natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They are important because they allow parties to enter into securitisation transactions without disclosing sensitive commercial information on the transaction (e.g. disclosing that a certain company needs funding to expand production or that an investment firm is entering a new market as part of its strategy) and/or related to the underlying assets (e.g. on the type of trade receivable generated by an industrial firm) to the market and competitors.
Važne su jer strankama dopuštaju obavljanje sekuritizacijskih transakcija, a da se tržištu i konkurentima ne otkriju osjetljive poslovne informacije o transakciji (npr. da je određenom trgovačkom društvu potrebno financiranje kako bi proširilo proizvodnju ili da je ulazak investicijskog društva na novo tržište dio njegove strategije) i/ili o temeljnoj imovini (npr. o vrsti potraživanja od kupaca koje određeno industrijsko poduzeće generira).
In those cases, investors are in direct contact with the originator and/or sponsor and receive the information necessary to perform their due diligence directly from them.
U tim slučajevima ulagatelji su u izravnom kontaktu s incijatorom i/ili sponzorom i izravno od njih dobivaju informacije koje su im potrebne za obavljanje dubinske analize.
Therefore, it is appropriate to exempt private securitisations from the requirement to notify the transaction information to a securitisation repository.
Stoga je prikladno izuzeti privatne sekuritizacije od obveze da se informacije o transakciji proslijede u sekuritizacijski repozitorij.
Originators, sponsors and original lenders should apply to exposures to be securitised the same sound and well-defined criteria for credit-granting which they apply to non-securitised exposures.
Inicijatori, sponzori i izvorni zajmodavci trebali bi na izloženosti koje se sekuritiziraju primijeniti iste pouzdane i dobro definirane kriterije za odobravanje kredita koje primjenjuju na izloženosti koje nisu sekuritizirane.
However, to the extent that trade receivables are not originated in the form of a loan, credit-granting criteria need not be met with respect to trade receivables.
Međutim, u mjeri u kojoj potraživanja od kupaca nisu inicirana u obliku kredita, u vezi s potraživanjima od kupaca nije potrebno ispuniti kriterije za odobravanje kredita.
Securitisation instruments are generally not appropriate for retail clients within the meaning of Directive 2014/65/EU.
Sekuritizacijski instrumenti općenito nisu pogodni za male ulagatelje u smislu Direktive 2014/65/EU.
Originators, sponsors and SSPEs should make available in the investor report all materially relevant data on the credit quality and performance of underlying exposures, including data allowing investors to clearly identify delinquency and default of underlying debtors, debt restructuring, debt forgiveness, forbearance, repurchases, payment holidays, losses, charge offs, recoveries and other asset performance remedies in the pool of underlying exposures.
Inicijatori, sponzori i SSPN-i trebali bi u izvješću ulagateljima staviti na raspolaganje sve materijalno značajne podatke o kreditnoj kvaliteti i uspješnosti odnosnih izloženosti, uključujući podatke kojima se ulagateljima omogućuje da jasno utvrde neurednosti u plaćanju i neispunjavanje obveza odnosnih dužnika, restrukturiranje duga, otpust duga, odgodu plaćanja, otkup, razmake između plaćanja, gubitke, storniranja, povrate i druge instrumente za ispravljanje uspješnosti imovine u skupu odnosnih izloženosti.
The investor report should include in the case of a securitisation which is not an ABCP transaction data on the cash flows generated by underlying exposures and by the liabilities of the securitisation, including separate disclosure of the securitisation position’s income and disbursements, namely scheduled principal, scheduled interest, prepaid principal, past due interest and fees and charges, and data relating to the triggering of any event implying changes in the priority of payments or replacement of any counterparties, as well as data on the amount and form of credit enhancement available to each tranche.
U izvješću ulagateljima trebali bi se u slučaju sekuritizacije koja nije transakcija ABCP navesti i podaci o novčanim tokovima koji nastaju na temelju odnosnih izloženosti i obveza povezanih s sekuritizacijom, uključujući zasebno objavljivanje dobiti i isplata sekuritizacijske pozicije, odnosno planiranu glavnicu, planirane kamate, prijevremeno otplaćenu glavnicu, dospjele kamate i naknade, te podaci povezani s aktiviranjem bilo kojeg događaja koji dovodi do promjena u prvenstvu plaćanja ili zamjena bilo koje druge ugovorne strane, kao i podaci o iznosu i obliku kreditnog poboljšanja dostupnog svakoj tranši.
Although securitisations that are simple, transparent and standardised have in the past performed well, the satisfaction of any STS requirements does not mean that the securitisation position is free of risks, nor does it indicate anything about the credit quality underlying the securitisation.
Iako su jednostavne, transparentne i standardizirane sekuritizacije do sada bile uspješne, ispunjavanje STS zahtjeva ne znači da sekuritizacijska pozicija nije povezana s rizicima niti se time upućuje na ikakve pokazatelje kvalitete temeljnih kredita sekuritizacije.
Instead, it should be understood to indicate that a prudent and diligent investor will be able to analyse the risks involved in the securitisation.
Naprotiv, to bi se trebalo shvatiti kao naznaka da će razborit i pažljiv ulagatelj moći analizirati rizike povezane sa sekuritizacijom.
In order to allow for the different structural features of long-term securitisations and of short-term securitisations (namely ABCP programmes and ABCP transactions), there should be two types of STS requirements: one for long-term securitisations and one for short-term securitisations corresponding to those two differently functioning market segments.
Kako bi dugoročne sekuritizacije i kratkoročne sekuritizacije (odnosno programi ABCP i transakcije ABCP) mogle imati različita strukturna obilježja, trebale bi postojati dvije vrste STS zahtjeva: jedan za dugoročne, a drugi za kratkoročne sekuritizacije koji odgovaraju tim dvama tržišnim segmentima koji različito funkcioniraju.
ABCP programmes rely on a number of ABCP transactions consisting of short-term exposures which need to be replaced once matured.
Programi ABCP oslanjaju se na niz transakcija ABCP koje se sastoje od kratkoročnih izloženosti koje je potrebno zamijeniti nakon dospijeća.
In an ABCP transaction, securitisation could be achieved, inter alia, through agreement on a variable purchase-price discount on the pool of underlying exposures, or the issuance of senior and junior notes by an SSPE in a co-funding structure where the senior notes are then transferred to the purchasing entities of one or more ABCP programmes.
Sekuritizacija se u okviru transakcije ABCP među ostalim može postići dogovorom o varijabilnom diskontu kupovne cijene na skupu odnosnih izloženosti ili izdavanjem nadređenih ili podređenih obveznica od strane SSPN-a u strukturi sufinanciranja pri čemu se nadređene obveznice potom prenose subjektu koji kupuje jedan ili više programa ABCP.
However, ABCP transactions qualifying as STS should not include any resecuritisations.
Međutim, transakcije ABCP koje se smatraju jednostavnima, transparentnima i standardiziranima ne bi trebale obuhvaćati resekuritizacije.
In addition, STS criteria should reflect the specific role of the sponsor providing liquidity support to the ABCP programme, in particular for fully supported ABCP programmes.
Osim toga, STS kriteriji trebali bi odražavati i posebnu ulogu sponzora u pružanju likvidnosne potpore programu ABCP, posebno za potpuno osigurane programe ABCP.
At both the international and Union level, much work has already been done to identify STS securitisation.
Na međunarodnoj i razini Unije uložen je velik trud u definiranje STS sekuritizacije.
In Commission Delegated Regulations (EU) 2015/35 [7] and (EU) 2015/61 [8], criteria have already been set out for STS securitisation for specific purposes to which a more risk-sensitive prudential treatment is given.
U delegiranim uredbama Komisije (EU) 2015/35 [7] i (EU) 2015/61 [8] već su utvrđeni kriteriji za STS sekuritizaciju za posebne svrhe, spram koje se pruža bonitetni tretman koji je osjetljiviji na rizik.
SSPEs should only be established in third countries that are not listed as high-risk and non-cooperative jurisdictions by the Financial Action Task Force (FATF).
SSPN-i bi trebali imati poslovni nastan samo u trećim zemljama koje nisu uvrštene na popis visokorizičnih i nekooperativnih jurisdikcija koji je sastavila Stručna skupina za financijsko djelovanje (FATF).
If a specific Union list of third-country jurisdictions that refuse to comply with tax good-governance standards has been adopted by the time a review of this Regulation is conducted, that Union list should be taken into account and could become the reference list for third countries where SSPEs are not allowed to be established.
Ako se do preispitivanja ove Uredbe donese poseban popis Unije s jurisdikcijama trećih zemalja koje se odbijaju uskladiti sa standardima dobrog poreznog upravljanja, taj popis Unije trebalo bi uzeti u obzir i mogao bi postati referentni popis za treće zemlje u kojima SSPN-i ne smiju imati poslovni nastan.
It is essential to establish a general and cross-sectorally applicable definition of STS securitisation based on the existing criteria, as well as on the criteria adopted by the Basel Committee on Banking Supervision (BCBS) and the International Organisation of Securities Commissions (IOSCO) on 23 July 2015 for identifying simple, transparent and comparable securitisations in the framework of capital sufficiency for securitisations, and in particular based on the opinion on a European framework for qualifying securitisation published on 7 July 2015 by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (EBA), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [9].
Od ključne je važnosti utvrditi opću definiciju STS sekuritizacije primjenjivu na različite sektore na temelju postojećih kriterija, kriterija koje su donijeli Bazelski odbor za nadzor banaka (BCBS) i Međunarodna organizacija komisija za vrijednosne papire (IOSCO) 23. srpnja 2015. za utvrđivanje jednostavnih, transparentnih i usporedivih sekuritizacija u okviru odgovarajućeg kapitala za sekuritizacije, a posebno na temelju mišljenja o europskom okviru za kvalifikaciju sekuritizacije kojeg je 7. srpnja 2015. objavilo Europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo) (EBA) osnovano Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća [9].
Implementation of the STS criteria throughout the Union should not lead to divergent approaches.
Provedba STS kriterija diljem Unije ne bi trebala dovesti do neujednačenih pristupa.
Divergent approaches would create potential barriers for cross-border investors by obliging them to familiarise themselves with the details of the Member State frameworks, thereby undermining investor confidence in the STS criteria.
Neujednačenim bi se pristupima stvorile moguće prepreke prekograničnim ulagateljima obvezujući ih da se upoznaju s detaljima okvira država članica, čime bi se narušilo povjerenje ulagatelja u STS kriterije.
The EBA should therefore develop guidelines to ensure a common and consistent understanding of the STS requirements throughout the Union, in order to address potential interpretation issues.
EBA bi stoga trebala izraditi smjernice kako bi se osiguralo zajedničko i dosljedno shvaćanje STS zahtjeva u cijeloj Uniji i riješili potencijalni problemi tumačenja.
Such a single source of interpretation would facilitate the adoption of the STS criteria by originators, sponsors and investors.
Takvim jedinstvenim tumačenjem olakšalo bi se inicijatorima, sponzorima i ulagateljima usvajanje STS kriterija.
ESMA should also play an active role in addressing potential interpretation issues.
ESMA bi također trebala imati aktivnu ulogu u rješavanju potencijalnih problema pri tumačenju.
In order to prevent divergent approaches in the implementation of the STS criteria, the three European Supervisory Authorities (ESAs) should, in the framework of the Joint Committee of the European Supervisory Authorities, coordinate their work and that of the competent authorities to ensure cross-sectoral consistency and assess practical issues which could arise with regard to STS securitisations.
Radi sprječavanja neujednačenih pristupa u provedbi STS kriterija, tri europska nadzorna tijela (ESA-e) trebala bi u okviru Zajedničkog odbora europskih nadzornih tijela koordinirati svoj rad i rad nadležnih tijela kako bi se osigurala međusektorska dosljednost te procijeniti praktična pitanja koja bi se mogla pojaviti u vezi sa STS sekuritizacijama.
The outcome of those discussions should be made public on the websites of the ESAs so as to help originators, sponsors, SSPEs and investors assess STS securitisations before issuing or investing in such positions.
Rezultat tih rasprava trebalo bi objaviti na internetskim stranicama ESA-a kako bi se inicijatorima, sponzorima, SSPN-ima i ulagateljima pomoglo pri procjeni STS sekuritizacija prije izdavanja takvih pozicija ili ulaganja u njih.
Such a coordination mechanism would be particularly important in the period leading up to the implementation of this Regulation.
Takav bi koordinacijski mehanizam bio osobito važan u razdoblju prije provedbe ove Uredbe.
This Regulation only allows for ‘true-sale’ securitisations to be designated as STS.
Ovom Uredbom omogućuje se da samo sekuritizacije „stvarne prodaje” nose oznaku STS.
In a true-sale securitisation, the ownership of the underlying exposures is transferred or effectively assigned to an issuer entity which is a SSPE.
U sekuritizaciji stvarne prodaje vlasništvo odnosnih izloženosti prenosi se ili dodjeljuje subjektu izdavatelja, a to je SSPN.
The transfer or assignment of the underlying exposures to the SSPE should not be subject to clawback provisions in the event of the seller’s insolvency, without prejudice to provisions of national insolvency laws under which the sale of underlying exposures concluded within a certain period before the declaration of the seller’s insolvency can, under strict conditions, be invalidated.
Prijenos ili ustupanje odnosnih izloženosti SSPN-u ne bi trebali podlijegati odredbama o povratu sredstava u slučaju nesolventnosti prodavatelja, ne dovodeći u pitanje odredbe nacionalnog prava o nesolventnosti u skladu s kojima prodaja odnosnih izloženosti zaključena u određenom roku prije objave nesolventnosti prodavatelja može pod strogim uvjetima biti poništena.
A legal opinion provided by a qualified legal counsel could confirm the true sale or assignment or transfer with the same legal effect of the underlying exposures and the enforceability of that true sale, assignment or transfer with the same legal effect under the applicable law.
Pravnim mišljenjem kvalificiranog pravnog savjetnika mogla bi se potvrditi stvarna prodaja ili ustupanje ili prijenos s jednakim pravnim učinkom odnosnih izloženosti i provedivost takve stvarne prodaje, ustupanja ili prijenosa s jednakim pravnim učinkom u skladu s primjenjivim pravom.
In securitisations which are not true-sale, the underlying exposures are not transferred to an issuer entity which is a SSPE, but rather the credit risk related to the underlying exposures is transferred by means of a derivative contract or guarantees.
U sekuritizacijama koje nisu „stvarna prodaja” odnosne izloženosti ne prenose se na subjekt izdavatelja koji je SSPN, već se kreditni rizik povezan s odnosnim izloženostima prenosi na temelju ugovora o izvedenicama ili jamstava.
For those reasons, the STS criteria should not allow synthetic securitisation.
Iz tih razloga STS kriterijima ne bi trebala biti dopuštena sintetska sekuritizacija.
The progress made by the EBA in its report of December 2015, identifying a possible set of STS criteria for synthetic securitisation and defining ‘balance-sheet synthetic securitisation’ and ‘arbitrage synthetic securitisation’, should be acknowledged.
Trebalo bi prepoznati napredak koji je EBA postigla u svojem izvješću iz prosinca 2015. u kojem je utvrđen mogući niz STS kriterija za sintetsku sekuritizaciju i određena „bilančna sintetska sekuritizacija” i „arbitražna sintetska sekuritizacija”.
Once the EBA has clearly determined a set of STS criteria specifically applicable to balance-sheet synthetic securitisations, and with a view to promoting the financing of the real economy and in particular of SMEs, which benefit the most from such securitisations, the Commission should draft a report and, if appropriate, adopt a legislative proposal in order to extend the STS framework to such securitisations.
Nakon što EBA jasno odredi niz STS kriterija primjenjivih specifično na bilančne sintetske sekuritizacije u cilju promicanja financiranja realnoga gospodarstva, a pogotovo MSP-a, koji od takvih sekuritizacija imaju najviše koristi, Komisija bi trebala sastaviti izvješće i, ako je to prikladno, donijeti zakonodavni prijedlog kako bi se STS okvir proširio na takve sekuritizacije.
However, no such extension should be proposed by the Commission in respect of arbitrage synthetic securitisations.
Međutim, Komisija ne bi trebala predlagati takva proširenja u pogledu arbitražnih sintetskih sekuritizacija.
The underlying exposures transferred from the seller to the SSPE should meet predetermined and clearly defined eligibility criteria which do not allow for active portfolio management of those exposures on a discretionary basis.
Odnosne izloženosti koje je prodavatelj prenio na SSPN trebale bi ispunjavati prethodno utvrđene i jasno definirane kriterije prihvatljivosti kojima se ne dopušta aktivno upravljanje portfeljima tih izloženosti na diskrecijskoj osnovi.
Underlying exposures should not include exposures in default or exposures to obligors or guarantors that, to the best of the originator’s or original lender’s knowledge, are in specified situations of credit-impairedness (for example, obligors that have been declared insolvent).
Odnosnim izloženostima ne bi trebalo obuhvatiti izloženosti sa statusom neispunjavanja obveza ili izloženosti prema pojedinačnim dužnicima ili jamcima koji su, prema saznanjima inicijatora ili izvornog zajmodavca, u posebnoj situaciji smanjene kreditne sposobnosti (primjerice pojedinačni dužnici koji su proglašeni nesolventnima).
The ‘best knowledge’ standard should be considered to be fulfilled on the basis of information obtained from debtors on origination of the exposures, information obtained from the originator in the course of its servicing of the exposures or in the course of its risk-management procedure or information notified to the originator by a third party.
Standard „prema saznanjima” trebao bi se smatrati ispunjenim na temelju informacija dobivenih od dužnika u trenutku inicijacije izloženosti, informacija dobivenih od inicijatora tijekom servisiranja izloženosti, tijekom njegova postupka za upravljanje rizicima ili informacija koje je inicijatoru dostavila treća strana.
A prudent approach should apply to exposures which have been non-performing and have subsequently been restructured.
Na neprihodujuće izloženosti koje su naknadno restrukturirane trebalo bi primijeniti razborit pristup.
However, the inclusion of the latter in the pool of underlying exposure should not be excluded where such exposures have not presented new arrears since the date of the restructuring, which should have taken place at least one year prior to the date of transfer or assignment of the underlying exposures to the SSPE.
Ipak, ne bi trebalo isključiti njihovo uvrštavanje u skup odnosnih izloženosti ako takve izloženosti nisu uključivale nove zaostatke s plaćanjem od datuma restrukturiranja, koje se trebalo provesti najmanje godinu dana prije datuma prijenosa ili dodjele odnosnih izloženosti SSPN-u.
In such cases, adequate disclosure should ensure full transparency.
U takvim bi se slučajevima odgovarajućim objavljivanjem trebala osigurati potpuna transparentnost.
To ensure that investors perform robust due diligence and to facilitate the assessment of underlying risks, it is important that securitisation transactions are backed by pools of exposures that are homogenous in asset type, such as pools of residential loans, or pools of corporate loans, business property loans, leases and credit facilities to undertakings of the same category, or pools of auto loans and leases, or pools of credit facilities to individuals for personal, family or household consumption purposes.
Kako bi se osiguralo da ulagatelji provode temeljitu dubinsku analizu i olakšala procjena odnosnih rizika, važno je da sekuritizacijske transakcije budu osigurane skupovima izloženosti koje su slične prema vrsti imovine, kao što su skupovi stambenih kredita ili skupovi kredita trgovačkim društvima, skupovi kredita za imovinu poduzeća, leasing i kreditne linije odobreni društvima iste kategorije ili skupovi kredita za kupnju automobila i leasing automobila ili skupovi kreditnih linija odobreni pojedincima za osobne potrebe, potrebe obitelji ili potrošnje kućanstva.
The underlying exposures should not include transferable securities, as defined in point (44) of Article 4(1) of Directive 2014/65/EU.
Odnosnim izloženostima ne bi trebalo obuhvatiti prenosive vrijednosne papire, kako je definirano člankom 4. stavkom 1. točkom 44. Direktive 2014/65/EU.
To cater for those Member States where it is common practice for credit institutions to use bonds instead of loan agreements to provide credit to non-financial corporations, it should be possible to include such bonds, provided that they are not listed on a trading venue.
Kako bi se vodilo računa o onim državama članicama u kojima je uobičajeno da kreditne institucije upotrebljavaju obveznice umjesto ugovora o kreditu za kreditiranje nefinancijskih trgovačkih društava, takve bi obveznice trebalo biti moguće uključiti pod uvjetom da nisu uvrštene na mjestu trgovanja.
It is essential to prevent the recurrence of ‘originate to distribute’ models.
Nužno je izbjeći ponavljanje modela koji se temelje na načelu „iniciraj i distribuiraj”.
In those situations lenders grant credits applying poor and weak underwriting policies as they know in advance that related risks are eventually sold to third parties.
U tim situacijama zajmodavci odobravaju kredite primjenjujući loše i slabe politike odobravanja plasmana jer unaprijed znaju da se povezani rizici naposljetku prodaju trećim stranama.
Thus, the exposures to be securitised should be originated in the ordinary course of the originator’s or original lender’s business pursuant to underwriting standards that should not be less stringent than those the originator or original lender applies at the time of origination to similar exposures which are not securitised.
Stoga bi se izloženosti koje se sekuritiziraju trebale inicirati u uobičajenom poslovanju inicijatora ili izvornog zajmodavca u skladu sa standardima odobravanja plasmana koji ne bi trebali biti manje strogi od onih koje inicijator ili izvorni zajmodavac primjenjuje u trenutku iniciranja sličnih izloženosti koje nisu sekuritizirane.
Material changes in underwriting standards should be fully disclosed to potential investors or, in the case of fully supported ABCP programmes, to the sponsor and other parties directly exposed to the ABCP transaction.
Značajne promjene standarda odobravanja plasmana u potpunosti bi se trebale objaviti potencijalnim ulagateljima ili, u slučaju potpuno osiguranih programa ABCP, sponzoru i drugim strankama koje su izravno izložene transakciji ABCP.
The originator or original lender should have sufficient experience in originating exposures of a similar nature to those which have been securitised.
Inicijator ili izvorni zajmodavac trebali bi imati dovoljno iskustva u iniciranju izloženosti sličnih onima koje su sekuritizirane.