natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the ninth partial invitation to tender for the selling of skimmed milk powder within the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) 2016/2080, in respect of which the period during which tenders were to be submitted ended on 16 May 2017, a minimum selling price has not been fixed.
Za deveti djelomični poziv za podnošenje ponuda za prodaju obranog mlijeka u prahu u okviru natječajnog postupka otvorenoga Provedbenom uredbom (EU) 2016/2080, za koji je rok za podnošenje ponuda istekao 16. svibnja 2017., ne određuje se najniža prodajna cijena.
Commission Delegated Regulation (EU) 2017/867
Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/867
on classes of arrangements to be protected in a partial property transfer under Article 76 of Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council
o razredima sporazuma koji moraju biti zaštićeni pri djelomičnom prijenosu vlasništva u skladu s člankom 76. Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council [1], and in particular Article 76 thereof,
uzimajući u obzir Direktivu 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća [1], a posebno njezin članak 76.,
Directive 2014/59/EU requires Member States to ensure the protection of certain classes of arrangements during the partial transfer of assets, rights and liabilities of an institution under resolution.
U skladu s Direktivom 2014/59/EU države članice dužne su osigurati zaštitu određenih razreda sporazuma tijekom djelomičnog prijenosa imovine, prava i obveza institucije u sanaciji.
The same protection is required when a resolution authority forcibly modifies the terms of a contract to which the institution under resolution is party.
Ista se zaštita propisuje i ako sanacijsko tijelo prisilno izmijeni uvjete ugovora u kojemu je institucija u sanaciji jedna od strana.
That protection aims to prevent, when a partial transfer or a contractual modification has been effected, the splitting of assets, rights and liabilities which are linked to each other by virtue of those arrangements.
Cilj je te zaštite u slučaju izvršenja djelomičnog prijenosa ili izmjene ugovora spriječiti razdvajanje imovine, prava i obveza koji su povezani na temelju tih sporazuma.
To ensure the proper application of this protection, it is necessary to identify precisely the types of arrangements that fall under the scope of each of the classes set out under Directive 2014/59/EU.
Kako bi se osigurala pravilna primjena te zaštite, potrebno je točno utvrditi koje su vrste sporazuma obuhvaćene svakim od razreda utvrđenim u Direktivi 2014/59/EU.
The method most appropriate for this identification is to provide detailed rules and definitions, in addition to those set out under Directive 2014/59/EU.
Najprimjereniji način za to utvrđivanje jest predvidjeti iscrpna pravila i definicije uz one utvrđene Direktivom 2014/59/EU.
This is preferable to establishing a list of specific arrangements that may be entered into under the different national Member State laws, as such a list would be difficult to complete and would need to be continuously updated.
Tom se načinu daje prednost u odnosu na utvrđivanje popisa posebnih sporazuma koji se mogu sklopiti na temelju različitih nacionalnih propisa država članica jer bi sastavljanje takvog popisa bilo zahtjevno i trebalo bi ga stalno ažurirati.
As such this regulation should clarify and restrict, where necessary, the scope of application of the various forms of protection provided for by Directive 2014/59/EU for each class of arrangements.
Ovom bi se uredbom trebalo objasniti i po potrebi ograničiti područje primjene različitih oblika zaštite koji su za svaki razred sporazuma propisani Direktivom 2014/59/EU.
The various classes of arrangements set out in Article 76(2) of Directive 2014/59/EU are detailed to varying degrees: some classes are fully specified, while others are determined in vaguer terms.
Različiti razredi sporazuma iz članka 76. stavka 2. Direktive 2014/59/EU utvrđeni su uz različite stupnjeve preciznosti: pojedini su razredi određeni u potpunosti, dok su drugi određeni općenitije.
In addition, some classes refer to one type of contractual relationship and liability or to a limited set of contractual relationships and liabilities, while others cover a greater number and an open range of contractual liabilities, transactions and relationships.
Nadalje, pojedini se razredi odnose na jednu vrstu ugovornog odnosa i obveza ili na ograničen skup ugovornih odnosa i obveza, dok je drugima obuhvaćen veći broj i otvoreni niz ugovornih obveza, transakcija i odnosa.
Those latter classes could potentially encompass all of the legal and contractual relationships between an institution and one or more of its counterparties.
Potonji bi razredi mogli potencijalno obuhvaćati sve pravne i ugovorne odnose između institucije i njezine druge ugovorne strane ili više njih.
If those classes of arrangements were to be fully protected, resolution authorities could find it difficult to effect partial transfers, if at all.
Kada bi ti razredi sporazuma bili u potpunosti zaštićeni, sanacijska tijela mogla bi imati poteškoća pri izvršavanju djelomičnih prijenosa te ih možda uopće ne bi mogla izvršiti.
It is therefore appropriate to avoid an excessive protection that could potentially extend to all of the assets, rights and liabilities between an institution and its counterparties.
Stoga je primjereno spriječiti prekomjernu zaštitu kojom bi se potencijalno mogli obuhvatiti sva imovina, prava i obveze između institucije i njezinih drugih ugovornih strana.
Some classes of protected arrangements are defined in broader terms in Directive 2014/59/EU.
U Direktivi 2014/59/EU određeni razredi zaštićenih sporazuma definirani su općenitije.
In order to enhance certainty in terms of scope, namely in relation to security arrangements, set-off and netting arrangements and structured finance arrangements those classes should be further specified.
Kako bi se povećala sigurnost u smislu područja primjene, točnije u vezi sa sporazumima o osiguranju, sporazumima o prijeboju i sporazumima o netiranju te strukturiranim financijskim sporazumima, te bi razrede trebalo dodatno odrediti.
This Delegated Regulation should not prevent the resolution authorities to further specify in partial transfers those types of set- off and netting arrangements to be protected in individual partial transfers, where those arrangements are recognised for risk mitigation purposes under the applicable prudential rules, and the protection, in particular by non-separability, is a condition for that recognition.
Ovom se delegiranom uredbom ne bi smjelo spriječiti sanacijska tijela u tome da u okviru djelomičnog prijenosa dodatno odrede one vrste sporazuma o prijeboju ili sporazuma o netiranju koje treba zaštititi pri pojedinačnim djelomičnim prijenosima ako se ti sporazumi priznaju za potrebe smanjenja rizika u skladu s primjenjivim bonitetnim pravilima te ako je zaštita, prije svega na temelju neodvojivosti, uvjet za to priznavanje.
The resolution authorities should be allowed to decide on such extended protection in individual resolution cases.
Sanacijskim tijelima trebalo bi dopustiti da o takvoj proširenoj zaštiti odlučuju u pojedinačnim slučajevima sanacije.
The counterparties of the institution may agree on a so-called ‘catch-all’ or sweep-up ‘set-off’ agreement including any and all rights and liabilities between the parties.
Druge ugovorne strane institucije mogu se dogovoriti o takozvanom „sveobuhvatnom” ili „općem” sporazumu o prijeboju koji uključuje sva prava i obveze među stranama.
In consequence of this type of agreement any liabilities between the parties would be protected against being separated from each other.
Na temelju te vrste sporazuma sve vrste obveza među stranama bile bi zaštićene od međusobnog razdvajanja.
This would make the partial transfer with regard to this counterparty unmanageable, and in general would jeopardise the feasibility of the tool altogether, as the resolution authorities might even not be able to discern which liabilities are or are not covered by these arrangements.
Stoga djelomičan prijenos u pogledu te druge ugovorne strane ne bi bio izvediv te bi se općenito ugrozila cjelokupna izvedivost instrumenta jer sanacijska tijela možda ne bi mogla ni razlučiti koje su obveze obuhvaćene, odnosno koje nisu obuhvaćene tim sporazumima.
It should then further be clarified that ‘catch all’ or ‘sweep up’ netting and set-off agreements, including any and all assets, rights and liabilities between the parties, should not qualify as protected arrangements.
Zato bi trebalo dodatno objasniti da se „sveobuhvatni” ili „opći” sporazumi o netiranju i prijeboju, koji uključuju svu imovinu, prava i obveze među stranama, ne bi smjeli smatrati zaštićenim sporazumima.
Article 80 of Directive 2014/59/EU implies that any narrowing of the scope of the definitions of protected arrangements pursuant to Article 76(2) of Directive 2014/59/EU should not affect the operation of trading, clearing and settlement systems, insofar as these systems fall within the scope of Article 2(a) of the Directive 98/26/EC of the European Parliament and of the Council [2].
Iz članka 80. Direktive 2014/59/EU proizlazi da suzivanje opsega definicija zaštićenih sporazuma u skladu s člankom 76. stavkom 2. Direktive 2014/59/EU ne bi smjelo utjecati na funkcioniranje sustava trgovanja, kliringa i namire ako su ti sustavi obuhvaćeni područjem primjene članka 2. točke (a) Direktive 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [2].
Resolution authorities should therefore be obliged to protect all types of arrangements referred to in Article 76(2) of Directive 2014/59/EU, which are linked to counterparty's activity as a Central Counterparty (CCP).This includes, but does not need to be limited to, the activity covered by a default fund under Article 42 of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council [3].
Sanacijska tijela trebala bi stoga biti obvezna zaštititi sve vrste sporazuma iz članka 76. stavka 2. Direktive 2014/59/EU koji su povezani s djelatnošću druge ugovorne strane kao središnje druge ugovorne strane. To uključuje, ali ne treba biti ograničeno na djelatnost jamstvenog fonda iz članka 42. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća [3].
The same applies to assets, rights and liabilities relating to payment or securities settlement systems.
Isto vrijedi i za imovinu, prava i obveze koji se odnose na platne sustave ili sustave namire vrijednosnih papira.
As netting arrangements falling in the scope of Directive 98/26/EC are protected in insolvency, they should also be protected, for a reason of consistency, under Article 76 of Directive 2014/59/EU.
Budući da su sporazumi o netiranju obuhvaćeni područjem primjene Direktive 98/26/EZ zaštićeni u slučaju insolventnosti, zbog dosljednosti bi ih trebalo zaštititi i na temelju članka 76. Direktive 2014/59/EU.
However, it is appropriate to extend the scope of the protection under Article 76(2) of that Directive to all arrangements with payment or securities settlement systems and their related activity, where applicable.
Međutim primjereno je opseg zaštite na temelju članka 76. stavka 2. te Direktive proširiti na sve sporazume s platnim sustavima ili sustavima namire vrijednosnih papira te po potrebi na njihovu povezanu djelatnost.
The need for specifying the scope of the arrangement benefiting from the safeguards in certain cases under Article 76(2) of Directive 2014/59/EU should not, in general, prevent resolution authorities from protecting any classes of arrangements which can be subsumed under one of the categories in that Article, and which are protected in insolvency proceedings against a separation of assets, rights and liabilities falling under these agreements under their national insolvency law including the national transposition of Directive 2001/24/EC of the European Parliament and of the Council [4].
Potreba da se pobliže odredi opseg sporazuma koji u određenim slučajevima podliježe zaštiti na temelju članka 76. stavka 2. Direktive 2014/59/EU u načelu ne bi smjela spriječiti sanacijska tijela da zaštite sve razrede sporazuma koji se mogu uvrstiti u neki od razreda iz tog članka i koji su u postupku u slučaju insolventnosti zaštićeni od odvajanja imovine, prava i obveza koji su obuhvaćeni tim sporazumima u skladu s nacionalnim zakonodavstvom o insolventnosti, uključujući propise kojima je u nacionalno zakonodavstvo prenesena Direktiva 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [4].
This is the case, if a creditor would still benefit from the rights arising from the arrangement unless the whole transaction was made void under national insolvency law.
To bi bio slučaj kada bi vjerovnik i dalje uživao prava koja proizlaze iz sporazuma osim ako bi se u okviru nacionalnog zakonodavstva o insolventnosti cijela transakcija učinila ništavom.
This in particular applies to security arrangements and set-off and netting arrangements that are protected under national insolvency law,
To se posebno primjenjuje na sporazume o osiguranju te sporazume o prijeboju i netiranju koji su zaštićeni u okviru nacionalnog zakonodavstva o insolventnosti,
For the purpose of this regulation, the definitions contained in Directive 2014/59/EU shall apply.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz Direktive 2014/59/EU.
‘Securitisation’ means securitisation as defined in Article 4(1)(61) of Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council [5].
„Sekuritizacija” znači sekuritizacija kako je definirano u članku 4. stavku 1. točki 61. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća [5].
‘Contractual netting agreements’ means contractual netting agreements as defined in Article 295 of Regulation (EU) No 575/2013.
„Sporazumi o netiranju” znači sporazumi o netiranju kako je definirano u članku 295. Uredbe (EU) br. 575/2013.
Conditions relating to security arrangements, including securities financing transactions
Uvjeti povezani sa sporazumima o osiguranju, uključujući transakcije financiranja vrijednosnim papirima
Security arrangements pursuant to Article 76(2)(a) of Directive 2014/59/EU shall include the following:
Sporazumi o osiguranju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (a) Direktive 2014/59/EU uključuju sljedeće:
arrangements stipulating guarantees, personal securities and warranties;
sporazume kojima se utvrđuju jamstva, osobna jamstva i garancije;
liens and other real securities interests;
založna prava i druga realna jamstvena prava;
securities lending transactions which do not imply a transfer of full ownership of the collateral and which involve one party (the lender) lending securities to the other party (the borrower) for a fee or interest payment and in which the borrower provides the lender with collateral for the duration of the loan.
transakcije pozajmljivanja vrijednosnih papira koje ne podrazumijevaju prijenos potpunog vlasništva nad kolateralom i koje uključuju jednu stranu (zajmodavca) koja pozajmljuje vrijednosne papire drugoj strani (zajmoprimcu) u zamjenu za naknadu ili plaćanje kamata i u kojima zajmoprimac zajmodavcu pruža kolateral tijekom trajanja zajma.
Security arrangements shall qualify as security arrangements pursuant to Article 76(2)(a) of Directive 2014/59/EU only if the rights or assets to which the security interest is attached or would attach upon an enforcement event are sufficiently identified or identifiable in accordance with the terms of the arrangement and the applicable national law.
Sporazumi o osiguranju smatraju se sporazumima o osiguranju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (a) Direktive 2014/59/EU samo ako su prava ili imovina s kojima je založno pravo povezano ili s kojima bi bilo povezano u slučaju događaja izvršenja dostatno utvrđeni ili ih je moguće dostatno utvrditi u skladu s uvjetima sporazuma i primjenjivim nacionalnim zakonodavstvom.
Conditions relating to set-off arrangements
Uvjeti koji se odnose na sporazume o prijeboju
Set-off arrangements entered into between an institution and a single counterparty shall qualify as set-off arrangements referred to in Article 76(2)(c) of Directive 2014/59/EU where they relate to rights and liabilities arising under financial contracts or derivatives.
Sporazumi o prijeboju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane smatraju se sporazumima o prijeboju iz članka 76. stavka 2. točke (c) Direktive 2014/59/EU ako se odnose na prava i obveze koji proizlaze iz financijskih ugovora ili izvedenica.
Set-off arrangements entered into between an institution and one or more counterparties shall qualify as set-off arrangements referred to in Article 76(2)(c) of Directive 2014/59/EU in any of the following circumstances:
Sporazumi o prijeboju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane ili više njih smatraju se sporazumima o prijeboju iz članka 76. stavka 2. točke (c) Direktive 2014/59/EU u bilo kojoj od sljedećih situacija:
where the arrangements are linked to the counterparty's activity as a central counterparty, in particular for the activity covered by a default fund as referred to Article 42 of Regulation (EU) No 648/2012;
sporazumi su povezani s djelatnošću druge ugovorne strane kao središnje druge ugovorne strane, prije svega djelatnošću jamstvenog fonda iz članka 42. Uredbe (EU) br. 648/2012;
where the arrangements are related to rights and obligations towards systems as defined in Article 2(a) of Directive 98/26/EC or other payment or securities settlement systems and are linked to their activity as payment or securities settlement systems.
sporazumi se odnose na prava i obveze prema sustavima kako su definirani u članku 2. točki (a) Direktive 98/26/EZ ili prema drugim platnim sustavima ili sustavima namire vrijednosnih papira te su povezani s njihovom djelatnošću kao platnim sustavima ili sustavima namire vrijednosnih papira.
Resolution authorities may decide, in individual cases, that set-off arrangements entered into between an institution and one or more counterparties so far as they relate to other types of rights and liabilities than those referred to in paragraphs 1 and 2 may qualify as set-off arrangements pursuant to Article 76(2)(c) of Directive 2014/59/EU where the arrangements are recognised for risk mitigation purposes under the applicable prudential rules and the protection, in particular by non-separability, is a condition for that recognition.
Sanacijska tijela mogu u pojedinačnim slučajevima odlučiti da se sporazumi o prijeboju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane ili više njih, ako se odnose na vrste prava i obveza koje nisu navedene u stavcima 1. i 2., smatraju sporazumima o prijeboju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (c) Direktive 2014/59/EU ako se priznaju za potrebe smanjenja rizika u skladu s primjenjivim bonitetnim pravilima te ako je zaštita, prije svega na temelju neodvojivosti, uvjet za to priznavanje.
Conditions relating to netting arrangements
Uvjeti koji se odnose na sporazume o netiranju
Contractual netting agreements entered into between the institution and a single counterparty shall qualify as netting arrangements pursuant to Article 76(2)(d) of Directive 2014/59/EU where they relate to rights and liabilities arising under financial contracts or derivatives.
Ugovorni sporazumi o netiranju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane smatraju se sporazumima o netiranju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (d) Direktive 2014/59/EU ako se odnose na prava i obveze koji proizlaze iz financijskih ugovora ili izvedenica.
Contractual netting agreements entered into between the institution and one or more counterparties shall qualify as netting arrangements pursuant to Article 76(2)(d) of Directive 2014/59/EU in any of the following circumstances:
Ugovorni sporazumi o netiranju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane ili više njih smatraju se sporazumima o netiranju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (d) Direktive 2014/59/EU u bilo kojoj od sljedećih situacija:
Resolution authorities may decide, in individual cases, that netting arrangements entered into between an institution and one or more counterparties may qualify as a netting arrangement pursuant to Article 76(2)(d) of Directive 2014/59/EU where they are recognised for risk mitigation purposes under the applicable prudential rules and the protection, in particular by non-separability, is a condition for that recognition.
Sanacijska tijela mogu u pojedinačnim slučajevima odlučiti da se sporazumi o netiranju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane ili više njih mogu smatrati sporazumima o netiranju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (d) Direktive 2014/59/EU ako se priznaju za potrebe smanjenja rizika u skladu s primjenjivim bonitetnim pravilima te ako je zaštita, prije svega na temelju neodvojivosti, uvjet za to priznavanje.
General conditions applying to security arrangements, set-off and netting arrangements and structured finance arrangements
Opći uvjeti koji se primjenjuju na sporazume o osiguranju, sporazume o prijeboju i sporazume o netiranju te strukturirane financijske sporazume
Articles 2, 3 and 4 are without prejudice to the following powers of the resolution authorities:
Člancima 2., 3. i 4. ne dovode se u pitanje sljedeće ovlasti sanacijskih tijela:
to protect any type of arrangements which can be subsumed under one of the classes in points (a), (c), (d) and (f) of Article 76(2) of Directive 2014/59/EU, and which are protected in normal insolvency proceedings against a temporary or indefinite separation, suspension or cancellation of assets, rights and liabilities falling under these arrangements under their national insolvency law including the national transposition of Directive 2001/24/EC,
zaštita svih vrsta sporazuma koji se mogu uvrstiti u neki od razreda iz točaka (a), (c), (d) i (f) članka 76. stavka 2. Direktive 2014/59/EU, a koji su u redovnom postupku u slučaju insolventnosti zaštićeni od privremenog ili trajnog odvajanja, suspenzije ili poništenja imovine, prava i obveza obuhvaćenih tim sporazumima u okviru relevantnog nacionalnog zakonodavstva o insolventnosti, uključujući propise o prenošenju Direktive 2001/24/EZ u nacionalno zakonodavstvo;
to protect any type of arrangements which do not fall within the scope of Article 76(2) of Directive 2014/59/EU and which are protected in normal insolvency proceedings against a temporary or indefinite separation, suspension or cancellation of assets, rights and liabilities falling under these arrangements under their national insolvency law including the national transposition of Directive 2001/24/EC.
zaštita svih vrsta sporazuma koji nisu obuhvaćeni člankom 76. stavkom 2. Direktive 2014/59/EU, a koji su u redovnom postupku u slučaju insolventnosti zaštićeni od privremenog ili trajnog odvajanja, suspenzije ili poništenja imovine, prava i obveza obuhvaćenih tim sporazumima u okviru relevantnog nacionalnog prava u području insolventnosti, uključujući propise o prenošenju Direktive 2001/24/EZ u nacionalno zakonodavstvo.