natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission recommends to make systematic use of Directive 2003/110/EC when organising transit by air in the context of voluntary departure (see also section 7.2).
Komisija preporučuje sustavnu uporabu Direktive 2003/110/EZ u organizaciji prijevoza zračnim putem u kontekstu dobrovoljnog odlaska (vidjeti i odjeljak 7.2.).
Currently there is no central EU system for keeping track of voluntary departure.
Trenutačno ne postoji središnji sustav EU-a za praćenje dobrovoljnih odlazaka.
In cases of transit by land of returnees in accordance with the recommendation set out in Annex 39 to the Schengen Handbook, a confirmation is faxed back from the border guard to the Member State that issued the return decision.
U slučaju prijevoza povratnika kopnom u skladu s preporukom iz Priloga 39. Schengenskom priručniku, službenik graničnog nadzora šalje potvrdu državi članici koja je izdala odluku o vraćanju.
In other cases, returnees sometimes report back via Member States' consulates in third countries.
U drugim slučajevima, povratnici se ponekad o tome šalju obavijest putem konzulata država članica u trećim zemljama.
Sometimes departure is also registered by border guards conducting exit checks.
Odlazak ponekad evidentiraju i službenici graničnog nadzora koji provode izlazne kontrole.
The absence of a central Union system for keeping track of voluntary departure creates a gap, both in terms of enforcement verification and in terms of statistics.
Zbog nepostojanja središnjeg sustava Unije za praćenje dobrovoljnih odlazaka javljaju se propusti u pogledu provjere izvršenja i u pogledu statističkih podataka.
The Commission proposal for a Regulation on the use of the Schengen Information System for the return of illegally staying third-country nationals [45] aims at addressing this situation.
Prijedlog Uredbe Komisije o upotrebi Schengenskog informacijskog sustava za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom [45] usmjeren je na rješavanje tog problema.
In the short term, Member States should put in place means to verify whether a third-country national has left the Union, including within the period for voluntary departure and without assistance, to ensure an effective follow up in case of non-compliance.
Države članice trebaju u kratkom roku osigurati načine za provjeru je li državljanin treće zemlje napustio Uniju, uključujući unutar vremena za dobrovoljni povratak i bez pomoći, kako bi osigurale učinkovito praćenje u slučajevima nepoštovanja.
Member States are encouraged to make best use of the available information channels and for this purpose:
Države članice potiče se da maksimalno iskoriste dostupne informativne kanale radi:
Systematically encourage those returnees who are granted a period for voluntary departure to inform the authorities who had issued the return decision (and entry ban) about their successful departure.
sustavnog poticanja povratnika kojima je odobreno vrijeme za dobrovoljno vraćanje da obavijeste nadležna tijela koja su izdala odluku o vraćanju (i zabranu ulaska) o svom uspješnom odlasku.
The returnee may signal his departure to the border guard upon departure, at the consular representation of a Member State in his country of origin following return, or even in writing with sufficient proof in annex.
Povratnik može o svom odlasku obavijestiti službenika graničnog nadzora u trenutku odlaska, može odlazak prijaviti konzularnom predstavništvu države članice u svojoj zemlji podrijetla nakon povratka ili može poslati pisanu obavijest s dostatnim dokazima u prilogu.
In order to enhance this practice, an information sheet may be systematically attached to the return decision or to the travel document, containing the name and other identifiers of the third-country national, instructions and contact details of the issuing authority, so that the border guard could stamp it at exit and send it back as proof of departure to the issuing authority.
U svrhu jačanja te prakse, odluci o vraćanju ili putnoj ispravi može se sustavno prilagati informativni list u kojem se navode ime i drugi identifikatori državljanina treće zemlje, upute i kontaktni podaci izdavatelja, kako bi granični policajac mogao otisnuti pečat na njega i vratiti ga izdavatelju kao dokaz o odlasku.
Such information sheet could also specify the benefits for the returnee of informing the authorities about successful departure.
U takvom informativnom listu mogu biti navedene i koristi koje povratnik ima od obavješćivanja nadležnih tijela o uspješnom odlasku.
Ask border guards conducting exit checks to enquire — when they become aware of the exit of an irregular migrant — whether the returnee is subject of a return decision accompanied by a period for voluntary departure and, if this is the case, to systematically inform the authorities who issued the return decision about departure.
traženja od službenika graničnog nadzora koji provode izlazne kontrole da, ako uoče izlazak nezakonitog migranta, istraže je li za tog povratnika izdana odluka o vraćanju uz koju je odobreno vrijeme dobrovoljnog odlaska te da, ako je tako, o njegovu odlasku sustavno obavješćuju nadležna tijela koja su izdala odluku o vraćanju.
Use Annex 39 (see section 6.4) for confirming the departure of illegally staying third-country nationals transiting by land through the territory of a Member State other than the one that issued the return decision.
uporabe Priloga 39. (vidjeti odjeljak 6.4.) za potvrđivanje odlaska državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom koji kopnom prolaze kroz državno područje države članice koja nije izdala odluku o vraćanju.
Member States should also consider establishing contacts with airline companies to obtain information on whether the third-country nationals that returned unescorted were present on board of the airplane at the moment of expected departure.
Države članice također trebaju razmotriti uspostavu kontakata sa zračnim prijevoznicima radi dobivanja informacija o tome jesu li se državljani treće zemlje koji su se vratili bez pratnje nalazili u zrakoplovu u trenutku očekivanog odlaska.
Legal basis: Return Directive — Article 8(1)-(4)
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 8. stavci 1. do 4.
Member States shall take all necessary measures to enforce the return decision if no period for voluntary departure has been granted in accordance with Article 7(4) or if the obligation to return has not been complied with within the period for voluntary departure granted in accordance with Article 7.
Države članice poduzimaju potrebne mjere za izvršenje odluke o vraćanju, ako nije odobreno vrijeme za dobrovoljni odlazak u skladu s člankom 7. stavkom 4. ili ako obveza vraćanja nije izvršena u vremenu za dobrovoljni odlazak, odobren u skladu s člankom 7.
If a Member State has granted a period for voluntary departure in accordance with Article 7, the return decision may be enforced only after the period has expired, unless a risk as referred to in Article 7(4) arises during that period.
Ako je država članica odobrila u skladu s člankom 7. vrijeme za dobrovoljni odlazak, odluka o vraćanju može se izvršiti samo nakon proteka tog vremena, osim ako se pojavi opasnost iz članka 7. stavka 4. tijekom tog vremena.
Member States may adopt a separate administrative or judicial decision or act ordering the removal.
Države članice mogu donijeti posebne upravne ili sudske odluke ili akte u kojima se nalaže udaljavanje.
Where Member States use — as a last resort — coercive measures to carry out the removal of a third-country national who resists removal, such measures shall be proportionate and shall not exceed reasonable force.
Kada države članice – kao posljednje sredstvo – primjenjuju prisilne mjere za provođenje udaljavanja državljanina treće zemlje koji se opire udaljavanju, takve su mjere proporcionalne i ne prekoračuju razumnu silu.
They shall be implemented as provided for in national legislation in accordance with fundamental rights and with due respect for the dignity and physical integrity of the third-country national concerned.
One se provode na način predviđen nacionalnim zakonodavstvom u skladu s temeljnim pravima i uz poštovanje dostojanstva i fizičkog integriteta konkretnog državljanina treće zemlje.
The Return Directive fixes an objective (‘enforce the return decision’) which should be achieved in an effective and proportionate manner with ‘all necessary measures’, whilst leaving the concrete modalities (the ‘how’) up to Member States' legislation and administrative practices — see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian, paragraph 36: ‘[…] the expressions “measures” and “coercive measures” contained therein refer to any intervention which leads, in an effective and proportionate manner, to the return of the person concerned’.
U Direktivi o vraćanju utvrđuje se cilj („izvršenje odluke o vraćanju”) koji treba ostvariti na djelotvoran i proporcionalan način „svim nužnim mjerama”, a konkretni način („kako”) ovisi o zakonodavstvu države članice i upravnoj praksi – vidjeti presudu Suda EU-a u predmetu C-329/11, Achughbabian, točka 36.: „[…] sadržani izrazi” mjere „i” prisilne mjere „odnose se na bilo koju intervenciju koja, na djelotvoran i razmjeran način, vodi do vraćanja predmetne osobe”.
Administrative procedures with third countries aimed at preparing the removal operation (for example obtaining the necessary travel documents and authorisations) can be launched during the period for voluntary departure, without putting at risk the third-country national concerned (see also section 6).To reduce the impact of potential abuses, in particular those related to unfounded, multiple and ‘last-minute’ asylum applications, as well as unfounded appeals against asylum or return-related decisions made with the sole purpose of delaying or frustrating the enforcement of return decisions, the Commission recommends that Member States take measures to organise proceedings for the examination of applications for international protection in an accelerated or, where appropriate, border procedures, in accordance with Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council [47] (the ‘Asylum Procedures Directive’).
Upravni postupci s trećim zemljama usmjereni na pripremu operacija udaljavanja (na primjer, nabava potrebnih putnih isprava i odobrenja) mogu se pokrenuti tijekom vremena za dobrovoljni odlazak, bez ugrožavanja konkretnog državljanina treće zemlje (vidjeti i odjeljak 6.).Kako bi se smanjio učinak moguće zlouporabe, posebno one povezane s neutemeljenim, višestrukim zahtjevima za azil i zahtjevima podnesenima u posljednji trenutak te s neutemeljenim žalbama na odluke o azilu ili vraćanju podnesenima isključivo u cilju odgađanja ili ometanja provedbe odluka o vraćanju, Komisija državama članicama preporučuje poduzimanje mjera kako bi organizirale ispitivanje zahtjeva za međunarodnu zaštitu u ubrzanim postupcima ili, po potrebi, postupcima na granici, u skladu s Direktivom 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća [47] („Direktiva o postupcima azila”).
Borderline between voluntary departure and removal: return is a very broad concept and covers the process of going back to a third country in compliance (voluntary or enforced) with an obligation to return.
Granica između dobrovoljnog odlaska i udaljavanja: vraćanje je vrlo širok pojam i njime je obuhvaćen postupak vraćanja (dobrovoljnog ili prisilnog) u treću zemlju u skladu s obvezom vraćanja.
Removal is much narrower.
Udaljavanje je mnogo uže.
It means enforcement of the obligation to return, namely the physical transportation out of the Member State.
Ono označava izvršenje obveze vraćanja, odnosno fizički prijevoz iz države članice.
The ECJ has already highlighted in Case C-61/11, El Dridi, (paragraph 41) and Case C-329/11, Achughbabian, that the Return Directive foresees a ‘gradation of measures’ ranging from voluntary to enforced.
Sud EU-a već je istaknuo u presudi u predmetu C-61/11, El Dridi, (točka 41.) i predmetu C-329/11, Achoughbabian, da je u Direktivi o vraćanju predviđeno „stupnjevanje mjera” od dobrovoljnih do prisilnih.
In practice there are frequently cases which contain both elements of forced return (detention) and of voluntariness (subsequent voluntary travelling without need of physical force).
U praksi često postoje slučajevi koji sadržavaju i elemente prisilnog vraćanja (zadržavanje) i dobrovoljnost (naknadno dobrovoljno putovanje bez potrebe za korištenjem fizičke sile).
Member States are encouraged to use — at all stages of the procedure — the least intrusive measures.
Države članice potiče se da u svim fazama postupka upotrebljavaju najmanje intruzivne mjere.
If returnees who are subject of removal/detention change their attitude and show willingness to cooperate and to depart voluntarily, Member States are encouraged and entitled to show flexibility.
Ako povratnici na koje se odnosi odluka o udaljavanju/zadržavanju promijene svoj stav i pokažu spremnost za suradnju i dobrovoljni odlazak, države članice potiče se da pokažu fleksibilnost, na što imaju i pravo.
Enforcement of a return decision after the rejection of an application for international protection: in the judgment of Case C-601/15, J.N.
Izvršenje odluke o vraćanju nakon što je zahtjev za međunarodnu zaštitu odbijen: u presudi u predmetu C-601/15, J.N.
(paragraphs 75-76, 80), the ECJ established that, following the rejection at first instance of an asylum application, the enforcement of a previously issued return decision must be resumed at the stage in which it was interrupted, and that return procedures should not start afresh: ‘[…] the principle that Directive 2008/115/EC must be effective requires that a procedure opened under that directive, in the context of which a return decision, accompanied […] by an entry ban, has been adopted, can be resumed at the stage at which it was interrupted, as soon as the application for international protection which interrupted it has been rejected at first instance […]. In this regard it follows both from the duty of sincere cooperation of the Member States, deriving from Article 4(3) TEU and referred to in paragraph 56 of the judgment in El Dridi […], and from the requirements for effectiveness […], that the obligation imposed on the Member States by Article 8 of that directive, in the cases set out in Article 8(1), to carry out the removal must be fulfilled as soon as possible […]. That obligation would not be met if the removal were delayed because, following the rejection at first instance of the application for international protection, a procedure […] could not be resumed at the stage at which it was interrupted but had to start afresh.’
(točke 75. – 76., 80.), Sud EU-a utvrdio je da se nakon odbijanja zahtjeva za međunarodnu zaštitu u prvom stupnju izvršenje prethodno izdane odluke o vraćanju mora nastaviti u fazi u kojoj je prekinuto i postupak vraćanja ne treba započinjati iznova: „[…] koristan učinak Direktive 2008/115/EZ u svakom slučaju zahtijeva da se postupak koji je pokrenut na temelju te direktive, u okviru kojeg je odluka o vraćanju donesena i […] popraćena zabranom ulaska, može nastaviti u fazi u kojoj je prekinut zbog podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu, pod uvjetom da je taj zahtjev odbijen u prvom stupnju […]. U tom pogledu, iz obveze lojalnosti država članica, koja proizlazi iz članka 4. stavka 3. UEU-a, a na koju se podsjeća u točki 56. presude El Dridi […], i iz zahtjevâ učinkovitosti […], proizlazi da se obveza provedbe udaljavanja, koja je državama članicama propisana člankom 8. te direktive, u slučajevima predviđenima u članku 8. stavku 1. mora ispuniti što je prije moguće […]. Ta se obveza ne bi poštovala ako bi se s udaljavanjem kasnilo zbog toga što bi se, nakon što je zahtjev za međunarodnu zaštitu odbijen u prvom stupnju, postupak […] morao pokrenuti od početka, a ne nastaviti u fazi u kojoj je prekinut.”
Imprisonment as a criminal law measure for illegal stay can never be ‘a necessary measure’ within the meaning of Article 8(1) of the Return Directive (see section 4).
Zatvor kao kaznenopravna mjera za nezakoniti boravak nikada ne može biti „nužna mjera” u smislu članka 8. stavka 1. Direktive o vraćanju (vidjeti odjeljak 4.). U skladu s člankom 6.
In line with Article 6 CFR on the right to liberty, interpreted in the light of Article 5 ECHR, deprivation of liberty in the return context is only permitted for the purpose of removal under Article 15 of the Return Directive — see judgment of the ECJ in Case C-329/11, Achughbabian (paragraph 37): ‘[…] the imposition and implementation of a sentence of imprisonment during the course of the return procedure provided for by Directive 2008/115/EC does not contribute to the realisation of the removal which that procedure pursues, namely the physical transportation of the person concerned outside the Member State concerned. Such a sentence does not therefore constitute a “measure” or a “coercive measure” within the meaning of Article 8 of Directive 2008/115/EC’.
Povelje o temeljnim pravima o pravu na slobodu, koji se tumači u skladu s člankom 5. EKLJP-a, lišavanje slobode u kontekstu vraćanja dopušteno je samo u svrhu udaljavanja iz članka 15. Direktive o vraćanju – vidjeti presudu Suda EU-a u predmetu C-329/11, Achughbabian (točka 37.): „[…] određivanje i provedba kazne zatvora tijekom postupka vraćanja predviđenog Direktivom 2008/115/EZ ne pridonose ostvarenju udaljavanja koje se nastoji ostvariti tim postupkom, odnosno fizičkog prijevoza predmetne osobe izvan predmetne države članice. Takva kazna ne predstavlja stoga 'mjeru' ili 'prisilnu mjeru' u smislu članka 8. Direktive 2008/115/EZ”.
Member States shall take due account of the state of health of third-country nationals when implementing the Return Directive in accordance with Article 5(c); moreover, when enforcing return decisions in application of Article 8(1) of theDirective, they shall act with due respect for the dignity and physical integrity of the third-country nationals.
Pri provedbi Direktive o vraćanju u skladu s člankom 5. točkom (c) države članice uzimaju u obzir zdravstveno stanje državljana trećih zemalja; nadalje, pri izvršenju odluka o vraćanju u skladu s člankom 8. stavkom 1. Direktive, države članice djeluju uz poštovanje dostojanstva i fizičkog integriteta državljana trećih zemalja.
In full respect of the right to health, and taking into account that the Directive does not impose an obligation to conduct systematic medical checks or to issue a ‘fit-to-fly’ declaration in relation to all third-country nationals subject to removal, the Commission recommends that Member States take measures to prevent potential abuses related to false medical claims presented by the third-country nationals that would result in unduly preventing or suspending removal on medical grounds (see also section 12.4), for instance by ensuring that qualified medical personnel appointed by the relevant national authority is available to provide an independent and objective medical opinion on the specific case.
Uz potpuno poštovanje prava na zdravlje i uzimajući u obzir da se Direktivom ne nameće obveza provođenja sustavnih liječničkih pregleda iliizdavanja izjave o sposobnosti putovanja zrakoplovom za državljane trećih zemalja koji podliježu udaljavanju, Komisija preporučuje da države članice poduzmu mjere sprječavanja mogućih zlouporaba povezanih s lažnim zdravstvenim tvrdnjama državljana trećih zemalja koje bi rezultirale nepropisnim sprječavanjem ili obustavom udaljavanja iz medicinskih razloga (vidjeti i odjeljak 12.4.), primjerice osiguravanjem da je kvalificirano medicinsko osoblje koje je imenovalo relevantno nacionalno tijelo dostupno za pružanje neovisnog i objektivnog liječničkog mišljenja o pojedinačnom slučaju.
Legal basis: Return Directive — Article 8(5); Common Guidelines on security provisions for joint removals by air annexed to Council Decision 2004/573/EC [48]; Regulation (EU) 2016/1624 of the European Parliament and of the Council [49] — Article 28(3)In carrying out removals by air, Member States shall take into account the Common Guidelines on security provisions for joint removals by air annexed to Decision 2004/573/EC.
Pravna osnova: Direktiva o vraćanju – članak 8. stavak 5.; Zajedničke smjernice koje se odnose na sigurnosne odredbe o zajedničkim udaljavanju zračnim putem koje su priložene Odluci Vijeća 2004/573/EZ [48]; Uredba (EU) 2016/1624 Europskog parlamenta i Vijeća [49] – članak 28. stavak 3.Prilikom udaljavanja zračnim putem države članice uzimaju u obzir Zajedničke smjernice koje se odnose na sigurnosne odredbe o zajedničkom udaljavanju zračnim putem koje su priložene Odluci 2004/573/EZ.
According to the Return Directive, Member States shall take into account the Common Guidelines on security provisions for joint removals by air annexed to Decision 2004/573/EC in the context of all removals by air, and not just — as originally foreseen by that Decision — in the context of joint removals.
U skladu s Direktivom o vraćanju, države članice uzimaju u obzir Zajedničke smjernice koje se odnose na sigurnosne odredbe o zajedničkom udaljavanju zračnim putem koje su priložene Odluci 2004/573/EZ u kontekstu svih udaljavanja zračnim putem, a ne samo u kontekstu zajedničkih udaljavanja, kako je prvotno predviđeno tom Odlukom.
Some parts of these Guidelines are by their nature designed to be taken into account for joint flights only, such as the rules related to the role and distribution of tasks of organising and participating Member States, hence they cannot be taken account in a purely national context.
Neki su dijelovi tih Smjernica po prirodi tako osmišljeni da se mogu primijeniti samo na zajedničke letove, kao što su pravila povezana s ulogom i podjelom zadaća država članica koje organiziraju prijevoz i koje u njemu sudjeluju, stoga se ne mogu uzeti u obzir u čisto nacionalnom kontekstu.
However, all other parts of the Guidelines (see the most relevant extracts in the box below) should be taken into account also in purely national removal operations.
Međutim, sve ostale dijelove Smjernica (vidjeti najvažnije izvatke u okviru u nastavku) trebalo bi uzeti u obzir i u isključivo nacionalnim postupcima udaljavanja.
COMMON GUIDELINES ON SECURITY PROVISIONS FOR JOINT REMOVALS BY AIR
ZAJEDNIČKE SMJERNICE KOJE SE ODNOSE NA SIGURNOSNE ODREDBE O ZAJEDNIČKOM UDALJAVANJU ZRAČNIM PUTEM
(extracts)
(izvadci)
PRE-RETURN PHASE
FAZA PRIJE VRAĆANJA
Medical condition and medical records
Medicinski uvjet i medicinska dokumentacija
The organising Member State and each participating Member State shall ensure that the returnees for whom they are responsible are in an appropriate state of health, which allows legally and factually for a safe removal by air.
Država članica organizatorica, kao i svaka država članica sudionica, osiguravaju da su osobe koje se vraćaju, a za koje su odgovorne, takvog zdravstvenog stanja da je pravno i stvarno dopušteno njihovo sigurno udaljavanje zračnim putem.
Medical records shall be provided for returnees with a known medical disposition or where medical treatment is required.
Za osobe koje se vraćaju dostavlja se medicinska dokumentacija vezana za njihovo poznato zdravstveno stanje ili za medicinski tretman koji se zahtijeva.
These medical records shall include the results of medical examinations, a diagnosis and the specification of possibly needed medication to allow for necessary medical measures.
Medicinska dokumentacija uključuje nalaze medicinskih pretraga, dijagnoze i specifikaciju moguće potrebnih lijekova, radi osiguravanja neophodnih medicinskih sredstava.
The organising Member State and each participating Member State shall ensure that for each returnee valid travel documents and other necessary additional documents, certificates or records are available.
Država članica organizatorica, kao i svaka država članica sudionica, za svaku osobu koja se vraća osiguravaju valjane putne dokumente kao i druge dodatne dokumente, potvrde ili raspoloživu dokumentaciju.
An authorised person shall keep the documentation until arrival in the country of destination […].
Ovlaštena osoba zadržava dokumentaciju sve do dolaska u zemlju odredišta […].
Use of private-sector escorts
Korištenje pratnje iz privatnog sektora