažniji neizravni aspekti okoliša za sve proizvođače hrane i pića i način na koji su obuhvaćeni sektorskim referentnim dokumentom
Most significant indirect environmental aspects
Najvažniji neizravni aspekti okoliša Povezani glavni pritisci na okoliš
GHG emissions, energy consumption, water consumption, emissions to air etc.
Emisije stakleničkih plinova, potrošnja energije, potrošnja vode, emisije u zrak itd.
BEMP on sustainable supply chain management (Section 3.1.2)
Najbolja praksa upravljanja okolišem za održivo upravljanje opskrbnim lancem (odjeljak 3.1.2.)
GHG emissions (CO2, CH4), biodiversity loss, emissions to air, eutrophication, water consumption
Emisije stakleničkih plinova (CO2, CH4), gubitak bioraznolikosti, emisije u zrak, eutrofikacija, potrošnja vode
Reference to the Agriculture — crop and animal production SRD [9]
Upućivanje na poljoprivredu – sektorski referentni dokument za proizvodnju usjeva i uzgoj životinja [9]
Energy consumption, food waste generation
Potrošnja energije, stvaranje prehrambenog otpada
Reference to Retail Trade SRD [10]
Upućivanje na sektorski referentni dokument maloprodaje [10]
Food preparation by consumers
Priprema hrane koju obavljaju potrošači
Environmental aspects listed in Tables 2.1 and 2.2 were selected as the most significant for the majority of food and beverage manufacturers.
Aspekti okoliša navedeni u tablicama 2.1. i 2.2. odabrani su kao najvažniji za većinu proizvođača hrane i pića.
However, the environmental aspects to be managed by specific companies, and whether each aspect is direct or indirect for a specific company, should be assessed on a case-by-case basis.
Ipak, aspekte okoliša pojedinih poduzeća te činjenicu je li svaki aspekt izravan ili neizravan za određeno poduzeće trebalo bi procjenjivati ovisno o slučaju.
Environmental aspects, such as hazardous waste, biodiversity or material use for areas other than those listed above could also be significant.
Važni mogu biti i aspekti okoliša poput opasnog otpada, bioraznolikosti ili korištenja materijala za područja koja nisu navedena.