natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Governing Council may invite the national central banks of the Member States that have not yet adopted the euro to participate in EPCO's activities and joint tender procedures under the same conditions as those applying to central banks of the Eurosystem.
Upravno vijeće može pozvati nacionalne središnje banke država članica koje još nisu usvojile euro da sudjeluju u aktivnostima ureda EPCO i zajedničkim postupcima nadmetanja pod istim uvjetima koji se primjenjuju na središnje banke Eurosustava.
In addition, the Governing Council may invite national authorities of Member States, Union institutions and bodies, or international organisations to participate in EPCO's activities and joint tender procedures under the conditions laid down by the Governing Council in the invitation.
Pored toga, Upravno vijeće može pozvati nacionalna tijela država članica, institucije i tijela Unije ili međunarodne organizacije da sudjeluju u aktivnostima ureda EPCO i zajedničkim postupcima nadmetanja pod uvjetima koje je utvrdilo Upravno vijeće u pozivu.
Any such invitation shall be limited to the joint procurement of goods and services for fulfilling needs common to the central banks and the invited entities and the conditions shall be similar to those that apply to the central banks of the Eurosystem.’.
Svi takvi pozivi ograničeni su na zajedničku nabavu robe i usluga za ispunjavanje zajedničkih potreba središnjih banaka i subjekata kojima je poziv upućen, a uvjeti će biti slični onima koji se primjenjuju na središnje banke Eurosustava.”
Done at Frankfurt am Main, 23 December 2015.
Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 23. prosinca 2015.
Guideline (EU) 2015/280 of the European Central Bank of 13 November 2014 on the establishment of the Eurosystem Production and Procurement System (ECB/2014/44) (OJ L 47, 20.2.2015, p. 29).
Smjernica (EU) 2015/280 Europske središnje banke od 13. studenog 2014. o uspostavi sustava Eurosustava za izradu i nabavu novčanica (ESB/2014/44) (SL L 47, 20.2.2015., str. 29.).
Decision ECB/2008/17 of 17 November 2008 laying down the framework for joint Eurosystem procurement (OJ L 319, 29.11.2008, p. 76).
Odluka ESB/2008/17 od 17. studenoga 2008. o utvrđivanju okvira za zajedničku nabavu Eurosustava (SL L 319, 29.11.2008., str. 76.).
Guideline (EU) 2015/280 of the European Central Bank of 13 November 2014 on the establishment of the Eurosystem Production and Procurement System (ECB/2014/44) (OJ L 47, 20.2.2015, p. 29).’;
Smjernica (EU) 2015/280 Europske središnje banke od 13. studenoga 2014. o uspostavi sustava Eurosustava za izradu i nabavu euronovčanica (ESB/2014/44) (SL L 47, 20.2.2015., str. 29.).”
On 10 July 2014, the Governing Council decided to extend the mandate of the Eurosystem Procurement Coordination Office (EPCO) to 31 December 2019.
Upravno vijeće je odlučilo 10. srpnja 2014. produžiti mandat Ureda za koordinaciju nabave Eurosustava (ureda EPCO) do 31. prosinca 2019.
On 7 January 2015, the Governing Council appointed the Banque centrale du Luxembourg to host EPCO for this period.
Upravno vijeće je 7. siječnja 2015. imenovalo središnju banku Banque centrale du Luxembourg, za domaćina ureda EPCO za to razdoblje.
In addition, Union procurement legislation was revised by Directive 2014/24/EU of the European Parliament and of the Council [2], which promotes the joint procurement of goods and services and the use of certain centralised purchasing techniques.
Pored toga, zakonodavstvo Unije o javnoj nabavi izmijenjeno je Direktivom 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća [2], koja promiče zajedničku nabavu robe i usluga i upotrebu određenih tehnika središnje nabave.
The Governing Council seeks to benefit from the updated legislation by fostering participation in joint procurements.
Upravno vijeće nastoji iskoristiti prednosti ažuriranog zakonodavstva promicanjem sudjelovanja u zajedničkim nabavama.
Totals by Budget Item: 05070107
Ukupno za proračunsku stavku 05070107
Deficiencies in sanctions for SMR7 and leniency in sanctioning for GAECs, CY 2011
Nedostaci u sankcijama za zakonom propisani zahtjev o upravljanju 7 i preblag sustav sankcija za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete, godina podnošenja zahtjeva: 2011.
GAEC on landscape features not effectively controlled, CY 2009
Neučinkovita kontrola dobrih poljoprivrednih i okolišnih uvjeta za obilježja krajolika, godina podnošenja zahtjeva: 2009.
GAEC on landscape features not effectively controlled, CY 2010
Neučinkovita kontrola dobrih poljoprivrednih i okolišnih uvjeta za obilježja krajolika, godina podnošenja zahtjeva: 2010.
GAEC on landscape features not effectively controlled, CY 2011
Neučinkovita kontrola dobrih poljoprivrednih i okolišnih uvjeta za obilježja krajolika, godina podnošenja zahtjeva: 2011.
No systematic follow-up of minor non-compliances, CY 2009
Nepostojanje sustavnog praćenja manjih slučajeva neusklađenosti, godina podnošenja zahtjeva: 2009.
No systematic follow-up of minor non-compliances, CY 2010
Nepostojanje sustavnog praćenja manjih slučajeva neusklađenosti, godina podnošenja zahtjeva: 2010.
No systematic follow-up of minor non-compliances, CY 2011
Nepostojanje sustavnog praćenja manjih slučajeva neusklađenosti, godina podnošenja zahtjeva: 2011.
Weakness in cross-reporting, deficiencies in sanctions for SMR7 and leniency in sanctioning for GAECs, CY 2009
Nedostaci u unakrsnom izvješćivanju, nedostaci u sankcijama za zakonom propisani zahtjev o upravljanju 7 i preblag sustav sankcija za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete, godina podnošenja zahtjeva: 2009.
Weakness in cross-reporting, deficiencies in sanctions for SMR7 and leniency in sanctioning for GAECs, CY 2010
Nedostaci u unakrsnom izvješćivanju, nedostaci u sankcijama za zakonom propisani zahtjev o upravljanju 7 i preblag sustav sankcija za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete, godina podnošenja zahtjeva: 2010.
Weaknesses in LPIS and administrative cross-checks, CY 2009
Nedostaci u LPIS-u i administrativnim unakrsnim provjerama, godina podnošenja zahtjeva: 2009.
Weaknesses in the control of SMR7, CY 2008
Nedostaci u kontroli zakonom propisanog zahtjeva o upravljanju 7, godina podnošenja zahtjeva: 2008.
Weaknesses in the control of SMR7, CY 2009
Nedostaci u kontroli zakonom propisanog zahtjeva o upravljanju 7, godina podnošenja zahtjeva: 2009.
Weaknesses in the control of SMR7, CY 2010
Nedostaci u kontroli zakonom propisanog zahtjeva o upravljanju 7, godina podnošenja zahtjeva: 2010.
Deficiencies in LPIS and permanent pasture, CY 2006
Nedostaci u LPIS-u i trajnim pašnjacima, godina podnošenja zahtjeva: 2006.
Deficiencies in LPIS and permanent pasture, CY 2007
Nedostaci u LPIS-u i trajnim pašnjacima, godina podnošenja zahtjeva: 2007.
Deficiencies in LPIS and permanent pasture, CY 2008
Nedostaci u LPIS-u i trajnim pašnjacima, godina podnošenja zahtjeva: 2008.
Leniency of the sanctioning system, CY 2008
Preblag sustav sankcija, godina podnošenja zahtjeva: 2008.
Totals by Budget Item: 6701
Ukupno za proračunsku stavku 6701
Weaknesses in LPIS-GIS, RD area-based measures, CY 2010
Nedostaci u LPIS-u i GIS-u, mjere ruralnog razvoja povezane s površinom, godina podnošenja zahtjeva: 2010.
deficiencies in verification of the compliance with the business plan and in detecting the artificial split of a holding; lack of sanctions
nedostaci u provjerama usklađenosti s poslovnim planom i otkrivanju umjetne podjele gospodarstva; nedostatak sankcija
Totals by Budget Item: 6711
Ukupno za proračunsku stavku 6711
Council Decision (EU) 2015/1339
Odluka Vijeća (EU) 2015/1339
on the conclusion, on behalf of the European Union, of the Doha Amendment to the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change and the joint fulfilment of commitments thereunder
o sklapanju, u ime Europske unije, Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz toga proizlaze
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 192(1), in conjunction with point (a) of second subparagraph of Article 218(6), thereof,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1., u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a),
At the Doha Climate Change Conference in December 2012, parties to the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change (‘the Kyoto Protocol’) adopted the Doha Amendment, establishing a second commitment period of the Kyoto Protocol, starting on 1 January 2013 and ending on 31 December 2020 (‘the Doha Amendment’).
Na Konferenciji o promjeni klime u Dohi u prosincu 2012. stranke Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Kyotski protokol”) usvojile su Izmjenu iz Dohe kojom se uspostavlja drugo obvezujuće razdoblje Kyotskog protokola s početkom 1. siječnja 2013. i završetkom 31. prosinca 2020. („Izmjena iz Dohe”).
The Doha Amendment amends Annex B to the Kyoto Protocol, setting out further legally-binding mitigation commitments for parties listed in that Annex for the second commitment period, and amending and further laying down provisions on the implementation of parties' mitigation commitments during the second commitment period.
Izmjenom iz Dohe mijenja se Dodatak B Kyotskog protokola i utvrđuju daljnje pravno obvezujuće obveze stranaka u pogledu ublažavanja, navedene u tom Dodatku za drugo obvezujuće razdoblje, te se mijenjaju i dalje utvrđuju odredbe o provedbi obveza stranaka u pogledu ublažavanja tijekom drugog obvezujućeg razdoblja.
The Union and its Member States agreed to the Doha Amendment as part of a package whereby parties to the United Nations Framework Convention on Climate Change (‘the Convention’) agreed to adopt, by the end of 2015, a protocol, another legal instrument or an agreed outcome with legal force under the Convention applicable to all parties, which should come into effect and be implemented from 2020.
Unija i njezine države članice prihvatile su Izmjenu iz Dohe kao dio paketa u sklopu kojega su se stranke Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Konvencija”) složile da će do kraja 2015. usvojiti protokol, drugi pravni instrument ili dogovor s pravnom snagom u okviru Konvencije primjenjiv na sve stranke, a koji bi trebao proizvoditi učinke i provoditi se od 2020.
Negotiations on this legally-binding instrument are ongoing under the Ad Hoc Working Group on the Durban Platform for Enhanced Action.
Pregovori o tom pravno obvezujućem instrumentu vode se u okviru ad hoc radne skupine o Durbanskoj platformi za pojačano djelovanje.
The Doha Amendment is subject to acceptance by the parties to the Kyoto Protocol, and will enter into force for those parties having accepted it on the 90th day after the date of receipt by the Convention Depositary of an instrument of acceptance by at least three fourths of the parties to the Kyoto Protocol.
Izmjena iz Dohe podliježe prihvatu stranaka Kyotskog protokola te će stupiti na snagu, za one stranke koje su je prihvatile, devedesetog dana nakon dana na koji depozitar Konvencije primi isprave o prihvatu Konvencije barem od tri četvrtine stranaka Kyotskog protokola.
A total of 144 instruments of acceptance are required for the entry into force of the Doha Amendment.
Za stupanje na snagu Izmjene iz Dohe potrebne su ukupno 144 isprave o prihvatu.
The Council agreed, in its conclusions of 9 March 2012, to propose a joint quantified emission reduction commitment of 20 % for the second commitment period of the Kyoto Protocol for the Union and its Member States.
Vijeće se u svojim zaključcima od 9. ožujka 2012. suglasilo da predloži zajedničku količinsku obvezu smanjenja emisija od 20 % za Uniju i njezine države članice za drugo obvezujuće razdoblje Kyotskog protokola.
That commitment was determined on the basis of the total greenhouse gas emissions allowed during the period 2013-2020 under the climate and energy package [2].
Navedena obveza određena je na temelju ukupnih emisija stakleničkih plinova koje su bile dopuštene u razdoblju 2013. – 2020. u okviru klimatskog i energetskog paketa. [2]
The Council further agreed, in line with this approach, that the emission reduction obligations of individual Member States are not to exceed the obligations agreed in Union legislation, and that the commitment is to be based on the sum of base year emissions of the Member States in accordance with the Kyoto Protocol.
Vijeće se, u skladu s ovim pristupom, nadalje suglasilo da obveze smanjenja emisija pojedinih država članica ne trebaju premašiti obveze usuglašene u zakonodavstvu Unije te da se obveza treba temeljiti na zbroju emisija bazne godine država članica u skladu s Kyotskim protokolom.
Accordingly, the Union and its Member States agreed at the Doha Climate Change Conference to a quantified emission reduction commitment that limits their average annual emissions of greenhouse gases during the second commitment period to 80 % of the sum of their base year emissions.
Unija i njezine države članice su se na Konferenciji o promjeni klime u Dohi u skladu s time suglasile s količinskom obvezom smanjenja emisija kojom se njihove prosječne godišnje emisije stakleničkih plinova tijekom drugog obvezujućeg razdoblja ograničavaju na 80 % vrijednosti zbroja njihovih emisija bazne godine.
This is reflected in the Doha Amendment.
Navedeno je sadržano u Izmjeni iz Dohe.
In line with the Council's conclusions of 9 March 2012, the Union and its Member States have also offered to move to a 30 % reduction by 2020 compared to 1990 levels, as part of a global and comprehensive agreement for the period beyond 2012, provided that other developed countries commit themselves to comparable emission reductions, and that developing countries contribute adequately according to their responsibilities and respective capabilities.
U skladu sa zaključcima Vijeća od 9. ožujka 2012. Unija i njezine države članice su također ponudile da u okviru globalnog i sveobuhvatnog sporazuma za razdoblje nakon 2012. smanje svoje emisije do 2020. za 30 % u odnosu na razine iz 1990. ako se i druge razvijene zemlje obvežu na usporediva smanjenja emisija te ako zemlje u razvoju daju odgovarajući doprinos u skladu sa svojim odgovornostima i mogućnostima.
This offer is also reflected in the Doha Amendment.
Navedena je ponuda također sadržana u Izmjeni iz Dohe.
The targets for the Union and its Member States are listed in the Doha Amendment with a footnote stating that those targets are based on the understanding that they will be fulfilled jointly by the European Union and its Member States, in accordance with Article 4 of the Kyoto Protocol.
Ciljevi za Uniju i njezine države članice navedeni su u Izmjeni iz Dohe uz bilješku u kojoj se navodi da se ti ciljevi temelje na shvaćanju da će ih Europska unija i njezine države članice zajednički ispuniti u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola.
The Union, its Member States, Croatia and Iceland also issued a joint declaration upon the adoption of the Doha Amendment, expressing their intention to fulfil jointly their commitments for the second commitment period.
Unija, njezine države članice, Hrvatska i Island također su izdale zajedničku izjavu prilikom usvajanja Izmjene iz Dohe u kojoj su izrazile svoju nakanu da zajednički ispune obveze u drugom obvezujućem razdoblju.
This declaration is reflected in the Report of the Conference and was reiterated in the Council's conclusions of 17 December 2012.
Ova je izjava sadržana u izvješću s Konferencije te je ponovno naglašena u zaključcima Vijeća od 17. prosinca 2012.
In deciding to fulfil their commitments jointly in accordance with Article 4 of the Kyoto Protocol, the Union and its Member States are jointly responsible, under paragraph 6 of that Article and in accordance with Article 24(2) of the Kyoto Protocol, for the fulfilment of their quantified emission reduction commitments under Article 3(1 bis) of the Kyoto Protocol.
Slijedom odluke o zajedničkom ispunjavanju obveza u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola, Unija i njezine države članice zajednički su odgovorne, prema stavku 6. navedenog članka i u skladu s člankom 24. stavkom 2. Kyotskog protokola, za ispunjavanje svojih količinskih obveza ograničenja emisija prema članku 3. stavku 1.a Kyotskog protokola.
Consequently, and in accordance with Article 4(3) of the Treaty on European Union, Member States individually and collectively have the obligation to take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment of the obligations resulting from action taken by the institutions of the Union, to facilitate the achievement of that commitment and to abstain from any measure that could jeopardise its attainment.
Stoga, i u skladu s člankom 4. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji, države članice su obvezne, pojedinačno i zajednički, poduzeti sve potrebne mjere, bilo opće ili specifične, kako bi osigurale ispunjavanje obveza koje proizlaze iz djelovanja koja su poduzela institucije Unije, kako bi olakšale ispunjavanje te obveze i suzdržale se od svih mjera koje bi mogle ugroziti njezino ispunjavanje.
In the same declaration, the Union, its Member States, Croatia and Iceland also stated, in line with Article 4(1) of the Kyoto Protocol which allows parties to fulfil their commitments under Article 3 of the Kyoto Protocol jointly, that Article 3(7 ter) of the Kyoto Protocol will be applied to the joint assigned amount pursuant to the agreement on joint fulfilment by the Union, its Member States, Croatia and Iceland and will not be applied to any Member State, Croatia or Iceland individually.
U istoj izjavi Unija, njezine države članice, Hrvatska i Island također su izjavili, u skladu s člankom 4. stavkom 1. Kyotskog protokola, koji omogućuje strankama da zajednički ispune svoje obveze prema članku 3. Kyotskog protokola, da će se članak 3. stavak 7.b Kyotskog protokola primijeniti na zajednički dodijeljenu kvotu u skladu sa sporazumom o zajedničkom ispunjavanju između Unije, njezinih država članica, Hrvatske i Islanda te da se neće pojedinačno primjenjivati na bilo koju državu članicu, Hrvatsku ili Island.
The Council, at its meeting on 15 December 2009, welcomed a request by Iceland to fulfil its commitments under a second commitment period jointly with the Union and its Member States and invited the Commission to present a recommendation for the opening of the necessary negotiations on an agreement with Iceland that is in line with the principles and criteria set out in the Union's climate and energy package.
Vijeće je na svojem sastanku 15. prosinca 2009. pozdravilo zahtjev Islanda da svoje obveze u drugom obvezujućem razdoblju zajednički ispuni s Unijom i njezinim državama članicama, te je pozvalo Komisiju da iznese preporuku za otvaranje potrebnih pregovora o sporazumu s Islandom koji je u skladu s načelima i kriterijima određenima u klimatskom i energetskom paketu Unije.
The Agreement between the European Union and its Member States, of the one part, and Iceland, of the other part, concerning Iceland's participation in the joint fulfilment of the commitments of the European Union, its Member States and Iceland for the second commitment period of the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change [3] (the ‘Agreement with Iceland’) sets out the terms of that participation.
Sporazumom između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime [3] („Sporazum s Islandom”) određuju se uvjeti tog sudjelovanja.
Article 4 of the Kyoto Protocol requires parties that agree to fulfil their commitments under Article 3 of the Kyoto Protocol jointly to set out in the relevant joint fulfilment agreement the respective emission level allocated to each of the parties.
Člankom 4.
The Kyoto Protocol requires the parties to a joint fulfilment agreement to notify the Convention Secretariat of the terms of that agreement on the date of deposit of their instruments of ratification or approval.
Kyotskog protokola zahtijeva se od stranaka koje se slažu sa zajedničkim ispunjavanjem obveza prema članku 3. Kyotskog protokola da u odgovarajućem sporazumu o zajedničkom ispunjavanju odrede odgovarajuću razinu emisija dodijeljenu svakoj od stranaka. Kyotskim protokolom zahtijeva se od stranaka sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza da tajništvo Konvencije obavijeste o uvjetima tog sporazuma na dan polaganja njihovih isprava o ratifikaciji ili odobrenju.
Under the Convention and the Kyoto Protocol Member States are primarily responsible for their emissions.
U skladu s Konvencijom i Kyotskim protokolom države članice prvenstveno su same odgovorne za svoje emisije.
In order to facilitate accounting and compliance under the second commitment period, they have resolved to entrust the Union with the management of part of their assigned amount units by creating an assigned amount for the Union.
Kako bi se olakšalo obračunavanje i usklađenost na temelju drugog obvezujućeg razdoblja one su odlučile Uniji povjeriti upravljanje dijelom svojih jedinica dodijeljene kvote stvaranjem dodijeljene kvote za Uniju.
In line with existing Union legislation, the respective emission level allocated to the Union covers the emissions of greenhouse gases under the Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council [4], to the extent that those greenhouse gas emissions are covered by Annex A to the Kyoto Protocol.
U skladu s postojećim zakonodavstvom Unije, odgovarajuća razina emisija dodijeljena Uniji obuhvaća emisije stakleničkih plinova prema Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [4] do one mjere do koje su navedene emisije stakleničkih plinova obuhvaćene Dodatkom A Kyotskog protokola.
The respective emission levels of the Member States and Iceland cover the greenhouse gas emissions by sources and removals by sinks on their territories where those sources and sinks are not covered by Directive 2003/87/EC but are covered by the Kyoto Protocol.
Predmetne razine emisija država članica i Islanda obuhvaćaju emisije stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja ponorima na njihovom državnom području kada ti izvori i ponori nisu obuhvaćeni Direktivom 2003/87/EZ, ali su obuhvaćeni Kyotskim protokolom.
That includes all emissions by sources and removals by sinks from human-induced land use, land-use change and forestry (LULUCF) activities covered by Article 3(3) and (4) of the Kyoto Protocol, which are accounted by the respective Member States and Iceland, as well as all nitrogen trifluoride (NF3) emissions.
Navedeno uključuje sve emisije iz izvora i uklanjanja ponorima koje su posljedica ljudskog djelovanja u aktivnostima korištenja zemljišta, promjena u korištenju zemljišta i u šumarstvu (LULUCF) obuhvaćenih člankom 3. stavcima 3. i 4. Kyotskog protokola o čemu izvještavaju dotične države članice i Island, kao i sve emisije dušikova trifluorida (NF3).
Any net emissions from LULUCF and NF3 in a Member State can be compensated by that Member State's overperformance in other sectors not covered under the Union Emission Trading Scheme or by use of the Kyoto Protocol's flexible mechanisms.
Sve neto emisije u okviru LULUCF-a i NF3 u određenoj državi članici moguće je nadoknaditi boljim rezultatima dotične države članice u ostalim sektorima koji nisu obuhvaćeni sustavom Unije za trgovanje emisijama ili korištenjem fleksibilnih mehanizama Kyotskog protokola.
A Member State may also use surplus emission rights carried over from the first commitment period held in its Previous Period Surplus Reserve (PPSR) to cover emissions from LULUCF and NF3, to the extent that its emissions exceed its assigned amount.
Država članica također može koristiti višak emisijskih prava prenesenih iz prvog obvezujućeg razdoblja sadržanih u njezinoj rezervi viška iz prethodnog razdoblja (PPSR) kako bi emisije u okviru LULUCF-a i NF3 pokrila do one mjere u kojoj su njezine emisije premašile dodijeljenu kvotu.