natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is because the EEG-surcharge finances RES installations, whereas it is imposed on the consumption of RES electricity.
Razlog je taj što se EEG doplatkom financiraju postrojenja za energiju iz obnovljivih izvora, a on se naplaćuje na potrošnju električne energije iz obnovljivih izvora.
Even if the surcharge was to be considered to finance RES electricity, there would still be a difference between the electricity on which the surcharge is imposed and the electricity that the surcharge promotes.
Čak i kada bi se smatralo da se tim doplatkom financira električna energija iz obnovljivih izvora, i dalje bi postojala razlika između električne energije za koju se taj doplatak plaća i električne energije koja se tim doplatkom potiče.
The reason is that Germany's RES target, set by Article 3(3) and part A of Annex I to Directive 2009/28/EC, can only be fulfilled by RES electricity that has either been domestically produced or imported on the basis of a cooperation mechanism with the Member State where the electricity has been produced (Article 5(3) of that Directive).
Razlog je taj što se njemački cilj za obnovljive izvore energije – utvrđen člankom 3. stavkom 3. i dijelom A Priloga I. Direktivi 2009/28/EZ – može ispuniti jedino električnom energijom iz obnovljivih izvora koja je ili iz domaće proizvodnje ili je uvezena na temelju mehanizma suradnje s onom državom članicom u kojoj je ta električna energija bila proizvedena (članak 5. stavak 3. te Direktive).
Therefore, in the absence of a cooperation mechanism, any imported RES electricity does not count towards the target.
Stoga, izostane li mehanizam suradnje, uvozna električna energija iz obnovljivih izvora ne sudjeluje u ostvarivanju tog cilja.
From the perspective of the consumers, such electricity cannot therefore be considered to be similar to domestic RES electricity.
Sa stajališta potrošača takva se električna energija stoga ne može smatrati sličnom domaćoj električnoj energiji iz obnovljivih izvora.
As far as the green electricity privilege is concerned (§ 39 of the EEG-Act 2012), Germany claims that it cannot be considered to be discriminatory because it actually implements Directive 2009/28/EC.
Što se tiče povlastice za zelenu električnu energiju (članak 39. EEG-a iz 2012.), Njemačka tvrdi da se ona ne može smatrati diskriminirajućom zato što se njome zapravo provodi Direktiva 2009/28/EZ.
Directive 2009/28/EC sets a national target for the share of energy from renewable sources, and it allows the Member States to set up support schemes and measures of cooperation (Article 3(3)).
Direktivom 2009/28/EZ propisuje se nacionalni cilj za udio energije iz obnovljivih izvora i njome se omogućuje državama članicama da uspostave programe potpora i mjere suradnje (članak 3. stavak 3.).
Under Article 5(3) of the Directive, RES electricity that is produced domestically counts towards the target.
U skladu s člankom 5. stavkom 3. predmetne Direktive, električna energija iz obnovljivih izvora domaće proizvodnje sudjeluje u ostvarivanju toga cilja.
RES electricity produced in other Member States does in principle count towards the target when it is covered by a cooperation agreement between the Member States concerned.
Električna energija iz obnovljivih izvora proizvedena u ostalim državama članicama načelno sudjeluje u ostvarivanju toga cilja kada je popraćena sporazumom o suradnji između dotičnih država članica.
The conclusion of such agreements is not mandatory, but left to the Member States' discretion.
Sklapanje takvih sporazuma nije obvezno, nego je ostavljeno na slobodu odlučivanja dotičnih država članica.
According to Germany, it follows from those provisions of the Directive that Germany is entitled to support domestic RES electricity production only.
Prema Njemačkoj, iz tih odredaba predmetne direktive proizlazi da Njemačka ima pravo podupirati jedino domaću proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora.
It also follows from those provisions that Germany is not compelled either to grant access to its support scheme to RES electricity producers from other Member States, or to let such producers benefit from the green electricity privilege.
Iz tih odredaba isto tako proizlazi da Njemačka nije obvezna ni otvoriti proizvođačima električne energije iz obnovljivih izvora iz drugih država članica pristup svojemu programu potpora ni dopustiti tim proizvođačima da iskoriste povlasticu za zelenu električnu energiju.
In addition, Germany claims that if the green electricity privilege was made available to producers located in other Member States, there would be a risk that this would result in overcompensation of such producers, who could begin to cherry-pick between the different national support systems.
Osim toga, Njemačka tvrdi da bi, kada bi se povlastica za zelenu električnu energiju učinila dostupnom proizvođačima smještenima u ostalim državama članicama, postojao rizik od nastanka prekomjerne naknade za takve proizvođače koji bi počeli birati među raznim nacionalnim sustavima potpora.
It would also pose a threat to the financing mechanism of the EEG-Act 2012, since more and more non-domestic producers would want to make use of the green electricity privilege, and the amount of electricity on which the EEG-surcharge was actually imposed would continuously decrease, thereby eroding the base of the financing.
Također bi to bila prijetnja za financiranje mehanizma iz EEG-a iz 2012., jer bi sve više stranih proizvođača željelo iskoristiti povlasticu za zelenu električnu energiju, a iznos električne energije na koji bi se EEG doplatak doista primjenjivao stalno bi se smanjivao čime bi se urušio temelj tog financiranja.
This would in practice run counter to the objectives of Directive 2009/28/EC, which authorises the establishment of national support systems for the purposes of increasing renewable energy production.
Time bi se u praksi djelovalo suprotno ciljevima iz Direktive 2009/28/EZ, kojom se odobrava uspostavljanje nacionalnih sustava potpore u svrhu povećanja proizvodnje energije iz obnovljivih izvora.
This interpretation is confirmed, according to Germany, by the recent Ålands Vindkraft ruling [106].
Prema Njemačkoj, to je tumačenje potvrđeno nedavnom presudom u predmetu Ålands Vindkraft [106].
In that case, concerning a national system which provided for the award of tradable certificates to producers of green electricity solely in respect of green electricity produced in the territory of that Member State, the Court of Justice held that such a system constituted a measure having equivalent effects to quantitative restrictions on imports, in principle incompatible with the obligations resulting from Article 34 of the Treaty.
U tom je predmetu – koji se odnosi na jedan nacionalni sustav kojim se predviđa dodjeljivanje proizvođačima zelene električne energije certifikata kojima je moguće trgovati, samo za zelenu električnu energiju proizvedenu na području te države članice – Europski sud zauzeo stajalište da takav sustav čini mjeru koja ima jednake učinke kao i ograničenja količina uvoza i koja je u načelu neusklađena s obvezama koje proizlaze iz članka 34. Ugovora.
However, the system could be justified by overriding requirements relating to protection of the environment [107].
Međutim, taj se sustav može opravdati važnim razlozima koji se odnose na očuvanje okoliša. [107].
Finally, according to Germany, the EEG-surcharge does not constitute a charge within the meaning of either Article 30 or 110 of the Treaty.
Konačno, prema Njemačkoj, predmetni EEG doplatak ne čini pristojbu u smislu članka 30. ni članka 110. Ugovora.
Rather, it is a mere refund claim which the TSOs have against electricity suppliers, given that the TSOs are considered to perform services for the suppliers.
Umjesto toga, on je samo zahtjev za povrat koji OPS-i imaju prema dobavljačima električne energije, s obzirom na to da se smatra kako OPS-i vrše usluge za te dobavljače.
Germany refers to the case-law of the Court of Justice, according to which ‘a charge which is imposed on goods by reason of the fact that they cross a frontier may escape classification as a charge having equivalent effect as prohibited by the Treaty, if it relates to a general system of internal dues applied systematically and in accordance with the same criteria to domestic products, and imported or exported products alike, if it represents payment for a specific service actually and individually rendered to the trader of a sum in proportion to that service or, in certain circumstances, if it is levied on account of inspections carried out for the purpose of fulfilling obligations imposed by Community law’ [108].
Njemačka se poziva na sudsku praksu Europskog suda, prema kojoj se „za neku pristojbu koja se uvede za robu zbog činjenice da ona prelazi granicu može izbjeći klasifikacija kao pristojbe koja ima jednak učinak, što je zabranjeno Ugovorom, ako se ona odnosi na opći sustav unutarnjih pristojba koje se primjenjuju sustavno i u skladu s kriterijima na domaće proizvode kao i na uvozne i izvozne proizvode, ako ona predstavlja plaćanje – za neke posebne usluge koje se doista i pojedinačno izvrše dotičnom gospodarskom subjektu – određenog iznosa u razmjeru s tom uslugom ili, pod određenim okolnostima, ako se ona ubire na račun inspekcija koje se provode radi ispunjavanja obveza uvedenih pravom Unije” [108].
Germany considers the second and the third of the alternative criteria mentioned in the Court judgment to be fulfilled.
Njemačka smatra da su drugi i treći od alternativnih kriterija navedenih u toj presudi Suda ispunjeni.
First, Germany claims that the EEG-surcharge constitutes an adequate payment for a specific service rendered, namely the fact that the TSOs relinquish the renewable quality of the RES electricity transmitted, which is acquired by the electricity suppliers, as explained in recital 144 [109].
Kao prvo, Njemačka tvrdi da predmetni EEG doplatak čini odgovarajuće plaćanje posebne izvršene usluge, točnije činjenicu da ti OPS-i prepuštaju spomenutu obnovljivu kvalitetu prenesene električne energije iz obnovljivih izvora koju su stekli dotični dobavljači električne energije kao što je objašnjeno u uvodnoj izjavi 144. [109].
From Germany's point of view, by paying the EEG-surcharge to the TSOs, the electricity suppliers receive something in return, that is the fact that a share of the electricity comes from renewable energy sources.
S njemačke točke gledišta' plaćanjem EEG doplatka OPS-ima dotični dobavljači električne energije primaju nešto zauzvrat, a to je činjenica da jedan dio predmetne električne energije dolazi iz obnovljivih izvora energije.
Germany therefore argues that, contrary to the situation in the Essent case [110], where there was no service in return for the payments, the EEG-surcharge does correspond to a service rendered.
Njemačka stoga tvrdi kako, suprotno situaciji iz predmeta Essent [110], gdje nije postojala nikakva usluga zauzvrat tog plaćanja, predmetni EEG doplatak odgovara izvršenoj usluzi.
Secondly, the EEG-surcharge is allegedly imposed in order to fulfil obligations imposed by Union law, namely by Directive 2009/28/EC.
Kao drugo, predmetni je EEG doplatak navodno uveden kako bi se ispunile obveze uvedene pravom Unije, točnije Direktivom 2009/28/EZ.
The Commission cannot agree with the reasoning provided by Germany.
Komisija se ne može složiti s obrazloženjima koje je dostavila Njemačka.
First, while it is true that the EEG-surcharge finances the setup of renewable energy installations, it supports the production of the electricity generated in those installations.
Kao prvo, iako jest istina da se EEG doplatkom financira uspostavljanje postrojenja za energiju iz obnovljivih izvora, njime se podupire proizvodnja električne energije koja se dobiva u tim postrojenjima.
This is evidenced by the fact that the EEG-surcharge is levied per kilowatt-hour of electricity consumed.
Dokaz je tome činjenica da se EEG doplatak ubire prema kilovat satu potrošene električne energije.
Secondly, the similarity between domestically produced EEG electricity and imported EEG electricity cannot be altered by the mere fact that imported EEG electricity does not count towards the target set by Directive 2009/28/EC.
Kao drugo, sličnost između domaće proizvedene električne energije iz EEG-a i uvozne električne energije iz EEG-a ne može se promijeniti pukom činjenicom da uvezena električna energija iz EEG-a ne sudjeluje u ostvarivanju cilja utvrđenog Direktivom 2009/28/EZ.
According to the case-law of the Court, similarity has to be assessed ‘on the basis not of the criterion of the strictly identical nature of the products but on that of their similar and comparable use’ [111].
U skladu sa sudskom praksom Suda, sličnost se mora ocijeniti „ne na temelju kriterija strogo istovjetnog karaktera tih proizvoda nego kriterija njihove slične i usporedive upotrebe” [111]. Pitanje sličnosti mora se odvojiti od različitosti u tretmanu.
The question of similarity needs to be distinguished from the difference in treatment: A difference in treatment only exists in relation to imported electricity that would have been eligible under the EEG-Act 2012 if it had been produced in Germany.
Naime, razlika u tretmanu postoji samo u odnosu na uvoznu električnu energiju koja bi bila prihvatljiva u skladu s EEG-om iz 2012. da je bila proizvedena u Njemačkoj.
In that respect, the question whether imported RES electricity counts towards the target set by Directive 2009/28/EC is irrelevant.
U tom pogledu, pitanje sudjeluje li uvezena električna energija iz EEG-a u ostvarivanju cilja utvrđenog Direktivom 2009/28/EZ nije bitno.
Moreover, the Commission disagrees with Germany's assertion that the EEG-surcharge does not constitute a charge within the meaning of Articles 30 and 110 of the Treaty.
Osim toga, Komisija se ne slaže s Njemačkom tvrdnjom da predmetni EEG doplatak ne čini pristojbu u smislu članka 30. ni članka 110. Ugovora.
First, as the Court held in Essent, it is irrelevant for the application of Articles 30 and 110 of the Treaty that the charge is not levied by the State directly, but by the TSOs [112].
Kao prvo, kao što je Sud zauzeo stajalište u predmetu Essent, za primjenu članaka 30. i 110. Ugovora nije bitno što predmetnu pristojbu ne ubire izravno država, nego OPS-i [112].
Secondly, there appears to be no service or asset for which the EEG-surcharge paid by the electricity suppliers would constitute an adequate payment.
Kao drugo, pokazuje se da ne postoji nikakva usluga ni imovina za koje bi EEG doplatak koji plaćaju dotični dobavljači električne energije činio odgovarajuće plaćanje.
The renewable quality as such is of no avail to the electricity suppliers, given that it is transmitted separately from the actual EEG electricity.
Spomenuta obnovljiva kvaliteta kao takva nije od nikakve koristi za dotične dobavljače električne energije, s obzirom na to da se ona prenosi odvojeno od stvarne električne energije iz EEG-a.
The payments made by the suppliers are also not proportionate to the service rendered, since their payments differ according to how many non-privileged customers they have, whereas the supposed service rendered, namely that the electricity has renewable quality, is indivisible and the same for all.
Dotična plaćanja dobavljača isto tako nisu razmjerna izvršenoj usluzi jer se njihova plaćanja razlikuju u skladu s time koliko oni imaju klijenata bez povlastica, pri čemu se pretpostavljena izvršena usluga, točnije ta da predmetna električna energija ima obnovljivu kvalitetu, ne može dijeliti i ista je za sve.
Thirdly, the EEG-surcharge is not imposed on account of inspections, and it is also directly not imposed on account of obligations stemming from Union law.
Kao treće, predmetni EEG doplatak nije uveden na račun inspekcija, a isto tako nije izravno uveden na račun obveza koje proizlaze iz prava Unije.
Directive 2009/28/EC obliges Germany to introduce measures to ensure a steady increase in the share of energy from renewable sources (Article 3(2) of the Directive); the implementation is left to Germany's discretion, both as regards the specific measures (Article 3(3) of the Directive) and the way in which they are financed.
Direktivom 2009/28/EZ Njemačka se obvezuje na uvođenje mjera za osiguravanje stabilnog povećanja udjela energije iz obnovljivih izvora (članak 3. stavak 2. predmetne Direktive). Provedba toga ostavljena je na slobodu odlučivanja Njemačkoj, s obzirom i na dotične posebne mjere (članak 3. stavak 3. predmetne Direktive) i na način na koji se one financiraju.
As the Commission held in its Opening Decision, Articles 30 and 110 only prohibit the financing of a support scheme for national production by means of a discriminatory charge imposed on imported products.
Kao što je Komisija zauzela stajalište u svojoj Odluci o pokretanju postupka, člancima 30. i 110. samo se zabranjuje financiranje programa potpora za nacionalnu proizvodnju putem diskriminirajuće pristojbe koja se uvodi na uvozne proizvode.
They do not oblige the Member State to extend the benefit of the support scheme to imported products.
Njima se dotične države članice ne obvezuju na širenje predmetne koristi toga programa potpora na uvozne proizvode.
This Decision, like previous decisions on national support schemes for renewable energy [113], does not put into question the fact that support under the EEG-Act 2012 is limited to national production.
Tom se Odlukom, kao i prethodnim odlukama o nacionalnim programima potpora za energiju iz obnovljivih izvora [113] ne postavlja pitanje ograničenja te potpore u skladu s EEG-om iz 2012. na nacionalnu proizvodnju.
However, when drafting their support schemes, Member States may not introduce discriminatory charges within the meaning of Articles 30 and 110 of the Treaty.
Međutim, prilikom osmišljavanja svojih programa potpora, države članice ne smiju uvesti diskriminirajuće pristojbe u smislu članaka 30. i 110. Ugovora.
The Ålands Vindkraft ruling does not alter the assessment regarding Articles 30 and 110 of the Treaty.
Presudom u predmetu Ålands Vindkraft ne mijenja se ocjena s obzirom na članke 30. i 110. Ugovora.
First, the sole question in that case was whether a national support system for renewable energy producers needed to be accessible for producers located in other Member States (the Court held that this was not the case).
Kao prvo, jedino pitanje u tom predmetu bilo je mora li nacionalni sustav potpora proizvođača energije iz obnovljivih izvora biti dostupan proizvođačima smještenima u ostalim državama članicama (Sud je zauzeo stajalište da nije tako).
The judgment was not concerned with the question whether, in addition, such a national support system may be financed through a discriminatory charge imposed also on economic operators located in other Member States.
Tom se presudom nije dodatno obuhvaćalo pitanje može li se takav nacionalni sustav potpore financirati putem diskriminirajuće pristojbe koja se uvodi ujedno i gospodarskim subjektima smještenima u ostalim državama članicama.
Secondly, at the request of the Swedish court, the Court provided an interpretation of Article 34 on quantitative restrictions to the free movement of goods; the reference for a preliminary ruling was not concerned with Articles 30 and 110 on discriminatory duties and taxes, in respect of which, consequently, the Court said nothing.
Kao drugo, na zahtjev švedskoga suda, Sud je pružio tumačenje članka 34. o količinskim ograničenjima slobodnog kretanja roba. Zahtjevom za prethodnu odluku nisu uzeti u obzir članci 30. i 110. o diskriminirajućim pristojbama i porezima, zbog čega se s obzirom na njih Sud nije uopće izjašnjavao.
Thirdly, the Court found that Sweden's refusal to grant the claimant access to its certificate system, while constituting a measure having equivalent effect to a quantitative restriction, was justified by grounds of environmental policy and proportionate in achieving that environmental policy objective [114].
Kao treće, Sud je utvrdio kako je odbijanje Švedske da omogući dotičnom podnositelju zahtjeva pristup svojemu sustavu certifikata, koji čini mjeru s jednakim učinkom kao i količinska ograničenja, bilo opravdano na temelju politike zaštite okoliša i razmjerno u ostvarivanju cilja te politike zaštite okoliša [114].
However, discriminatory measures that infringe Articles 30 and 110 are not justifiable, even on environmental grounds: the Commission can see no instance where environmental protection (or, for that matter, any other overriding requirement of general interest) could be furthered by the imposition of a pecuniary obligation that would make economic operators in other Member States pay more than their domestic competitors.
Međutim, diskriminirajuće mjere kojima se krše članci 30. i 110. nisu opravdane, pa ni na temelju zaštite okoliša. Naime, Komisija ne vidjeti nikakvu mogućnost u kojoj bi zaštita okoliša (ili, u tome slučaju, bilo kakav drugi važan razlog od općeg interesa) mogla biti unaprijeđena uvođenjem novčanih obveza zbog kojih bi gospodarski subjekti iz ostalih država članica plaćali više od njihovih domaćih konkurenata.
However, while maintaining its position that the EEG-surcharge does not infringe Articles 30 and 110 of the Treaty, Germany has provided a commitment to invest in interconnectors and similar European energy projects (see description in recital 19).
Međutim, uz to što je zadržala svoje stajalište da se predmetnim EEG doplatkom ne krše članci 30. i 110. Ugovora, Njemačka je dostavila preuzetu obvezu za investiranje u interkonektore i slične europske energetske projekte (vidjeti opis u uvodnoj izjavi 19.).
Those investments would be equivalent to the estimated amount of alleged discrimination.
Ta bi ulaganja bila u protuvrijednosti procijenjenog iznosa navodnih diskriminacija.
The usual remedy for violations of Articles 30 and 110 of the Treaty is reimbursement of the charges imposed.
Uobičajena mjera koja se poduzima zbog povrede članaka 30. i 110. Ugovora nadoknada je uvedenih pristojba.
However, the reinvestment of the share of the revenue from a parafiscal levy that was collected from imports into projects and infrastructure that specifically benefits imports has been recognised by the Commission as being a suitable remedy to historical potential discrimination under Articles 30 and 110 of the Treaty [115].
Međutim, Komisija je predmetno reinvestiranje dotičnog dijela tih prihoda od parafiskalne pristojbe ubrane od uvoza, u projekte i infrastrukturu koji posebno koriste uvozima prepoznala kao prikladnu korektivnu mjeru za moguće ranije diskriminacije u skladu s člancima 30. i 110. Ugovora [115].
To determine the share of past revenue from the EEG-surcharge that needs to be allocated to such investments, the first step is to estimate the imports of eligible EEG electricity into Germany.
Kako bi se odredio dio prošlih prihoda od EEG doplatka koji se mora namijeniti takvih ulaganjima, prvi je korak procijeniti uvoze prihvatljive električne energije iz EEG-a u Njemačku.
The second step is to evaluate the extent to which imported green electricity was discriminated against.
Drugi je korak procijeniti razmjer u kojemu je uvozna zelena električna energija bila negativno diskriminirana.
The discrimination lies in the fact that, although both domestic EEG electricity production and EEG imports contribute to the EEG-surcharge, it is only domestic EEG electricity production that benefits from it (within the limits of eligibility conditions).
Ta diskriminacija počiva na činjenici da, iako i domaća proizvodnja električne energije iz EEG-a i uvozi takve energije doprinose EEG doplatku, samo domaća proizvodnja električne energije iz EEG-a ima od njega i koristi (što je ograničeno uvjetima prihvatljivosti).
As such, the discrimination can be measured by the level of the EEG-surcharge faced by imported EEG electricity.
Kao takva, ta se diskriminacija može mjeriti razinom EEG doplatka s kojim se suočava uvozna električna energija iz EEG-a.