natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It maintains that it is clear from the Award that the value of the damages was established by the Tribunal on the basis of the economic advantages that the claimants would have obtained if the incentives had been maintained.
Tvrdi da je iz Odluke jasno da je Sud vrijednost odštete utvrdio na temelju ekonomske prednosti koju bi podnositelji zahtjeva ostvarili da su poticaji ostali na snazi.
Third, as regards the claimants’ assertion that they had not been and are not being properly involved in the State aid investigation, Romania denies that it failed to immediately forward the opening decision to the claimants.
Treće, u pogledu tvrdnje podnositelja zahtjeva da nisu bili i da nisu na pravilan način uključeni u istragu državne potpore, Rumunjska poriče da je propustila podnositeljima zahtjeva proslijediti odluku o otvaranju postupka.
It further asserts that Romania is under no legal obligation to involve the claimants more fully than is and has been the case.
U nastavku izjavljuje da Rumunjska nema nikakvu pravnu obvezu da podnositelje zahtjeva više uključi u postupak nego što je to do sada bio slučaj.
Article 107(1) of the Treaty provides that ‘aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Člankom 107. stavkom 1. Ugovora propisuje se da je „potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj, nespojiva je s unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama”.
Accordingly, a measure constitutes State aid if the following four cumulative conditions are met:
Prema tome, mjera čini državnu potporu ako je ispunjen svaki od sljedeća četiri uvjeta:
the measure must confer a selective economic advantage upon an undertaking,
mjerom se poduzetniku osigurava selektivna ekonomska prednost,
the measure must be imputable to the state and financed through state resources,
mjera se može pripisati državi i financira se iz državnih sredstava,
the measure must distort or threaten to distort competition,
mjerom se narušava ili prijeti da će se narušiti tržišno natjecanje,
the measure must have the potential to affect trade between Member States.
mjerom se može utjecati na trgovinu među državama članicama.
The Commission stresses that the notion of State aid is an objective and legal concept defined directly by the Treaty.
Komisija naglašava da je pojam državne potpore objektivan i pravni koncept definiran izravno u Ugovoru.
To establish whether a particular measure constitutes State aid depends not on the intentions or justifications of the Member States when granting it, but on the effects of the measure in question [49].
Čini li neka konkretna mjera državnu potporu ne ovisi samo o namjerama ili opravdanjima država članica kada je dodjeljuju nego i o učincima predmetne mjere [49].
The CJEU has consistently defined undertakings as entities engaged in an economic activity, regardless of their legal status and the way in which they are financed [50].
Sud Europske unije ustaljeno definira koncept poduzetnika kao subjekt koji se bavi gospodarskom djelatnosti, bez obzira na pravni status i na način na koji se financira [50].
The classification of a particular entity thus depends entirely on the nature of its activities.
Prema tome, svrstavanje pojedinih subjekata u poduzetnike ovisi u potpunosti o prirodi njihovih djelatnosti.
Separate legal entities may be considered to form one economic unit for the purpose of the application of State aid rules.
Za potrebe primjene pravila o državnim potporama može se smatrati da zasebni pravni subjekti čine jednu gospodarsku jedinicu.
That economic unit is then considered to be the relevant undertaking.
Tada se smatra da je ta gospodarska jedinica relevantni poduzetnik.
As the CJEU has previously held, ‘[i]n competition law, the term “undertaking” must be understood as designating an economic unit […] even if in law that economic unit consists of several persons, natural or legal.’ [51] To determine whether several entities form an economic unit, the CJEU looks at the existence of a controlling share or functional, economic or organic links [52].
Kao što je Sud Europske unije prethodno iznio svoje stajalište, „[u] pravu tržišnog natjecanja izraz ‚poduzetnik’ mora se smatrati izrazom kojim se označava gospodarska jedinica […] čak i ako se u pravu ta gospodarska jedinica sastoji od nekoliko osoba, bilo fizičkih ili pravnih.” [51]. Da bi odredio čini li nekoliko subjekata gospodarsku jedinicu, Sud Europske unije gleda na postojanje kontrolnog udjela ili funkcionalnih, ekonomskih ili organskih veza [52].
The claimants in the arbitration proceedings giving rise to the Award are the brothers Ioan Micula and Viorel Micula and three companies owned by them (S.C. European Food SA, S.C. Starmill S.R.L., and S.C. Multipack).
Podnositelji zahtjeva u arbitražnom postupku uslijed kojeg je donesena Odluka su braća Ioan Micula i Viorel Micula te tri trgovačka društva u njihovom vlasništvu (S. C. European Food S.A., S.C. Starmill S.R.L. i S.C. Multipack).
It is clear that the three companies are engaged in economic activities, as they specialise in industrial manufacturing of food products, milling products, and plastic packaging, respectively.
Jasno je da se ta tri trgovačka društva bave gospodarskom djelatnosti s obzirom na to da su specijalizirana za industrijsku proizvodnju prehrambenih proizvoda, proizvoda mlinarstva, odnosno plastične ambalaže.
The three companies therefore constitute undertakings.
Prema tome, ta tri trgovačka društva čine poduzetnika.
This characterisation is not disputed by the claimants.
Podnositelji zahtjeva tu tvrdnju ne smatraju spornom.
The claimants maintain, however, that the Micula brothers themselves cannot, as natural persons, be considered to constitute undertakings for the purposes of Article 107(1) of the Treaty, and that accordingly funds paid out to them in implementation or execution of the Award would not constitute State aid.
Međutim, podnositelji zahtjeva tvrde da se ne može smatrati da sama braća Micula, kao fizičke osobe, čine poduzetnika u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora te da prema tome sredstva koja su im isplaćena u provedbi ili izvršenju Odluke ne čine državnu potporu.
In particular, the interests of the Micula brothers are said not to coincide with those of the three corporate claimants.
Osobito je naglašeno da se interesi braće Micula ne podudaraju s interesima tri korporativna podnositelja zahtjeva.
The Commission finds, however, that the three companies and the Micula brothers together constitute a single economic unit for the purpose of the application of the State aid rules.
Komisija, međutim, smatra da ta tri trgovačka društva i braća Micula zajedno čine jednu gospodarsku jedinicu za potrebe primjene pravila o državnim potporama.
This economic unit is therefore considered the relevant undertaking.
Prema tome, smatra se da je ta gospodarska jedinica relevantni poduzetnik.
This finding relies, first, on the fact that the Micula brothers have, directly or indirectly, virtually exclusive ownership of the three corporate claimants, thus demonstrating a controlling interest over those companies.
Taj zaključak počiva najprije na činjenici da je vlasništvo nad tri korporativna podnositelja zahtjeva, izravno ili neizravno, gotovo isključivo u rukama braće Micula, iz čega je vidljivo da oni imaju kontrolni interes u tim trgovačkim društvima.
Second, this finding takes into account that the corporate claimants form part of a larger group of companies, the European Food and Drinks Group (‘EFDG’).
Drugo, tim se zaključkom u obzir uzima činjenica da korporativni podnositelji zahtjeva čine dio veće skupine trgovačkih društava, European Food and Drinks Group („EFDG”).
During the arbitral proceedings, the Micula brothers also claimed compensation for other companies forming part of EFDG that allegedly suffered losses as a result of Romania’s actions giving rise to the proceedings.
Tijekom arbitražnog postupka braća Micula tražila su naknadu štete i za druga trgovačka društva koja čine dio EFDG-a koji je navodno pretrpio gubitke zbog mjera koje je poduzela Rumunjska i zbog kojih je došlo do postupka.
In fact, rather than claiming and quantifying separate losses for each corporate claimant and the two individual claimants, the claimants based their application for compensation on the losses allegedly suffered by EFDG as a whole.
Zapravo, umjesto da zatraže i zasebno kvantificiraju gubitke svakog korporativnog podnositelja zahtjeva i dvojice pojedinačnih podnositelja zahtjeva, podnositelji zahtjeva temeljili su svoj zahtjev za naknadu štete na gubicima koje je navodno pretrpio EFDG kao cjelina.
After examining the ownership structure of EFDG and determining that the Micula brothers, directly or indirectly, owned at least 99,96 % of the all companies in EFDG for which the Micula brothers claimed damages (these are European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L), the Tribunal accepted this approach and allowed the claimants to seek compensation for the losses of EFDG as a whole [53].
Nakon što je ispitao vlasničku strukturu EFDG-a i utvrdio da braća Micula, izravno ili neizravno, posjeduju najmanje 99,96 % svih trgovačkih društava u sastavu EFDG-a za koja su braća Micula tražili odštetu (to su European Drinks S.A., Rieni Drinks S.A., Scandic Distilleries S.A., Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L), Sud je prihvatio taj pristup i dopustio podnositeljima zahtjeva da traže naknadu štete za gubitke EFDG-a kao cjeline [53].
This behaviour of the claimants during the arbitral proceedings and the corresponding determinations of the Tribunal demonstrate that the Micula brothers and the three corporate claimants, as well as the aforementioned companies forming part of EFDG, form a single economic unit with a single economic interest.
Takvo ponašanje podnositeljâ zahtjeva tijekom arbitražnog postupka i odgovarajući zaključci Suda pokazuju da braća Micula i tri korporativna podnositelja zahtjeva, kao i prethodno spomenuta trgovačka društva u sastavu EFDG-a, čine jednu gospodarsku jedinicu s jedinstvenim gospodarskim interesom.
Third, the characterisation of the Micula brothers and their companies as one economic unit is further reinforced by how the Award eventually awarded compensation to them.
Treće, karakterizacija braće Micula i njihovih trgovačkih društava kao jedne gospodarske jedinice podupire se i načinom na koji im je naposljetku Odlukom dodijeljena naknada štete.
Rather than apportioning compensation individually to each of the five claimants, the Award awarded the compensation to them ‘collectively’ on the basis of a ‘common entitlement’.
Umjesto da se naknada štete podijeli pojedinačno svakom od petorice podnositelja zahtjeva, Odlukom im je naknada štete dodijeljena „zbirno” na temelju „zajedničkog prava” na naknadu štete.
The fact that the five claimants together (i.e., including the corporate claimants) asked the Tribunal to award all compensation only to the Micula brothers shows that the corporate claimants have no autonomy vis-à-vis the Micula brothers.
Iz činjenice da su petorica podnositelja zahtjeva zajedno (tj. i korporativni podnositelji zahtjeva) od Suda zatražili da se naknada štete dodijeli samo braći Micula vidljivo je da korporativni podnositelji zahtjeva nemaju autonomiju u odnosu na braću Micula.
The Tribunal finally allowed each claimant to recover the entire amount of compensation awarded, and then to allocate that compensation among the claimants however they deem fit, regardless of the damages actually sustained by each claimant.
Sud je naposljetku dopustio svakom podnositelju zahtjeva da naplati čitavi iznos dodijeljene naknade štete, a potom da se ta naknada štete razdijeli među podnositeljima zahtjeva prema njihovom nahođenju, bez obzira na štetu koju je svaki podnositelj zahtjeva u stvarnosti pretrpio.
The foregoing conclusion is not affected by the claimants’ argument that the present case must be distinguished from the Hydrotherm judgment, as the natural person in that case was a partner personally liable for the financial obligations of the various companies with which he was considered to constitute a single economic unit, whereas the Micula brothers are not so personally liable.
Na prethodni zaključak nisu utjecale tvrdnje podnositelja zahtjeva da se ovaj predmet mora razlikovati od presude u predmetu Hydrotherm jer je fizička osoba u tom predmetu bila partner koji je bio osobno odgovoran za financijske obveze različitih trgovačkih društava s kojima se smatralo da čini jedinstvenu gospodarsku jedinicu, dok braća Micula nisu osobno odgovorni u tolikoj mjeri.
In response, the Commission recalls that in the relevant paragraphs of its Hydrotherm judgment the CJEU did not mention the personal liability of the natural person in question at all; rather, the CJEU limited itself to pointing out that the natural person in question ‘has complete control’ of the companies in question [54].
U svojem odgovoru Komisija podsjeća da u relevantnim stavcima svoje presude Sud Europske unije u predmetu Hydrotherm uopće nije spominjao osobnu odgovornost predmetne fizičke osobe, nego se umjesto toga ograničio na isticanje činjenice da predmetna fizička osoba „ima potpunu kontrolu” nad predmetnim trgovačkim društvima [54].
As already mentioned, by virtue of their ownership the Micula brothers similarly have complete control over the corporate claimants, and in fact the other relevant EFDG companies.
Kao što je već spomenuto, braća Micula temeljem svojeg vlasništva na sličan način imaju potpunu kontrolu nad korporativnim podnositeljima zahtjeva i zapravo nad ostalim relevantnim trgovačkim društvima EFDG-a.
The Commission also considers, contrary to the assertions of the claimants, that the logic underpinning the Cassa di Risparmio di Firenze judgment is equally applicable in this case.
Komisija, za razliku od podnositelja zahtjeva, smatra i da je logika u pozadini presude u predmetu Cassa di Risparmio di Firenze jednako primjenjiva i u ovom predmetu.
In that judgment, the CJEU recognised that an economic activity can be exercised by an entity directly or indirectly, through controlling an operator as part of an economic unit which they form together.
U toj presudi Sud Europske unije priznao je da se gospodarskom djelatnosti subjekt može baviti i izravno ili neizravno kontrolirajući operatora kao dio gospodarske jedinice koju zajedno čine.
Although the CJEU acknowledges that the mere fact of holding shares, even controlling shareholdings, is insufficient to characterise as economic an activity of the entity holding those shares when it gives rise only to the exercise of the rights attached to the status of shareholder or member, as well as the receipt of dividends, which are merely the fruits of the ownership of an asset, it is clear that the present situation is different.
Iako Sud Europske unije priznaje da sama činjenica da netko posjeduje dionice, pa čak i kontrolni paket, nije dovoljna da se to okarakterizira kao gospodarska djelatnost subjekta koji posjeduje te dionice ako uslijed tog posjedovanja dolazi samo do iskorištavanje pravâ koja proizlaze iz statusa dioničara ili člana, kao i primanje dividendi, što su tek plodovi vlasništva nad imovinom, jasno je da je predmetna situacija drugačija.
Indeed, according to the CJEU ‘an entity which, owning controlling shareholdings in a company, actually exercises that control by involving itself directly or indirectly in the management thereof must be regarded as taking part in the economic activity carried on by the controlled undertaking.’ [55] The CJEU was also concerned to point out that ‘simple separation of an undertaking into two different entities’ cannot be sufficient to circumvent State aid rules [56].
Doista, prema Sudu Europske unije „za subjekt koji na temelju kontrolnog paketa dionica u nekom trgovačkom društvu doista provodi tu kontrolu na način da se izravno ili neizravno uključi u upravljanje tim trgovačkim društvom mora se smatrati da sudjeluje u gospodarskoj djelatnosti koju provodi kontrolirani poduzetnik.” [55]. Sud Europske unije nije propustio istaknuti da „jednostavno razdvajanje poduzetnika na dva različita subjekta” ne može biti dovoljno da bi se izbjegla pravila o državnoj potpori [56].
This rationale also applies where one of the two entities concerned is a natural person.
To se obrazloženje primjenjuje i kada je jedan od dva predmetna subjekta fizička osoba.
Otherwise granting aid to a natural person who is the controlling shareholder of an undertaking would not be considered to constitute State aid, even though the natural person could use that aid for the benefit of the undertakings which it controls.
U suprotnom dodjela potpore fizičkoj osobi koja je većinski dioničar poduzetnika ne bi se smatralo državnom potporom, čak i ako bi ta fizička osoba tu potporu mogla iskoristiti na korist poduzetnika nad kojim ima kontrolu.
Indeed, in the present case, it cannot make any difference for the purposes of applying the State aid rules whether the compensation collectively awarded to all five claimants by the Tribunal is paid out to the Micula brothers or to the companies owned by them.
Doista, u ovome predmetu za potrebe primjene pravila o državnim potporama svejedno je je li naknada štete koju je Sud dodijelio zbirno svoj petorici podnositelja zahtjeva isplaćena braći Micula ili trgovačkim društvima u njihovom vlasništvu.
In conclusion, the Commission finds that the Micula brothers and the three corporate claimants together form a single economic unit that constitutes an undertaking for the purpose of applying Article 107(1) of the Treaty.
Zaključno, Komisija smatra da su braća Micula i trojica korporativnih podnositelja zahtjeva zajedno jedinstvena gospodarska jedinica koja čini poduzetnika za potrebe primjene članka 107. stavka 1. Ugovora.
The other EFDG companies for whose alleged losses the Micula brothers were awarded compensation by virtue of the Award (European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L) [57] likewise form part of this single economic unit.
Ostala trgovačka društva EFDG-a za čije je navodne gubitke braći Micula Odlukom dodijeljena naknada štete (European Drinks S.A., Rieni Drinks S.A., Scandic Distilleries S.A., Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L) [57] isto tako čine dio te jedinstvene gospodarske jedinice.
The final beneficiary of the aid measure is this single economic unit, made up of the five claimants and those EFDG companies.
Konačni korisnik mjere potpore je ta jedinstvena gospodarska jedinica sastavljena od petorice podnositelja zahtjeva i tih trgovačkih društava EFDG-a.
Economic advantage (1)
Ekonomska prednost 1.
An advantage, as required by Article 107(1) of the Treaty, is any economic benefit which an undertaking would not have obtained under normal market conditions, i.e. in the absence of the state intervention [58].
Prednost, kako stoji u članku 107. stavku 1. Ugovora, svaka je ekonomska korist koju poduzetnik ne bi primio u uobičajenim tržišnim uvjetima, odnosno da nije bilo intervencije države.
The precise form of the measure is irrelevant for establishing whether it confers an economic advantage on the undertaking.
Točni oblik mjere nije bitan da bi se utvrdilo je li njome poduzetniku dodijeljena ekonomska prednost.
The notion of advantage includes, for example, all situations where undertakings are relieved of inherent costs of their economic activities.
Pojam prednosti uključuje, primjerice, sve situacije u kojima je poduzetnih oslobođen od uobičajenih troškova svoje gospodarske djelatnosti.
By the Award, the Tribunal has awarded the claimants compensation of RON 376433229 plus interest against Romania.
Sud je Odlukom podnositeljima zahtjeva dodijelio naknadu štete u iznosu od 376433229 RON plus kamate koju bi trebala isplatiti Rumunjska.
To fully understand why the implementation or execution of the Award grants the claimants an economic advantage, it is first instructive to examine on which basis the Tribunal determined that compensation should be paid out to the claimants in that Award.
Kako bi se u potpunosti razumjelo zašto se provedbom ili izvršenjem Odluke podnositeljima zahtjeva dodjeljuje ekonomska prednost, dobro je prvo ispitati na temelju čega je Sud u toj Odluci utvrdio da bi se podnositeljima zahtjeva trebala isplatiti naknada štete.
After it had decided that Romania had breached the BIT, the Tribunal explained that damages had to be awarded on the basis of the principle that ‘the claimant must be placed back in the position it would have been “in all probability” but for the international wrong’ [59].
Nakon što je odlučio da je Rumunjska prekršila BIT, Sud je objasnio da se mora dodijeliti odšteta na temelju načela da se „podnositelja zahtjeva mora vratiti u onaj položaj u kojem bi ‚najvjerojatnije’ bio da nije bilo međunarodne štete” [59].
It further explained that only losses that are causally linked to the act constituting the international wrong could be compensated by means of damages, and that ‘all of the violations of the BIT alleged by the Claimants arise from the same fact: the premature revocation of the [EGO 24] incentives or in direct connection with that premature revocation’ [60].
U nastavku je objasnio da se samo gubici koji su posljedično povezani s djelom uslijed kojeg je nastala međunarodna šteta mogu nadoknaditi odštetom te da „svi prekršaji BIT-a koje navode podnositelji zahtjeva proizlaze iz iste činjenice: preuranjenog ukidanja poticaja [iz EGO-a 24.] ili su u izravnoj vezi s tim preuranjenim ukidanjem” [60].
In assessing the precise compensation due to the claimants, the Tribunal took into account whether losses were in reality incurred and whether they were directly related to the revocation of the incentive scheme.
Prilikom procjenjivanja točnog iznosa odštete za podnositelje zahtjeva Sud je uzeo u obzir jesu li gubici nastali u stvarnosti i jesu li izravno povezani s ukidanjem programa poticaja.
For instance, with regard to the damages awarded for the increased price of sugar, the Tribunal held [61]: ‘Both the existence of the damage and the causal link between the revocation of the incentives and the damage suffered have been adequately proved. There is no dispute that, as a result of the revocation of the Raw Materials Incentive, the Claimants were required to pay an increased amount for the sugar they purchased after February 2005’.
Primjerice, u pogledu odštete za povećanu cijenu šećera Sud smatra sljedeće [61]: „Na odgovarajući je način dokazano postojanje štete kao i uzročna veza između ukidanja poticaja i pretrpljene štete. Nije sporno da su kao posljedicu ukidanja olakšice za sirovine podnositelji zahtjeva morali platiti veću cijenu za šećer koji su kupili nakon veljače 2005.”
In light of these considerations, it is clear that through the implementation or execution of the Award, Romania grants the claimants an amount corresponding exactly to the advantages foreseen under the abolished EGO 24 scheme from the moment it was repealed (22 February 2005) until its scheduled expiry (1 April 2009).
U svjetlu tih razmatranja jasno je da provedbom ili izvršenjem Odluke Rumunjska podnositeljima zahtjeva dodjeljuje iznos koji točno odgovara prednostima predviđenim u okviru ukinutog programa EGO 24. od trenutka njegovog ukidanja (22. veljače 2005.) do njegovog predviđenog isteka (1. travnja 2009.).
In effect, the implementation or execution of the Award re-establishes the situation the claimants would have, in all likelihood, found themselves in if the EGO 24 scheme had never been repealed.
Provedbom ili izvršenjem odluke zapravo se ponovno uspostavlja situacija u kojoj bi podnositelji zahtjeva najvjerojatnije bili da nije došlo do ukidanja programa EGO 24.