natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These companies, with the exception of Elcogás SA, are parent companies of vertically integrated groups which usually operate in the electricity generation sector, and in the distribution sector through distribution divisions.
Ta su društva, osim društva Elcogás S.A., matična društva vertikalno integriranih grupacija koje obično posluju u sektoru proizvodnje električne energije te u sektoru distribucije divizijama za distribuciju.
As Article 24 of Royal Decree-Law 5/2005 lays down, the motives and criteria governing the designation of these five companies for the purposes of prefinancing the 2005 tariff deficit — and not other companies operating in the Spanish electricity market — appears to be their right to receive compensation for stranded costs and not, for example, their activity in the distribution sector.
Kako je utvrđeno člankom 24. Kraljevskog zakonskog dekreta 5/2005, motivi i kriteriji na kojima se temelji odabir tih pet društava za potrebe pretfinanciranja tarifnog deficita iz 2005., a ne drugih društava koja posluju na španjolskom tržištu električne energije, su, čini se, njihovo pravo na nadoknadu troškova tranzicije umjesto za, primjerice, njihovo poslovanje u sektoru distribucije.
Elcogás SA was and continues to be a company solely active in electricity generation [12].
Društvo Elcogás S.A. bilo je i dalje jest društvo koje se bavi isključivo proizvodnjom električne energije [12].
In the same way, for the purposes of prefinancing the deficit in the electricity system in later years, Spain has designated either the parent company of the group (e.g. Endesa SA, Iberdrola SA) or its generation division (Endesa Generación SA, Iberdrola Generación SA in Royal Decree-Law 6/2009), but never the distribution division (i.e. Endesa Distribución Eléctrica, S.L., a wholly owned subsidiary responsible for distributing electricity under the system of regulated tariffs in 2005).
Na isti je način za potrebe pretfinanciranja deficita u elektroenergetskom sustavu u kasnijim godinama Španjolska odredila matično društvo grupacije (primjerice Endesa S.A., Iberdrola S.A.) ili njegovu diviziju za proizvodnju (Endesa Generación S.A., Iberdrola Generación S.A. u Kraljevskom zakonskom dekretu 6/2009), ali nikad diviziju za distribuciju (Endesa Distribución Eléctrica, S.L., društvo kćer u cijelosti u njegovu vlasništvu odgovorno za distribuciju električne energije na temelju sustava reguliranih tarifa u 2005.).
By Royal Decree 809/2006 [13], the Spanish authorities laid down that the 2005 deficit (or, more precisely, the collection rights granted to the five selected utilities) would be repaid by consumers over 14,5 years by means of a special surcharge applied to both integral and access tariffs.
Kraljevskim dekretom 809/2006 [13] španjolska su tijela utvrdila da će deficit iz 2005. (ili točnije prava na naplatu koja je dobilo pet odobrenih opskrbljivača) podmiriti potrošači tijekom 14,5 godina posebnom dodatnom naknadom koja se primjenjuje na integralne tarife i tarife za pristup.
The surcharge was regarded as a ‘specifically earmarked contribution’ (cuota con destino espécifico).
Ta se dodatna naknada smatrala „doprinosom posebne namjene” (šp. cuota con destino espécifico).
The Spanish authorities established that the revenues from the contribution to finance the 2005 deficit would accrue in the deposit account managed by the CNE.
Španjolska tijela utvrdila su da će se prihodi od doprinosa za financiranje deficita iz 2005. prikupljati na depozitnom računu kojim upravlja CNE.
The CNE would then transfer the funds to the owners of the collection rights, i.e. the utilities that financed the deficit or the entities that had subsequently purchased the collection rights from them, according to the share of the deficit financed by each of them.
Potom će CNE izvršiti prijenos sredstava vlasnicima prava na naplatu, odnosno opskrbljivačima koji su financirali deficit ili subjektima koji su naknadno od njih kupili prava na naplatu u skladu s udjelom deficita koji su financirali.
In 2005, 37,49 % of electricity demand in Spain was procured in the free market.
U 2005. 37,49 % potražnje za električnom energijom zadovoljeno je nabavom na slobodnom tržištu.
However, the price advantage afforded on average by the regulated tariffs in 2005 should be considered in parallel with the return of consumers to the regulated market, albeit with a certain time lag.
Međutim, prosječnu cjenovnu prednost reguliranih tarifa za 2005. potrebno je razmatrati usporedo s povratkom potrošača reguliranom tržištu, iako uz određeni vremenski pomak.
Table 2 —
Tablica 2. –
Share of supply sites and energy in the free market (as a percentage of the whole market) 2004-2006
Udjel opskrbnih stanica i električne energije na slobodnom tržištu (kao postotak ukupnog tržišta) od 2004. do 2006.
CNE Report ‘Nota Informativa sobre los suministros de electricidad y gas natural en los mercados liberalizados, actualización 31 de diciembre de 2006’.
CNE-ovo izvješće „Nota Informativa sobre los suministros de electricidad y gas natural en los mercados liberalizados, actualización 31 de diciembre de 2006”.
As a result, suppliers in the free market, particularly those which did not have generation capacity but had to procure electricity in the wholesale market, were forced to choose between making offers under free-market conditions which matched the regulated tariff, despite the possibility of incurring losses, and charging higher prices reflecting actual procurement costs, thereby losing market share.
Posljedično, opskrbljivači na slobodnom tržištu, osobito oni bez proizvodnog kapaciteta koji su morali nabavljati električnu energiju na veleprodajnom tržištu, bili su prisiljeni birati između ponuda nižih od uvjeta na slobodnom tržištu koje su odgovarale reguliranoj tarifi, unatoč mogućnosti nastanka gubitaka naplate viših cijena koje uključuju stvarne troškove nabave, zbog čega bi izgubili tržišni udjel.
DECISION TO INITIATE THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 108(2) OF THE TFEU
ODLUKA O POKRETANJU POSTUPKA NA TEMELJU ČLANKA 108. STAVKA 2. UFEU-A
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was based on the following grounds:
Odluka Komisije o pokretanju formalnog istražnog postupka temeljila se na sljedećim razlozima:
The decision compared the regulated tariffs paid by the various categories of end-user with the estimated prices they would have had to pay in the free market in the absence of the tariffs, and found that there seemed to be an advantage in favour of most user categories.
U odluci se uspoređuju regulirane tarife koje plaćaju različite kategorije krajnjih korisnika s procijenjenim cijenama koje bi oni trebali plaćati na slobodnom tržištu da nema tarifa te je utvrđeno da se čini da postoji prednost u korist većine kategorija korisnika.
The alleged aid in favour of end-users is the object of a separate decision in Case SA.21817 — Regulated Electricity Tariffs:
Navodna je potpora u korist krajnjih korisnika predmet zasebne odluke u predmetu SA.21817 – Regulirane tarife za opskrbu električnom energijom:
consumers.
potrošači.
As regards distributors, the opening decision indicated that, by encouraging end-users to switch back to the regulated market, the system might have benefited distributors, who appeared to have enjoyed a guaranteed profit margin on their regulated activities.
Kad je riječ o distributerima, u odluci o pokretanju postupka navodi se da je poticanjem krajnjih korisnika na povratak na regulirano tržište sustav išao na ruku povlaštenim distributerima čija se profitna marža od reguliranih djelatnosti činila zajamčenom.
This advantage seemed to have been granted selectively to distributors, as they were the only market operators allowed to sell electricity at regulated tariffs.
Činilo se da se ta prednost dodjeljivala selektivno distributerima jer su oni bili jedini tržišni operatori kojima je bilo dopušteno prodavati električnu energiju po reguliranim tarifama.
The decision also found that the system involved a transfer of State resources, since the price surcharge used to repay the deficit constitutes a parafiscal levy, the proceeds of which transit through the Spanish regulator CNE (a public body) before being channelled to the final beneficiaries.
Odlukom je utvrđeno i da je sustav uključivao prijenos državnih sredstava jer se dodatna naknada za podmirivanje deficita smatra parafiskalnim nametom od kojeg prihode prije prijenosa krajnjim korisnicima prikuplja španjolski regulator CNE (javno tijelo).
The decision concluded that, in the light of Court of Justice case-law on this matter, these funds should be regarded as State resources.
U odluci se zaključuje da je, u kontekstu sudske prakse Suda u tim pitanjima, ta sredstva potrebno smatrati državnim sredstvima.
Considering that both large end-users and distributors operate in markets which are generally open to competition and trade within the Union, in the opening decision the Commission concluded that all the criteria laid down in Article 107(1) TFEU were fulfilled and the measure constituted State aid in favour of end-users and distributors.
S obzirom na to da veliki krajnji korisnici i distributeri posluju na tržištima koja su u pravilu otvorena za tržišno natjecanje i trgovinu unutar Unije, Komisija je u odluci o pokretanju postupka zaključila da su ispunjeni svi kriteriji utvrđeni člankom 107. stavkom 1. UFEU-a te da mjera predstavlja državnu potporu u korist krajnjih korisnika i distributera.
After noting that none of the derogations provided for in Article 107 TFEU seemed applicable, the opening decision assessed whether the supply of electricity at regulated tariffs could be considered a service of general economic interest (SGEI) and as such benefit from the derogation provided for in Article 106(2) TFEU.
Naglašavajući da se nijedno odstupanje predviđeno člankom 107. UFEU-a ne čini primjenjivim, u odluci se ocjenjuje može li se opskrba električnom energijom po reguliranim tarifama smatrati uslugom od općeg gospodarskog interesa (engl. service of general economic interest, SGEI) te može li ona imati koristi od odstupanja predviđenih člankom 106. stavkom 2. UFEU-a.
The opening decision stated that, in the electricity sector, Member States' margin of discretion in establishing public service obligations is limited by the provisions of Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC [15] (‘The Electricity Directive’).
U odluci se navodi da je u elektroenergetskom sektoru diskrecijsko pravo država članica pri utvrđivanju obveza pružanja javne usluge ograničeno odredbama Direktive 2003/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i stavljanju izvan snage Direktive 96/92/EZ [15] („Direktiva o električnoj energiji”).
The Electricity Directive requires Member States to establish a universal service obligation (including notably the right to be supplied at reasonable prices) only for household consumers and small enterprises [16].
Direktivom o električnoj energiji utvrđuje se obveza država članica da utvrde obvezu pružanja univerzalne usluge (uključujući posebno pravo na opskrbu po razumnim cijenama) samo za potrošače iz kategorije kućanstva i malih poduzeća [16].
The decision concluded that, in the light of the above Directive, the supply of electricity at regulated tariffs to medium-sized and large undertakings, as opposed to households and small businesses, could not be considered an SGEI in the strict sense of the term.
U odluci se zaključuje da, u kontekstu prethodno navedene Direktive, opskrbu električnom energijom srednjih i velikih poduzeća po reguliranim tarifama, za razliku od kućanstava i malih poduzeća, nije moguće smatrati uslugom od općeg gospodarskog interesa u strogom smislu tog pojma.
The Commission thus expressed serious doubts as to whether the elements of aid in the regulated tariffs that were applied to undertakings other than small enterprises and to distributors could be considered compatible with the internal market.
Komisija je zato izrazila ozbiljnu sumnju u to mogu li se elementi potpore u reguliranim tarifama koje su primijenjene na poduzeća koja nisu mala poduzeća i distributere smatrati usklađenima s unutarnjim tržištem.
Only the observations relevant to the position of distributors will be examined here.
U ovoj će se Odluci ispitivati samo primjedbe relevantne za stajalište distributera.
Comments were received from Céntrica and ACIE, the Association of Independent Energy Suppliers.
Primjedbe su dostavili društvo Centrica i Udruženje neovisnih opskrbljivača električnom energijom ACIE.
Their arguments and conclusions are largely equivalent and will be dealt with together.
Njihovi su argumenti i zaključci u velikoj mjeri jednaki i na njih će se odgovarati zajednički.
The main focus of Céntrica's submission is the alleged State aid granted to electricity distributors.
Glavna je točka podneska društva Centrica navodna državna potpora koja je dodijeljena distributerima električne energije.
Céntrica points out that in 2005 the average cost of buying electricity in the wholesale market was nearly 70 % higher than the forecast average procurement cost embedded in the integral tariffs set by the Government by Royal Decree 2329/2004.
Društvo Centrica naglašava da je u 2005. prosječni trošak nabave električne energije na veleprodajnom tržištu bio gotovo 70 % veći od prosječnog predviđenog troška nabave uključenog u integralne tarife koje je država utvrdila Kraljevskim dekretom 2329/2004.
As a result of this discrepancy between these forecasts and actual costs, the revenue from the system was insufficient to cover costs, mainly because the price paid by distributors to purchase electricity was higher than the regulated price at which they had to sell it.
Posljedica su te razlike između predviđanja i stvarnih troškova nedostatni prihodi sustava za podmirivanje troškova, uglavnom zato što je cijena koji su distributeri plaćali pri nabavi električne energije bila veća od regulirane cijene po kojoj su je morali prodavati.
The distributors therefore recorded a deficit in their accounts.
Distributeri su stoga ostvarili deficit u svojim bilancama.
However, as a result of the mechanism adopted by the Spanish authorities to fill the revenue gap (which consisted in requiring eligible generators to prefinance the deficit against a claim for subsequent reimbursement), the distributors' accounts remained balanced, and their losses were de facto offset by the State.
Međutim, kao posljedica mehanizma koji su donijela španjolska tijela za podmirivanje manjka prihoda (koji je uključivao zahtjev prihvatljivim proizvođačima za pretfinanciranje deficita na temelju zahtjeva za naknadnu naknadu), bilance distributera ostale su uravnotežene, a njihove je gubitke de facto nadoknadila država.
A different treatment was reserved for free-market suppliers, despite the fact that they also suffered similar losses.
Druga su pravila vrijedila za opskrbljivače na slobodnom tržištu unatoč činjenici da su i oni ostvarili slične gubitke.
According to Céntrica and ACIE, suppliers in the free market were subject to similar procurement costs as distributors [17].
Prema društvu Centrica i udruženju ACIE opskrbljivači na slobodnom tržištu imali su slične troškove nabave kao i distributeri [17].
Moreover, they were de facto bound by the level of the integral tariff set by the Government for each customer category because otherwise they would have been unlikely to attract new customers or retain existing customers.
Štoviše, oni su de facto bili obvezani razinom integralne tarife koju je država utvrdila za sve kategorije kupaca jer u suprotnome ne bi mogli privući nove kupce ni zadržati postojeće.
In particular, ACIE points out that, at the beginning of 2005, its members concluded contracts based on government forecasts of wholesale prices and that they later had to honour such contracts even though they turned out to be unprofitable.
Točnije, ACIE naglašava da su njegovi članovi početkom 2005. sklopili ugovore na temelju predviđanja države u pogledu veleprodajnih cijena te da su potom morali poštovati obveze iz tih ugovora, iako se pokazalo da ne ostvaruju dobit.
As a result, independent suppliers suffered losses.
Posljedično, neovisni su opskrbljivači ostvarili gubitke.
However, unlike distributors, independent suppliers' losses were not offset by the State.
Međutim, za razliku od distributera, gubitke neovisnih opskrbljivača država nije nadoknadila.
According to ACIE and Céntrica, the compensation of distributors' losses distorted competition, created discrimination vis-à-vis independent suppliers and should be regarded as State aid.
Prema mišljenju udruženja ACIE i društva Centrica naknada gubitaka distributera predstavlja narušavanje tržišnog natjecanja, diskriminaciju neovisnih opskrbljivača te ju je potrebno smatrati državnom potporom.
Apart from asserting that the compensation of losses constitutes an advantage per se, Céntrica argued that incumbent market players (vertically integrated undertakings) could retain their market share and avoid losses by encouraging customers to switch from their loss-making supply divisions to their distribution divisions, which would receive compensation, where appropriate.
Osim ocjene da naknada gubitaka sama po sebi predstavlja prednost, društvo Centrica tvrdilo je da pozicionirani sudionici na tržištu (vertikalno integrirana poduzeća) mogu zadržati svoj tržišni udjel i izbjeći gubitke poticanjem kupaca na odlazak od njihovih divizija za opskrbu koje ostvaruju gubitke i prelazak njihovim divizijama za distribuciju koje će dobiti naknadu, ovisno o slučaju.
According to ACIE and Céntrica, the advantage for incumbent undertakings was ‘specific’ i.e. selective, since the financing and compensation mechanism specifically benefited distributors by giving them a financial and competitive advantage over free-market suppliers.
Prema mišljenju udruženja ACIE i društva Centrica prednost je pozicioniranih poduzeća bila „posebna” odnosno selektivna jer je mehanizam financiranja i naknade predstavljao osobitu korist za distributere omogućavajući im financijsku i konkurentsku prednost u odnosu na opskrbljivače na slobodnom tržištu.
Céntrica argued that the distinction between distributors and free-market suppliers was purely formal, because both categories competed in the same market (retail electricity sales), both were affected by integral tariffs (either because they had been imposed by law or because they acted de facto as a cap on market prices) and both procured electricity at the same price and suffered the same losses.
Društvo Centrica tvrdilo je da je razlika između distributera i opskrbljivača na slobodnom tržištu isključivo formalna jer su obje kategorije konkurenti na istom tržištu (maloprodaja električne energije), jer su pod utjecajem integralnih tarifa (zato što su one uvedene zakonom ili zato što one de facto predstavljaju ograničavanje tržišnih cijena) i jer su nabavljali električnu energiju po istoj cijeni i ostvarili jednake gubitke.
In Céntrica's view, the preferential treatment of distributors was not justified by any reason pertaining to the logic and structure of the electricity system, nor could it be considered compensation for a service of general economic interest.
Prema mišljenju društva Centrica povlašteni tretman distributera niti je bilo moguće opravdati nijednim razlogom u smislu logike i strukture elektroenergetskog sustava niti ga se moglo smatrati naknadom za uslugu od općeg gospodarskog interesa.
Céntrica maintains that the system breached the Electricity Directive, not only because of the discriminatory nature of the deficit arrangements, but also because consumers were deprived of the right to transparent prices and tariffs [18].
Društvo Centrica i dalje smatra da je sustavom prekršena Direktiva o električnoj energiji ne samo zbog diskriminacijskog karaktera mjera za podmirivanje deficita, već i zato što je potrošačima oduzeto pravo na transparentne cijene i tarife [18].
Since part of the electricity price payable for 2005 was deferred to future years, the final prices charged were not clear to consumers.
S obzirom na to da je dio cijene električne energije za 2005. odvojen za buduće godine, konačne naplaćene cijene potrošačima nisu bile transparentne.
Céntrica takes the view that the selective advantage afforded by the deficit arrangements benefited not only distributors, but also the vertically integrated undertakings to which they belonged.
Društvo Centrica smatra da selektivna prednost omogućena mjerama za podmirivanje deficit ne predstavlja korist samo za distributere, već i za vertikalno integrirana poduzeća kojima pripadaju.
According to Céntrica, a vertically integrated group should be regarded as one undertaking for the purpose of applying the State aid rules.
Prema mišljenju društva Centrica vertikalno integriranu grupaciju potrebno je smatrati jednim poduzećem za potrebe primjene pravila o državnim potporama.
Céntrica alleges that the Spanish system allowed generation companies to raise prices in the wholesale market and continue to make profits.
Društvo Centrica tvrdi da je u španjolskom sustavu proizvodnim društvima dopušteno podizanje cijena na veleprodajnom tržištu i nastavak ostvarivanja dobiti.
In these circumstances, the groups had a vested interest in maintaining the market share that their distribution divisions counted on.
U tim su okolnostima grupacije imale stečena prava na zadržavanje tržišnog udjela na koji su računale njihove divizije za distribuciju.
Therefore, the vertically integrated groups should also be regarded as recipients of State aid.
Stoga je vertikalno integrirane grupacije isto tako potrebno smatrati primateljima državne potpore.
COMMENTS FROM DISTRIBUTORS
PRIMJEDBE DISTRIBUTERA
Comments were received from UNESA (the association representing distributors), Iberdrola Distribución, Union Fenosa Distribución, Enel Viesgo Distribución and Endesa Distribución.
Primjedbe su dostavili UNESA (udruženje koje predstavlja distributere), Iberdrola Distribución, Union Fenosa Distribución, Enel Viesgo Distribución i Endesa Distribución.
Their observations largely overlap and will be dealt with together.
Njihove se primjedbe u velikoj mjeri preklapaju i na njih će se odgovarati zajednički.
Distributors (as represented by UNESA) make a distinction between pure distribution/commercial management activities, which they view as an SGEI, and supply at regulated tariffs, which according to them did not involve any State aid because it did not provide a financial advantage.
Distributeri (koje predstavlja UNESA) razlikuju čistu distribuciju/djelatnosti komercijalnog upravljanja, koje smatraju uslugom od općeg gospodarskog interesa i opskrbu po reguliranim tarifama, koja prema njihovu mišljenju ne uključuje državnu potporu jer njome nije omogućena financijska prednost.
Distributors could not refuse to supply regulated customers and could not acquire customers other than those opting for regulated tariffs.
Distributeri nisu mogli odbiti opskrbu reguliranih kupaca i nisu mogli privući kupce, osim onih koji su se odlučili za regulirane tarife.
Distributors could not offer auxiliary services either, whereas suppliers were free to establish their supply conditions.
Distributeri nisu mogli ni nuditi pomoćne usluge, dok su opskrbljivači slobodno određivali uvjete opskrbe.
The table below summarises the differences between free-market suppliers and distributors as regards retail sales of electricity [19]:
U tablici u nastavku navodi se sažetak razlika između opskrbljivača na slobodnom tržištu i distributera u pogledu maloprodaje električne energije [19]:
Obligation to supply
Obvezna opskrba
Potential market
Moguće tržište
Energy purchases
Nabave električne energije
Suppliers
Opskrbljivači
All Spanish users
Svi korisnici u Španjolskoj
Any mechanism
Svi mehanizmi
Distributors
Distributeri
Only users connected to their networks
Samo korisnici priključeni na njihove mreže
Via the pool or from special scheme generators
Na veleprodajnom tržištu ili od proizvođača u posebnom sustavu
Wholesale purchase price
Veleprodajna nabavna cijena
Sales price
Prodajna cijena
Profit margin
Profitna marža
Free
Slobodna
Margin on sales
Prodajna marža