natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘At present export of iron ore is being discouraged through higher tariff levels. It is essential to continue with this policy and if required the tax rates may further be jacked up. At the same time, there is a need to closely monitor the export of iron ore to make sure that higher tariffs alone can effectively tackle the issue of conservation of resources for domestic use. Additional measures such as higher freight rate on export cargo, increase in inland freight rate etc. and other administrative measures may also be considered’ (point 3.6.3.3 on page 46);
„Izvoz željezne rude trenutačno se destimulira višim razinama carinske tarife. Vrlo je važno nastaviti s tom politikom, a stope poreza mogu se, prema potrebi, dodatno podići. Potrebno je istodobno pomno pratiti izvoz željezne rude kako bi se osiguralo da se samo s višom carinskom tarifom može uspješno rješavati pitanje očuvanja resursa za domaću upotrebu. Dodatnim mjerama, poput viših vozarina na izvozni teret, povećavaju se stope vozarina unutar zemlje itd. te će se možda razmotriti i druge administrativne mjere” (točka 3.6.3.3. na stranici 46.);
‘During 2010-2011, export of iron ore declined mainly due to the ban on exports by Karnataka and the fiscal measures taken by the Central Government for restricting export of iron ore from the country…The high export demand in the past several years has driven up the production base in the country, leading to an output level far above domestic demand. Government has taken several important initiatives to discourage excessive mining to satisfy growing export market. These have so far included imposition of fiscal measures such as export duty, increasing railway freight for exports, etc.’ (points 4.2.5.2 and 4.2.5.4 on page 57);
„Tijekom razdoblja 2010.–2011. izvoz željezne rude smanjen je uglavnom zbog toga što je savezna država Karnataka zabranila izvoz, a središnja vlada poduzela fiskalne mjere za ograničenje izvoza željezne rude iz zemlje … Visoka izvozna potražnja tijekom nekoliko proteklih godina potaknula je širenje proizvodne baze u zemlji i dovela do proizvodnje koja uvelike nadmašuje domaću potražnju. Vlada je poduzela nekoliko važnih inicijativa kako bi destimulirala prekomjerno rudarenje radi zadovoljenja rastućeg izvoznog tržišta. Među njima su zasad uvođenje fiskalnih mjera, kao što su izvozna pristojba, povećanje vozarine u željezničkom prometu namijenjenom za izvoz itd.” (točke 4.2.5.2. i 4.2.5.4. na stranici 57.),
‘Long-term policy measures for curbing iron ore exports should aim at attracting investment in steel-making capacity so that value addition and export of finished products are promoted. In the short and more immediate time frame the same may be achieved by taking recourse to appropriate fiscal measures. At present export of iron ore from the country is discouraged through: (i) imposition of an export duty of 20 % ad-valorem on iron ore; and (ii) charging of significantly higher railway freight on iron ore meant for export. These measures have contributed to reduction in iron ore prices in the domestic market as compared to the international market and played a vital role in making available iron ore to domestic industries at competitive prices. To effectively discourage export of iron ore from the country, it is recommended that appropriate fiscal measures should be designed and calibrated on a continuous basis in line with the exigencies of the ore market — both domestic and international’ (point 4.2.6.5 on page 60). (emphasis added).
„Cilj dugoročnih mjera politike za ograničavanje izvoza željezne rude trebalo bi biti privlačenje ulaganja u kapacitet za proizvodnju čelika kako bi se promicali dodavanje vrijednosti i izvoz gotovih proizvoda. Kratkoročno i u neposrednoj budućnosti isto se može ostvariti posezanjem za odgovarajućim fiskalnim mjerama. Izvoz željezne rude iz zemlje trenutačno se destimulira na sljedeće načine: i. uvođenjem izvozne pristojbe 20 % ad valorem na željeznu rudu i ii. naplatom znatno viših vozarina u željezničkom prometu za željeznu rudu namijenjenu izvozu. Te su mjere pridonijele smanjenju cijena željezne rude na domaćem tržištu odnosu na cijene na međunarodnom tržištu i imale ključnu ulogu u stavljanju željezne rude na raspolaganje domaćim industrijama po konkurentnim cijenama. Kako bi se učinkovito destimulirao izvoz željezne rude iz zemlje preporučuje se stalno osmišljavanje i prilagodba primjerenih fiskalnih mjera, u skladu sa zahtjevima domaćeg i inozemnog tržišta rude” (točka 4.2.6.5. na stranici 60.) (naglasak je dodan).
The 12th five-year plan [39] (2012-2017) confirms the policy statements of the report of the Working Group on Steel Industry:
U dvanaestom petogodišnjem planu [39] (2012.–2017.) potvrđene su izjave o politici iz izvješća radne skupine za industriju čelika:
‘Some natural resources like good-quality coal and iron ore are becoming short in supply in the global economy with growing demand from developing economies especially China and now India. Domestic availability of some of these raw materials provides us a competitive advantage which we should leverage to build domestic industries that add value to these resources, thus creating additional jobs and improving our trade balance. Going further up the value change Government policies and duty structure should be designed in a way to incentivise value addition of steel rather than exporting steel in raw material form.’ (page 67, paragraph 13.72) (emphasis added).
„Opskrba svjetskog gospodarstva određenim prirodnim resursima poput kvalitetnog ugljena i željezne rude postaje nedostatna zbog rasta potražnje iz gospodarstava u razvoju, posebno Kine, a sada i Indije. Dostupnost nekih od tih sirovina iz domaćih izvora pruža nam konkurentnu prednost koju je potrebno iskoristiti kako bi se izgradile domaće industrije kojima se tim resursima dodaje vrijednost, čime se otvaraju radna mjesta i poboljšava naša trgovinska bilanca. Nadalje, vezano za mijenjanje vrijednosti politike vlade i strukturu pristojbi potrebno je osmisliti tako da se njima potiče dodavanje vrijednosti čeliku umjesto da se čelik izvozi u obliku sirovine.” (stranica 67., točka 13.72.) (naglasak je dodan).
After disclosure, ECL challenged the Commission's referral to the documents above.
Nakon objave ECL je osporio pozivanje Komisije na prethodno navedene dokumente.
First, it argued that the Report of the Working Group on Steel Industry had no legal value as it was just an opinion or assessment of some individuals and it was not Government endorsed document.
Prvo, tvrdio je da Izvješće radne skupine za industriju čelika nije imalo nikakvu pravnu valjanost jer je to samo mišljenje ili procjena nekih pojedinaca, a ne dokument koji je ovjerila vlada.
Second, it stated that the 12th five-year plan was incorrectly quoted as it contained, for example, a recommendation that ‘large scale exports of iron ore have raised serious concerns about the future availability. […] there is an urgent need to address the problems of degradation of the environment, displaced population, transportation bottleneck and so on.’
Drugo, navelo je da je dvanaesti petogodišnji plan pogrešno citiran jer sadržava, na primjer, preporuku da je „izvoz željezne rude velikih razmjera izazvao ozbiljnu zabrinutost zbog buduće dostupnosti. […] postoji hitna potreba za rješavanjem problema pogoršanja stanja okoliša, raseljene populacije, uskoga grla u prijevozu i tako dalje.”
On the first argument, the Commission is of the view that, although the Report of the Working Group on Steel Industry is not issued by the Government, it describes the status of the Indian iron ore industry and the Government policy applied to it.
U pogledu prve tvrdnje, Komisija smatra da iako Izvješće radne skupine za industriju čelika nije izdala vlada, u njemu se opisuje stanje indijske industrije željezne rude i politike vlade koje su se na nju primjenjivale.
Indeed, the working group was composed of, among others, government and industry representatives [40] and it is reasonable to consider that they are well-informed about the existing government policies and the situation of the industry.
Radna skupina sastojala se, među ostalim, od predstavnika vlade i industrije [40] i razumno je pretpostaviti da su oni dobro informirani o postojećim vladinim politikama i stanju u industriji.
Concerning the second argument, the Commission had never claimed that this five year plan was limited to the policy objectives and recommendations it quoted concerning iron ore.
Što se tiče drugog argumenta, Komisija nikad nije tvrdila da je taj petogodišnji plan bio ograničen na ciljeve politike i citirane preporuke koje se odnose na željeznu rudu.
The recommendations the exporting producer is referring to are related to allegations of illegal mining and environmental violations which were an important problem at the time when the report was issued.
Preporuke na koje se poziva proizvođač izvoznik odnose se na navode o nezakonitom rudarenju i narušavanju okoliša koje su bile važan problem u trenutku kad je izvješće izdano.
This was addressed by the numerous court decisions to close mines for instance in the states of Karnataka, Odisha and Goa.
O tome se raspravljalo u brojnim sudskim odlukama da se zatvore rudnici, primjerice u državama Karnataka, Odisha i Goa.
The fact that the policy pursues an additional environmental objective does not nullify the primary economic objective.
Činjenica da se politikom nastoji ostvariti dodatan cilj zaštite okoliša ne poništava njezin primarni gospodarski cilj.
Rather, it is perfectly acceptable that a government policy pursues two objectives at the same time.
Umjesto toga, potpuno je prihvatljivo da se politikom vlade istodobno nastoje ostvariti dva cilja.
Consequently, the Commission rejected these claims.
Stoga je Komisija odbila te tvrdnje.
ECL also submitted that the Planning Commission of India existing since 1950 which formulated the five-year plans was dissolved on 1 January 2015 and that there will no longer be five-year plans.
ECL je također tvrdio da je indijsko Povjerenstvo za planiranje koje je osnovano 1950. i koje je izrađivalo petogodišnje planove raspušteno 1. siječnja 2015. te da više neće biti petogodišnjih planova.
From the provided website [41] it appears that the Planning Commission has been indeed dissolved [42].
Iz dostavljene internetske stranice [41] čini se da je Povjerenstvo za planiranje doista raspušteno [42].
However, a possible expiration of the Five Year Plan after 2017 does not affect the finding that the plan will remain in place until then.
Međutim, mogući istek petogodišnjeg plana nakon 2017. ne utječe na nalaz da će plan ostati na snazi do tada.
Finally, ECL quoted another part of the Report of the Working Group on Steel Industry where it was stated that iron ore prices are ‘free from government intervention’ and ‘are determined by […] market forces’; in addition, ‘domestic iron ore prices have generally moved in tandem with the international prices.’ [43]
Naposljetku, ECL je citirao drugi dio Izvješća radne skupine za industriju čelika, u kojem je navedeno da su cijene željezne rude „oslobođene vladine intervencije” i „određuju se prema […] tržišnim mehanizmima”; osim toga, „domaće cijene željezne rude uglavnom su se kretale u istom smjeru kao i međunarodne” [43].
The targeted export restraints do not eliminate the market forces altogether on the Indian domestic market but have serious effects with regards to reducing exports and inducing market operators to sell their goods for a lower price than they could obtain in the absence of this policy.
Ciljna izvozna ograničenja ne uklanjaju tržišne mehanizme na domaćem indijskom tržištu u potpunosti, no imaju ozbiljne posljedice na smanjenje izvoza i navođenje tržišnih operatera da prodaju svoju robu po nižim cijenama od onih koju bi mogli ostvariti da te politike nema.
This finding does not contradict the assertion made by the report that domestic iron ore prices have generally moved with the international prices.
Taj nalaz nije proturječan navodu iznesenom u izvješću da su se domaće cijene željezne rude uglavnom kretale u istom smjeru kao i međunarodne.
Indeed, exports and imports of India have not been banned altogether.
Indijski uvoz i izvoz nisu bili u potpunosti zabranjeni.
Therefore, it is inevitable that international prices have some impact on Indian domestic prices.
Stoga je neizbježno da međunarodne cijene imaju određeni utjecaj na indijske domaće cijene.
This, however, does not mean that domestic prices are at the same or higher level than international prices.
To, međutim, ne znači da su domaće cijene na istoj ili višoj razini od međunarodnih cijena.
Consequently, this claim was rejected.
Stoga je ta tvrdnja odbijena.
By imposing such targeted export restraints (in particular through export taxes and the dual freight policy), the GoI puts Indian iron ore mining companies into an economically irrational situation, which induces them into selling their goods for a lower price than they could obtain in the absence of this policy.
Uvođenjem tih ciljnih izvoznih ograničenja (posebno izvoznih poreza i dvostruke politike vozarina) indijska vlada stavlja indijska rudarska društva koja vade željeznu rudu u ekonomski nelogičnu situaciju u kojoj se navode na prodaju svojih dobara po cijeni nižoj od one koju bi mogli ostvariti daje te politike nije bilo.
The GoI took a ‘more active role than mere acts of encouragement’, as required by the Appellate Body [44].
Indijska je vlada preuzela „aktivniju ulogu od pukog poticanja”, kako to zahtijeva žalbeno tijelo [44].
The measures taken by the GoI restrict the freedom of action of the iron ore mining companies by limiting in practice their business decision as to where to sell their product and at what price.
Mjerama koje je poduzela indijska vlada ograničava se sloboda djelovanja rudarskim društvima koja vade željeznu rudu time što im se u praksi ograničava donošenje poslovnih odluka o tome gdje će i po kojoj cijeni prodavati svoj proizvod.
They are prevented from maximising their income as their proceeds are harshly reduced by those measures.
Sprečava ih se da ostvare najveću moguću dobit, jer im je zbog tih mjera prihod drastično smanjen.
The policy statement in the Dang report of 2005 that ‘assured access to indigenous iron ore supplies at a discount to world prices must be preserved, nurtured and fully leveraged’ (see recital 145 above) and the subsequent finding in the 12th five-year plan that ‘Domestic availability of some of these raw materials provides us a competitive advantage’ [45] also show that the GoI expects the iron ore mining companies not to dramatically reduce domestic output but to maintain a stable supply of domestic iron ore.
Iz izjave o politici u Izvješću Dang iz 2005. prema kojoj se „zajamčen pristup domaćim zalihama željezne rude po diskontnim cijenama u odnosu na svjetske mora čuvati, održavati i potpuno iskoristiti” (vidjeti uvodnu izjavu 145.) i naknadnog nalaza u dvanaestom petogodišnjem planu o tome kako „nam dostupnost na domaćem tržištu nekih od tih sirovina osigurava konkurentnu prednost” [45] vidljivo je i to da indijska vlada od rudarskih društava koja vade željeznu rudu očekuje da neće drastično smanjiti domaću proizvodnju, već da će održavati stabilnu opskrbu domaćom željeznom rudom.
These expectations were fulfilled as the GoI itself observed in the report for the 12th five-year plan cited in the fourth indent in recital 158 as well as in the statements made by the Ministry of Steel referred to in recitals 174 to 176 below.
Ta su se očekivanja ispunila, što je primijetila i sama indijska vlada u izvješću za dvanaesti petogodišnji plan koji je citiran u četvrtoj alineji uvodne izjave 158. te u izjavama koje je dalo Ministarstvo čelika navedenima u uvodnim izjavama 174.–176.
Further, nothing on the record supports the proposition that the GoI permitted iron ore producers to freely adapt their output to the demand as affected by the GoI's targeted export restraints.
Nadalje, ne postoji ništa u spisu čime bi se potkrijepila tvrdnja da je indijska vlada dopustila proizvođačima željezne rude da svoju proizvodnju slobodno prilagode potražnji na koju su utjecala ciljna izvozna ograničenja indijske vlade.
On the contrary, it is well-known that operating in a free market system it is reasonable to assume that iron ore mining companies would not frustrate significant initial investments and high fixed costs by lowering the production output just in order to avoid oversupply and subsequent downward pressure on domestic prices pursuant to the GoI's measures.
Naprotiv, dobro je poznato da je pri poslovanju u sustavu slobodnog tržišta razumno pretpostaviti da rudarska društva koja vade željeznu rudu ne bi neutralizirala znatno početno ulaganje i visoke fiksne troškove smanjenjem opsega proizvodnje samo zato da izbjegnu prekomjernu ponudu na tržištu te posljedični pritisak na smanjenje domaćih cijena u skladu s mjerama indijske vlade.
Thus, iron ore producers are encouraged by the GoI to maintain production to supply the domestic market even if a rational supplier would adapt its output in a situation where exports have been dis-incentivised.
Stoga indijska vlada potiče proizvođače željezne rude da održavaju proizvodnju kako bi opskrbljivali domaće tržište iako bi razuman dobavljač svoju proizvodnju prilagodio s obzirom na situaciju u kojoj se izvoz destimulira.
Therefore, through those measures the GoI induces the iron ore mining companies to keep the iron ore in India because they cannot sell at better prices which would prevail in India absent these measures.
Indijska vlada tim mjerama, dakle, navodi rudarska društva koja vade željeznu rudu da željeznu rudu zadrže u Indiji zato što je ne mogu prodati po boljim cijenama koje bi u Indiji prevladavale da tih mjera nije bilo.
In this sense, the input producers are ‘entrusted’ by the government to provide goods to the domestic users of iron ore, i.e. steel manufacturers, including the ductile pipes producers for less than adequate remuneration.
U tom smislu vlada proizvođačima ulaznih faktora „povjerava zadaću” osiguravanja robe domaćim korisnicima željezne rude, odnosno proizvođačima čelika, uključujući duktilne cijevi, uz neprimjereno nisku naknadu.
The iron ore mining companies are given the responsibility to create an artificial, compartmentalised, low-priced domestic market in India.
Rudarskim društvima koja vade željeznu rudu dana je odgovornost za stvaranje umjetnog sektoriziranog domaćeg tržišta niskih cijena u Indiji.
In other words, when applying the target export restraints, the GoI knows how the iron ore producers will respond to the measures and what consequences will result from them.
Drugim riječima, primjenjujući ciljna izvozna ograničenja indijska vlada zna kako će proizvođači željezne rude odgovoriti na te mjere i koje će posljedice iz njih proizaći.
While these producers may lower their domestic production a bit to respond to the export restraint, they would not shut it down or adapt it to a very low level.
Ti bi proizvođači mogli malo smanjiti svoju proizvodnju kao odgovor na ograničenje izvoza, no neće je obustaviti ili prilagoditi na vrlo nisku razinu.
Rather, as explained in recital 169 in the mining sector the adaptation of their production will remain moderate, which results in lower domestic prices.
Umjesto toga, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 169., zadržat će umjerenu prilagodbu svoje proizvodnje u sektoru rudarstva ostat će umjerena, što će za posljedicu imati niže domaće cijene.
In this regard, the effects are established on an ex ante, not ex post basis and are therefore not ‘inadvertent’.
U tom pogledu učinci se utvrđuju na osnovi ex-ante, a ne na osnovi ex-post i stoga nisu „slučajni”.
There is a clear ‘demonstrable link’ between the policy and the conduct of private bodies involved, which are acting as a proxy for the Government to carry out its policy of providing iron ore for less than adequate remuneration to the ductile pipes industry.
Postoji jasna „dokaziva poveznica” između politike i postupaka uključenih privatnih tijela koja djeluju kao zastupnik za vladu provodeći njezinu politiku osiguravanja željezne rude uz neprimjereno nisku naknadu industriji duktilnih cijevi.
The GoI itself acknowledges the success of its targeted export restraints policy.
Sama indijska vlada priznaje uspjeh svoje ciljne politike izvoznih ograničenja.
In 2013 the standing committee on Coal and Steel within the Ministry of Steel issued its thirty-eight report on ‘review of export or iron ore policy’ [46].
Stalni odbor za ugljen i čelik u Ministarstvu čelika objavio je 2013. trideset osmo izvješće s „analizom politike izvoza željezne rude” [46].
In reply to a question from the committee, the Ministry of Steel informed that ‘although domestic consumption of iron ore by the domestic industries have shown an increasing trend since 2004-2005, the production of iron ore has always been much higher than the domestic consumption, due to export-led production of iron ore in the country. However, to improve availability of iron ore for the domestic iron and steel industry and to conserve iron ore for future long term domestic requirement, fiscal measures have been taken to discourage export of iron ore and presently, export duty at the rate of 30 % ad valorem is levied on all varieties of iron ore (except pellets), which has resulted in significant decrease in exports during 2011-2012 and the current year’ (point 2.7 on page 14).
Odgovarajući na pitanje odbora Ministarstvo čelika dostavilo je obavijest o tome da je „iako je kretanje domaće potrošnje željezne rude za potrebe domaće industrije od 2004.–2005. bilo uzlazno, proizvodnja željezne rude uvijek bila znatno veća od domaće potrošnje jer je proizvodnja željezne rude u zemlji bila usmjerena na izvoz. Međutim, radi poboljšanja dostupnosti željezne rude za domaću industriju željeza i čelika i očuvanja željezne rude za buduće dugoročne domaće potrebe, poduzete su fiskalne mjere kako bi se destimulirao izvoz željezne rude te se trenutačno na sve vrste željezne rude (osim peleta) naplaćuje izvozna pristojba po stopi od 30 % ad valorem, što je za posljedicu imalo znatno smanjenje izvoza tijekom razdoblja 2011.–2012. i u tekućoj godini” (točka 2.7., stranica 14.).
The Ministry of Steel submitted highlights of Foreign Trade Policy regarding export of iron ore (point 4.13 on page 23), including:
Ministarstvo čelika izvijestilo je o najvažnijim aktivnostima povezanima sa željeznom rudom u okviru Vanjskotrgovinske politike (točka 4.13., stranica 23.), uključujući i to da:
the export of iron ore with Fe content above 64 % is canalised through the Metal and Mineral Trading Company (MMTC) and is allowed against licences issued by the Directorate General for Foreign Trade (DGFT),
izvoz željezne rude s udjelom željeza (Fe) većim od 64 % usmjerava se preko društva Metal and Mineral Trading Company (MMTC) i dopušten je uz dozvole koje izdaje Glavna uprava za vanjsku trgovinu (Directorate general for Foreign Trade – DGFT),
high-grade iron ore (Fe content above 64 %) from Bailadila in Chhattisgarh is allowed to be exported with restrictions on quantity imposed primarily, with a view to meet domestic demand on priority.
izvoz željezne rude visoke kvalitete (udjel željeza veći od 64 %) iz gorja Bailadila u saveznoj državi Chhattisgarh dopušta se uz ograničenja uvedena u pogledu količine prije svega u svrhu zadovoljenja prioritetne domaće potražnje.
Export quantities cannot exceed annually 1,81 million tonnes for lumps and 2,71 million tonnes for fines.
Izvezena količina ne smije premašiti 1,81 milijun tona za krupnozrnatu i 2,71 milijun tona za sitnozrnatu rudu;