natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That rate applies to trading income [50] of companies taxed under Case I of Schedule D. Non-trading income is taxed at 25 % [51].
Ta se stopa primjenjuje na dohodak od poslovne djelatnosti [50] društava koja se oporezuju u skladu s predmetom I. sustava D. Dohodak koji nije ostvaren poslovnom djelatnošću oporezuje se po stopi od 25 % [51].
Irish Revenue has provided guidance on the classification of activities as trading in its ‘Guidance on revenue opinions on classification of activities as trading’ [52].
Irska porezna uprava pruža smjernice za klasifikaciju djelatnosti kao poslovnu djelatnost u svojim „Smjernicama o mišljenjima porezne uprave kojima se djelatnosti klasificiraju kao poslovna djelatnost” [52].
According to that guidance document, trading presupposes that the company concerned is carrying on business activities from which its income derives.
U skladu s tim smjernicama obavljanje poslovne djelatnosti podrazumijeva da se predmetno društvo bavi poslovanjem od kojeg ostvaruje dohodak.
The activities will vary depending on the nature of the trade and will require people with the skill and authority necessary to carry them out [53].
Djelatnosti se razlikuju s obzirom na narav poslovne djelatnosti i za njihovo obavljanje potrebni su ljudi s nužnim vještinama i ovlaštenjima [53].
Capital gains are taxed at 33 %, with a participation exemption for gains on disposals of certain shareholdings of 5 % or more in companies resident in the Union or tax treaty countries.
Kapitalni dobitci oporezuju se po stopi od 33 %, uz izuzeće na temelju sudjelovanja u kapitalu za dobitke od otuđenja određenih udjela od 5 % ili više u društvima rezidentnima u Uniji ili zemljama obuhvaćenima ugovorom o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja.
According to Section 26 TCA 97, Irish-resident companies are subject to corporation tax on their worldwide profit and capital gains, excluding most distributions received from other Irish-resident companies [54].
U skladu s odjeljkom 26. zakona TCA iz 1997. društva koja su rezidentna u Irskoj podliježu porezu na dobit trgovačkih društava u pogledu dobiti i kapitalnih dobitaka ostvarenih diljem svijeta, isključujući većinu raspodjela primljenih od drugih društava rezidentnih u Irskoj [54].
Section 25 TCA 97 lays down the scope of the charge to corporation tax in the case of non-resident companies.
U odjeljku 25. zakona TCA iz 1997. utvrđeno je područje primjene plaćanja poreza na dobit trgovačkih društava u slučaju nerezidentnih društava.
Section 25 TCA 97 provides, insofar as relevant, the following:
Odjeljkom 25. zakona TCA iz 1997., ako je primjenjiv, predviđeno je sljedeće:
A company not resident in the State shall not be within the charge to corporation tax unless it carries on a trade in the State through a branch or agency, but if it does so it shall, subject to any exceptions provided for by the Corporation Tax Acts, be chargeable to corporation tax on all its chargeable profits wherever arising.
Društvo koje nije rezidentno u Državi nije obuhvaćeno plaćanjem poreza na dobit trgovačkih društava osim ako obavlja poslovnu djelatnost u Državi preko podružnice ili agencije, ali ako to čini ono je, uz primjenu svih iznimki predviđenih zakonima o porezu na dobit trgovačkih društava, dužno plaćati porez na dobit trgovačkih društava za svu svoju oporezivu dobit neovisno o tome gdje je ta dobit ostvarena.
For the purposes of corporation tax, the chargeable profits of a company not resident in the State but carrying on a trade in the State through a branch or agency shall be —
Za potrebe poreza na dobit trgovačkih društava oporezivom dobiti društva koje nije rezidentno u Državi, ali obavlja poslovnu djelatnost u Državi preko podružnice ili agencije smatraju se:
any trading income arising directly or indirectly through or from the branch or agency, and any income from property or rights used by, or held by or for, the branch or agency, but this paragraph shall not include distributions received from companies resident in the State, […].’
sav dohodak od poslovne djelatnosti ostvaren izravno ili neizravno preko podružnice ili agencije ili od nje te sav dohodak od imovine ili prava koje upotrebljava ili koje drži podružnica ili agencija ili koji se drže za nju, pri čemu ovaj stavak ne uključuje raspodjele primljene od društava koja su rezidentna u Državi […].”
It follows from that provision that a non-resident company is not within the charge to corporation tax, unless it carries on a trade in Ireland through a branch or agency.
Iz te odredbe proizlazi da nerezidentno društvo nije obuhvaćeno plaćanjem poreza na dobit trgovačkih društava osim ako obavlja poslovnu djelatnost u Irskoj preko podružnice ili agencije.
Where a non-resident company carries on such a trade, that company is chargeable to corporation tax on [55]:
Ako nerezidentno društvo obavlja takvu poslovnu djelatnost, to je društvo obuhvaćeno plaćanjem poreza na dobit trgovačkih društava za [55]:
any trading income arising directly or indirectly through or from the branch or agency;
sav dohodak od poslovne djelatnosti ostvaren izravno ili neizravno preko ili iz podružnice odnosno agencije;
any income from property or rights used by, or held by or for, the branch or agency; and
sav dohodak od imovine ili prava koje upotrebljava ili koje drži podružnica odnosno agencija ili koji se drže za nju; i
chargeable gains attributable to the branch or agency.
kapitalne dobitke koji se mogu pripisati podružnici odnosno agenciji.
Section 25 TCA 97 was preceded by Sections 8(1) and 8(2) of the Corporation Tax Act 1967, which read:
Odjeljku 25. zakona TCA iz 1997. prethodili su odjeljci 8.1. i 8.2. Zakona o porezu na dobit trgovačkih društava iz 1967. u kojima je navedeno sljedeće:
A company not resident in the State shall not be within the charge to corporation tax unless it carries on a trade in the State through a branch or agency but, if it does so, it shall, subject to any exceptions provided for by this Act, be chargeable to corporation tax on all its chargeable profits wherever arising.
Društvo koje nije rezidentno u Državi nije dužno plaćati porez na dobit trgovačkih društava, osim ako obavlja poslovnu djelatnost u Državi preko podružnice ili agencije, ali, ako to čini, uz primjenu svih iznimki predviđenih ovim Zakonom, dužno je plaćati porez na dobit trgovačkih društava na svu svoju oporezivu dobit neovisno o tome gdje je ta dobit ostvarena.
For purposes of corporation the chargeable profits of a company not resident in the State but carrying on a trade there through a branch or agency shall be
Za potrebe poreza na dobit trgovačkih društava oporezivom dobiti društva koje nije rezidentno u Državi, ali ondje obavlja poslovnu djelatnost preko podružnice ili agencije smatraju se:
any trading income arising directly or indirectly through or from the branch or agency (but so that this paragraph shall not include distributions received from companies resident in the State); […]’
sav dohodak od poslovne djelatnosti ostvaren izravno ili neizravno preko podružnice ili agencije ili od nje (ali na način da ovaj stavak ne uključuje raspodjele primljene od društava rezidentnih u Državi); […]”
Companies that are not resident in Ireland and do not trade through a branch or agency in Ireland are only liable to income tax on any Irish-source income and to capital gains tax on gains arising on the disposal of certain Irish assets (principally Irish land) [56], subject to any treaty relief that may be available.
Društva koja nisu rezidentna u Irskoj i ne obavljaju poslovnu djelatnost preko podružnice ili agencije u Irskoj dužna su plaćati porez na dohodak samo na sav dohodak ostvaren u Irskoj, a porez na kapitalne dobitke samo na dobitke ostvarene na temelju raspolaganja određenom imovinom u Irskoj (prvenstveno zemljištima u Irskoj) [56], uz primjenu svih raspoloživih ugovornih oslobođenja.
To prevent a company being taxed twice on the same income (once with income tax, once with corporation tax), Section 21(2) TCA 97 provides that income tax is not chargeable on the income of a company if the company is resident in Ireland, or, in the case of a company which is not resident in Ireland, if the income is chargeable to corporation tax.
Kako bi se spriječilo dvostruko oporezivanje istog dohotka nekog društva (jednom porezom na dohodak i jednom porezom na dobit trgovačkih društava), odjeljkom 21.2. zakona TCA iz 1997. predviđeno je da se porez na dohodak ne plaća na dohodak društva ako je društvo rezidentno u Irskoj ili, u slučaju društva koje nije rezidentno u Irskoj, ako dohodak podliježe plaćanju poreza na dobit trgovačkih društava.
By Section 42 of the Finance Act 2010, Part 35A was inserted into the TCA 97.
Odjeljkom 42. Zakona o financijama iz 2010. dio 35.A umetnut je u zakon TCA iz 1997.
According to Ireland, that insertion was the first time that Irish tax law formally recognised the application of the ‘arm's length principle’ as laid down in Article 9 of the OECD Model Tax Convention on Income and on Capital (hereinafter: the ‘OECD Model Tax Convention’) and elaborated upon in the OECD's Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations (hereinafter: the ‘OECD TP Guidelines’).
Irska navodi da je tim umetanjem prvi put u irskom poreznom pravu službeno prepoznata primjena „načela tržišnih uvjeta” kako je utvrđeno člankom 9. predloška konvencije OECD-a o porezu na dohodak i kapital (dalje u tekstu: „predložak porezne konvencije OECD-a”) i dodatno obrazloženo u Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama za multinacionalna poduzeća i porezne uprave (dalje u tekstu: „Smjernice OECD-a o transfernim cijenama”).
Part 35A applies to arrangements entered into between associated persons (companies).
Dio 35.A primjenjuje se na dogovore koje su sklopile povezane osobe (društva).
However, based on the definition of a ‘person’ in Ireland's domestic tax legislation, any arrangement entered into between a head office and its branch does not fall within the scope of Part 35A.
Međutim, na temelju definicije „osobe” u domaćem poreznom zakonodavstvu Irske dogovori koje su sklopili sjedište i njegova podružnica ne pripadaju području primjene dijela 35.A.
GUIDANCE ON TRANSFER PRICING AND PROFIT ALLOCATION TO PERMANENT ESTABLISHMENTS
2.4 SMJERNICE ZA ODREĐIVANJE TRANSFERNIH CIJENA I RASPODJELU DOBITI NA STALNE POSLOVNE JEDINICE
THE OECD FRAMEWORK AND THE OECD's ARM'S LENGTH PRINCIPLE
OKVIR OECD-a I NAČELO TRŽIŠNIH UVJETA OECD-a
The OECD has produced several non-binding guidance documents on international taxation.
OECD je sastavio nekoliko neobvezujućih dokumenata sa smjernicama o međunarodnom oporezivanju.
Given their non-binding nature, the tax administrations of the OECD member countries, of which Ireland is one [57], are simply encouraged to follow the OECD's framework.
Zbog njihove neobvezujuće prirode porezne uprave država članica OECD-a, među kojima je i Irska [57], samo se potiče da slijede okvir OECD-a.
Nevertheless, the OECD's framework serves as a focal point and exerts a clear influence on the tax practices of OECD member (and even non-member) countries.
Međutim, okvir OECD-a ipak služi kao referentna točka i znatno utječe na porezne prakse država članica OECD-a (pa čak i država nečlanica).
Moreover, in numerous OECD member countries guidance documents forming part of that framework have been given the force of law or serve as a reference for the purpose of interpreting domestic tax law.
Štoviše, u mnogim državama članicama OECD-a smjernice koje čine dio tog okvira dobile su snagu zakona ili služe kao referentni dokument za tumačenje domaćeg poreznog prava.
Therefore, to the extent the Commission refers to the OECD framework in this Decision, it does so because that framework is the result of expert discussions in the context of the OECD and elaborates on techniques aimed to address common challenges in international taxation.
Stoga Komisija u ovoj Odluci upućuje na okvir OECD-a zato što je taj okvir rezultat rasprava stručnjaka unutar OECD-a i u njemu su obrazložene tehnike namijenjene rješavanju čestih izazova u pogledu međunarodnog oporezivanja.
As explained in recital 15 of the Opening Decision, multinationals can allocate profit within a corporate group by using transfer pricing between separate companies of the same corporate group.
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 15. odluke o pokretanju postupka, multinacionalna društva mogu raspodijeliti dobit unutar grupe društava primjenom transfernih cijena između različitih društava iste grupe društava.
Transfer pricing refers to the prices charged for commercial transactions between various companies of the same corporate group.
Određivanje transfernih cijena odnosi se na cijene koje su obračunane za poslovne transakcije između različitih društava iste grupe društava.
However, transfer pricing can also take place within one company, if the company operates a permanent establishment in a separate jurisdiction.
Međutim, određivanje transfernih cijena može se provesti i unutar jednog društva ako društvo ima stalnu poslovnu jedinicu u drugoj jurisdikciji.
This requires an allocation of that company's profit between its permanent establishment and the other parts of the company.
To zahtijeva raspodjelu dobiti tog društva između njegove stalne poslovne jedinice i drugih dijelova društva.
The OECD Model Tax Convention, which forms the basis of many bilateral tax treaties involving OECD member countries and an increasing number of non-member countries, contains provisions both on transfer pricing between associated group companies and profit allocation within a company.
Predložak porezne konvencije OECD-a, koji je temelj mnogih bilateralnih poreznih ugovora između država članica OECD-a i sve većeg broja država nečlanica, sadržava odredbe o određivanju transfernih cijena između povezanih društava jedne grupe i raspodjeli dobiti unutar društva.
Article 9(1) of the OECD Model Tax Convention on ‘associated enterprises’ provides: ‘[Where] conditions are made or imposed between the two [associated] enterprises in their commercial or financial relations which differ from those which would be made between independent enterprises, then any profits which would, but for those conditions, have accrued to one of the enterprises, but, by reason of those conditions, have not so accrued, may be included in the profits of that enterprise and taxed accordingly’.
Člankom 9. stavkom 1. predloška porezne konvencije OECD-a o „povezanim poduzećima” predviđeno je sljedeće: „[Ako] su dva [povezana] poduzeća u svojim poslovnim ili financijskim odnosima povezana ugovorenim ili nametnutim uvjetima koji se razlikuju od uvjeta koje bi ugovorila neovisna poduzeća, dobit koju bi jedno od poduzeća ostvarilo bez tih uvjeta, ali je ipak nije ostvarilo zbog tih uvjeta, može biti uključena u dobit tog poduzeća i oporezovana na odgovarajući način”.
That provision is considered to lay down the authoritative statement for international tax purposes of the OECD's ‘arm's length principle’ in transfer pricing between associated group companies.
Smatra se da se tom odredbom utvrđuje mjerodavna izjava za potrebe međunarodnog oporezivanja u skladu s „načelom tržišnih uvjeta” OECD-a za određivanje transfernih cijena između povezanih društava jedne grupe.
According to that principle, tax administrations should only accept transfer prices between group companies that are remunerated as if they were agreed to by independent companies negotiating under comparable circumstances at arm's length.
U skladu s tim načelom porezne uprave trebale bi prihvaćati samo transferne cijene između društava iste grupe koje se plaćaju kao da su utvrđene pregovorima između neovisnih društava u usporedivim okolnostima po tržišnim uvjetima.
In this way, multinationals are prevented from manipulating their transfer prices in such a manner that as little profit as possible is allocated to jurisdictions where those profits are subject to higher taxation and as much profit as possible is allocated to jurisdictions where those profits are subject to lower taxation [58].
Na taj se način multinacionalna društva sprječava u manipulaciji transfernim cijenama tako da što manje dobiti raspodjeljuju u jurisdikcije u kojima ta dobit podliježe većim porezima i što više dobiti raspodjeljuju u jurisdikcije u kojima ta dobit podliježe manjim porezima [58]. OECD je pružio smjernice za primjenu načela tržišnih uvjeta u Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama, čija je najnovija verzija objavljena 2010.
The OECD provides guidance on the application of the arm's length principle in the OECD TP Guidelines, of which the latest version was published in 2010 (hereinafter: the ‘2010 OECD TP Guidelines’) [59].
(dalje u tekstu: „Smjernice OECD-a o transfernim cijenama iz 2010.”) [59].
Article 7(2) of the OECD Model Tax Convention on ‘business profits’ deals with the attribution of profits within a single company.
U članku 7. stavku 2. predloška porezne konvencije OECD-a o „dobiti od poslovanja” riječ je o raspodjeli dobiti unutar jednog društva.
It provides: ‘[…] the profits that are attributable in each Contracting State to the permanent establishment […] are the profits it might be expected to make, in particular in its dealings with other parts of the enterprise, if it were a separate and independent enterprise engaged in the same or similar activities under the same or similar conditions, taking into account the functions performed, assets used and risks assumed by the enterprise through the permanent establishment and through the other parts of the enterprise.’ Guidance on the application of Article 7 is provided in the OECD's Report on the Attribution of Profits to Permanent Establishments, of which the latest version was published in 2010 (hereinafter: the ‘2010 OECD Profit Attribution Report’) [60].
Njime je predviđeno sljedeće: „[…] dobit koja se u svakoj ugovornoj državi može pripisati stalnoj poslovnoj jedinici […] dobit je čije bi se ostvarenje moglo očekivati, posebno u poslovanju s drugim dijelovima poduzeća, da je ona odvojeno i neovisno poduzeće koje obavlja iste ili slične djelatnosti u istim ili sličnim uvjetima, uzimajući u obzir funkcije koje poduzeće obavlja, imovinu koju upotrebljava i rizike koje preuzima preko stalne poslovne jedinice i preko ostalih dijelova poduzeća.” Smjernice za primjenu članka 7. nalaze se u Izvješću OECD-a o pripisivanju dobiti stalnim poslovnim jedinicama čija je najnovija verzija objavljena 2010. (dalje u tekstu: „Izvješće OECD-a o pripisivanju dobiti iz 2010.”) [60].
The 2010 OECD Profit Attribution Report describes the difficulties of allocating profit within a single company as compared to allocating profit between two legally separate companies.
U izvješću OECD-a o pripisivanju dobiti iz 2010. opisane su poteškoće u pogledu raspodjele dobiti unutar jednog društva u usporedbi s raspodjelom dobiti između dvaju pravno odvojenih društava.
Between two legally separate companies, the determination of which company owns the assets and which company bears risk in the relationship between those two companies is determined by legally binding contracts or other ascertainable legal arrangements.
Dva pravno odvojena društva određuju koje društvo ima vlasništvo nad imovinom, a koje društvo snosi rizik u odnosu između tih dvaju društava na temelju pravno obvezujućih ugovora ili drugih pravnih dogovora koji se mogu utvrditi.
This is also the case where the two separate companies are part of the same corporate group, so long as the contracts and legal arrangements reflect the underlying reality.
To vrijedi i ako su dva odvojena društva dio iste grupe društava dok god se u ugovorima i pravnim dogovorima odražavaju stvarne činjenice.
By contrast, the fact that a permanent establishment does not constitute a legal entity separate from the company to which it belongs means that between various parts of the same company there is no single part of the company that could be said to legally ‘own’ the assets, assume the risks, and possess the capital or contracts with separate companies [61].
Za razliku od toga činjenica da stalna poslovna jedinica ne čini pravni subjekt odvojen od društva kojem pripada znači da između različitih dijelova istog društva ne postoji jedan dio društva za koji bi se moglo reći da ima pravno „vlasništvo” nad imovinom, da preuzima rizike i posjeduje kapital ili ugovore s odvojenim društvima [61].
To address that difference, the 2010 OECD Profit Attribution Report determines a common approach to the allocation of profits to permanent establishments of non-resident companies.
U pogledu te razlike u izvješću OECD-a o pripisivanju dobiti iz 2010. određen je zajednički pristup raspodjeli dobiti na stalne poslovne jedinice nerezidentnih društava.
This is known as the ‘Authorised OECD Approach’.
Taj se pristup naziva „mjerodavni pristup OECD-a”.
That approach allocates to the permanent establishment those profits that the permanent establishment would have earned at arm's length if it were a ‘distinct and separate’ enterprise performing the same or similar functions under the same or similar conditions, taking into account the functions performed, assets used and risks assumed by the non-resident company through the permanent establishment and through the other parts of that company, as expressed in Article 7(2) of the OECD Model Tax Convention.
Tim se pristupom na stalne poslovne jedinice raspodjeljuje ona dobit koju bi stalna poslovna jedinica ostvarila po tržišnim uvjetima da je „odvojeno i posebno” poduzeće koje obavlja iste ili slične funkcije u istim ili sličnim uvjetima, uzimajući u obzir funkcije koje nerezidentno društvo obavlja, imovinu koju upotrebljava i rizike koje preuzima preko stalne poslovne jedinice i preko ostalih dijelova društva, kako je navedeno u članku 7. stavku 2. predloška porezne konvencije OECD-a.
BRANCH PROFIT ALLOCATION BASED ON SIGNIFICANT PEOPLE-FUNCTION IN THE TWO-STEP AUTHORISED OECD APPROACH
RASPODJELA DOBITI PODRUŽNICE NA TEMELJU VAŽNIH FUNKCIJA ZAPOSLENIKA U MJERODAVNOM PRISTUPU OECD-a U DVA KORAKA
The 2010 OECD Profit Attribution Report describes the Authorised OECD Approach to the application of the arm's length principle set forth in the OECD TP Guidelines in the context of allocating profit to a permanent establishment.
U izvješću OECD-a o pripisivanju dobiti iz 2010. opisan je mjerodavni pristup OECD-a za primjenu načela tržišnih uvjeta navedenog u Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama u kontekstu raspodjele dobiti na stalnu poslovnu jedinicu.
Under the OECD TP Guidelines, the allocation of profit among associated companies is dependent on the functions performed, the risks incurred and the assets employed by each company [62].
U skladu sa Smjernicama OECD-a o transfernim cijenama raspodjela dobiti među povezanim društvima ovisi o funkcijama koje se obavljaju, nastalim rizicima i imovini koju upotrebljava svako pojedino društvo [62].
For the allocation of income between a company and its permanent establishment, the Authorised OECD Approach supplements the functional analysis of Article 9(1) of the OECD Model Convention by a first step to address the fact that, legally, the assets, risks, capital and rights and obligations arising out of transactions between different parts of the same company belong to the company as a whole, rather than to any one part of the company, and that there are no transactions between legally distinct companies belonging to the same corporate group [63].
Za raspodjelu dohotka između društva i njegove stalne poslovne jedinice, mjerodavnim pristupom OECD-a dopunjuje se funkcionalna analiza iz članka 9. stavka 1. predloška porezne konvencije OECD-a prvim korakom kojim se uzima u obzir činjenica da, pravno gledajući, imovina, rizici, kapital te prava i obveze koji nastaju iz transakcija između različitih dijelova istog društva pripadaju društvu u cjelini, a ne samo jednom dijelu društva, te da ne postoje transakcije između pravno odvojenih društava koja pripadaju istoj grupi društava [63].
The Authorised OECD Approach thus consists of a two-step analysis according to which income is allocated to a permanent establishment.
Stoga se mjerodavni pristup OECD-a sastoji od analize u dva koraka u skladu s kojom se dohodak raspodjeljuje na stalnu poslovnu jedinicu.