natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Change of the concentration of the test substance in/on the worms is monitored throughout both phases of the test.
Promjena koncentracije ispitivane tvari u/na crvima prati se tijekom obiju faza ispitivanja.
During the uptake phase, measurements are made until BAF has reached a plateau or steady state.
Tijekom faze apsorpcije mjerenja se vrše dok BAF ne postigne plato ili stabilno stanje.
By default, the duration of the uptake phase should be 28 days.
Prema zadanim postavkama faza apsorpcije trebala bi trajati 28 dana.
Practical experience has shown that a 12 to 14-day uptake phase is sufficient for several stable, neutral organic substances to reach steady-state (6)(8)(9).
Praktična iskustva pokazala su da je faza apsorpcije u trajanju od 12 do 14 dana dovoljna da nekoliko stabilnih, neutralnih organskih tvari postigne stabilno stanje (6)(8)(9).
However, if the steady state is not reached within 28 d, the elimination phase is started by transferring exposed oligochaetes to vessels containing the same medium without the test substance.
Međutim, ako se unutar 28 dana ne postigne stabilno stanje, prijenosom izloženih oligoheta u posude koje sadržavaju isti medij bez ispitivane tvari pokreće se faza eliminacije.
The elimination phase is terminated when either the 10 % level of the concentration measured in the worms on day 28 of the uptake phase is reached, or after a maximum duration of 10 d. The residue level in the worms at the end of the elimination phase is reported as an additional endpoint, e.g. as Non-eliminated residues (NER).
Faza eliminacije završava ili kada se postigne 10 % razine koncentracije izmjerene u crvima 28. dana faze apsorpcije ili nakon maksimalnog trajanja od deset dana. Kao dodatni krajnji učinak, odnosno kao neeliminirani ostaci (NER), navodi se razina ostataka u crvima na kraju faze eliminacije.
The bioaccumulation factor (BAFss) is calculated preferably both as the ratio of concentration in worms (Ca) and in the sediment (Cs) at apparent steady state, and as a kinetic bioaccumulation factor, BAFK as the ratio of the rate constant of uptake from sediment (ks) and the elimination rate constant (ke) assuming first-order kinetics.
Faktor bioakumulacije (BAFss) po mogućnosti se izračunava i kao omjer koncentracije u crvima (Ca) i u sedimentu (Cs) u očigledno stabilnom stanju te kao faktor kinetičke bioakumulacije, BAFK, kao omjer konstante brzine apsorpcije iz sedimenta (ks) i konstante brzine eliminacije (ke) pod pretpostavkom kinetike prvog reda.
If a steady state is not reached within 28 days, calculate BAFK from the uptake rate and elimination rate constant(s).
Ako se unutar 28 dana ne postigne stabilno stanje, izračunajte BAFK iz konstanti brzine apsorpcije i brzine eliminacije.
For calculation see Appendix 2.
Za izračun vidi Dodatak 2.
If first-order kinetics are not applicable, more complex models should be employed (Appendix 2 and reference (25).
Ako se ne može primijeniti kinetika prvog reda, potrebno je primijeniti složenije modele (Dodatak 2. i referenca (25.)).
If a steady state is not achieved within 28 days, the uptake phase may optionally be extended subjecting groups of exposed worms — if available — to further measurements until steady state is reached;
Ako se stabilno stanje ne postigne unutar 28 dana, faza apsorpcije može se fakultativno produžiti podvrgavanjem skupina izloženih crva. ako ih ima, daljnjim mjerenjima dok se ne postigne stabilno stanje.
in parallel, the elimination phase should nevertheless be started on day 28 of the uptake phase.
Istodobno, faza eliminacije trebala bi, neovisno o svemu, započeti 28. dana faze apsorpcije.
The uptake rate constant, the elimination rate constant (or constants, where more complex models are involved), the kinetic bioaccumulation factor (BAFK), and where possible, the confidence limits of each of these parameters are calculated from computerised model equations (see Appendix 2 for models).
Konstanta brzine apsorpcije, konstanta (ili konstante, kada su obuhvaćeni složeniji modeli) brzine eliminacije, faktor kinetičke bioakumulacije (BAFK) te, kad je to moguće, granice pouzdanosti svih tih parametara izračunavaju se iz jednadžbi kompjutoriziranog modela (za modele vidi Dodatak 2.).
The goodness of fit of any model can be determined from the correlation coefficient or the coefficient of determination (coefficients close to 1 indicate a good fit).
Ispravnost usklađenosti bilo kojeg modela može se odrediti iz koeficijenta korelacije ili koeficijenta određivanja (koeficijenti blizu jedinice znak su dobre usklađenosti).
To reduce variability in test results for organic substances with high lipophilicity, bioaccumulation factors should be expressed additionally in relation to the lipid content of the test organisms and to the organic carbon content (TOC) in the sediment (biota-sediment accumulation factor or BSAF in kg sediment TOC kg– 1 worm lipid content).
Da bi se smanjila varijabilnost rezultata ispitivanja za organske tvari visoke lipofilnosti, faktore bioakumulacije potrebno je dodatno izraziti u odnosu na sadržaj lipida ispitivanih organizama i na sadržaj organskog ugljika (TOC) u sedimentu (faktor akumulacije biota-sediment ili BSAF kg sedimenta TOC kg– 1 sadržaja lipida u crvima).
This approach is based on experiences and theoretical correlations for the aquatic compartment, where — for some chemical classes — there is a clear relationship between the potential of a substance to bioaccumulate and its lipophilicity, which has been well established for fish as model organisms (14)(25)(27).
Ovaj pristup temelji se na iskustvima i teoretskim korelacijama za vodeni odjeljak kada za neke kemijske razrede postoji jasna veza između potencijala tvari za bioakumulaciju i njezine lipofilnosti, koja je dobro poznata za ribe kao organizme modele (14)(25)(27).
There is also a relationship between the lipid content of the test fish and the observed bioaccumulation of such substances.
Postoji i veza između sadržaja lipida u ispitivanim ribama i opažene bioakumulacije takvih tvari.
For benthic organisms, similar correlations have been found (15)(16)(17)(18).
Slične su korelacije utvrđene i za bentičke organizme (15)(16)(17)(18).
If sufficient worm tissue is available, the lipid content of the test animals may be determined on the same biological material as the one used to determine the concentration of the test substance.
Ako je na raspolaganju dovoljno tkiva crva, sadržaj lipida pokusnih životinja može se odrediti na istom biološkom materijalu upotrijebljenom za određivanje koncentracije ispitivane tvari.
However, it is practical to use acclimatised control animals at least at start or — preferably — at the end of the uptake phase to measure the lipid content, which can then be used to normalise the BAF values.
Međutim, praktično je upotrebljavati aklimatizirane kontrolne životinje barem na početku ili po mogućnosti na kraju faze apsorpcije za mjerenje sadržaja lipida, što se potom može iskoristiti za normalizaciju vrijednosti BAF-a.
For a test to be valid the following conditions apply:
Da bi ispitivanje bilo valjano, treba zadovoljiti sljedeće uvjete:
The cumulative mortality of the worms (controls and treatments) until the end of the test should not exceed 20 % of the initial number.
Kumulativna smrtnost crva (kontrolnih i ispitnih) do kraja ispitivanja ne bi trebala premašiti 20 % od početnog broja.
In addition, it should be demonstrated that the worms burrow in the sediment to allow for maximum exposure.
Dodatno, potrebno je dokazati da crvi ruju u sedimentu kako bi omogućili maksimalno izlaganje.
For details see paragraph 28.
Za detalje vidi stavak 28.
Several species of aquatic oligochaetes can be used for the test.
Nekoliko se vrsta vodenih oligoheta može upotrijebiti za ispitivanje.
The most commonly used species are listed in Appendix 6.
Najčešće upotrebljavane vrste popisane su u Dodatku 6.
Toxicity tests (96 h, in water only) should be conducted at regular intervals (e.g. every month) with a reference toxicant such as potassium chloride (KCl) or copper sulfate (CuSO4) (1) to demonstrate the health conditions of the test animals (1)(6).
Testove toksičnosti (96 sati, samo u vodi) potrebno je provoditi u redovitim razmacima (primjerice svakog mjeseca) s referentnom toksičnom tvari, poput kalijeva klorida (KCl) ili bakrova sulfata (CuSO4) (1) radi dokazivanja zdravstvenih stanja pokusnih životinja (1) (69.
If reference toxicity tests are not conducted at regular intervals, the batch of organisms to be used in a sediment bioaccumulation test should be checked using a reference toxicant.
Ako se referentni testovi toksičnosti ne provode u redovitim intervalima, potrebno je provjeriti šaržu organizama koja će se upotrebljavati u ispitivanju bioakumulacije sedimenta s pomoću referentne toksične tvari.
Measurement of the lipid content might also provide useful information on the condition of the animals.
I mjerenje sadržaja lipida može pružiti korisne informacije o stanju životinja.
Culture of the test organisms
Kultura ispitnih organizama
In order to have a sufficient number of worms for conducting bioaccumulation tests the worms may have to be kept in permanent single-species laboratory culture.
Kako bi se osigurao dovoljan broj crva za provođenje ispitivanja bioakumulacije, crvi se mogu čuvati u trajnoj laboratorijskoj kulturi jedne vrste.
Laboratory culture methods for the selected test species are summarised in Appendix 6.
Metode laboratorijske kulture za odabrane ispitne vrste sažete su u Dodatku 6.
For details see references (8)(9)(10)(18)(28)(29)(30)(31)(32).
Za detalje vidi reference (8)(9)(10)(18)(28)(29)(30)(31)(32).
Care should be taken to avoid the use of materials for all parts of the equipment that can dissolve, absorb test substances or leach other substances and have an adverse effect on the test animals.
Potrebno je pobrinuti se da se za sve dijelove opreme izbjegava upotreba materijala koji mogu otapati, apsorbirati ispitivane tvari ili propuštati ostale tvari te koji imaju negativan učinak na pokusne životinje.
Standard rectangular or cylindrical chambers, made of chemically inert material and of suitable capacity in compliance with the loading rate, i.e. the number of test worms can be used.
Standardne pravokutne ili cilindrične posude od kemijski inertnog materijala prikladne zapremine mogu se upotrebljavati u skladu s brzinom punjenja, odnosno brojem ispitnih crva.
The use of soft plastic tubing for administering water or air should be avoided.
Potrebno je izbjegavati upotrebu mekanih plastičnih cijevi za davanje vode ili zraka.
Polytetrafluoroethylene, stainless steel and/or glass should be used for any equipment having contact with the test media.
Za svu opremu koja dolazi u doticaj s ispitnim medijem potrebno je upotrebljavati politetrafluoroetilen, nehrđajući čelik /ili staklo.
For substances with high adsorption coefficients, such as synthetic pyrethroids, silanised glass may be required.
Za tvari s visokim koeficijentima apsorpcije, kao što su sintetički piretroidi, možda će biti potrebno silanizirano staklo.
In these situations the equipment will have to be discarded after use (5).
U tim situacijama oprema će se morati baciti nakon upotrebe (5).
For radiolabelled test substances, and for volatile substances, care should be taken to avoid stripping and the escape of stripped test substance.
Kad je riječ o radioaktivno obilježenim ispitivanim tvarima i hlapljivim tvarima, potrebno je pobrinuti se da se izbjegne stripiranje i oslobađanje stripirane ispitivane tvari.
Traps (e.g. glass gas washing bottles) containing suitable absorbents to retain any residues evaporating from the test chambers should be employed (11).
Potrebno je upotrebljavati zamke (primjerice staklene posude za pranje plinova) koje sadržavaju odgovarajuće apsorbente kako bi se zadržali svi ostaci koji isparavaju iz ispitnih posuda (11).
The overlying water must be of a quality that will allow the survival of the test species for the duration of the acclimation and test periods without them showing any abnormal appearance or behaviour.
Kakvoća vode iznad sedimenta mora omogućavati preživljavanje ispitne vrste tijekom razdoblja aklimatizacije i ispitivanja bez pojave anomalija u izgledu i ponašanju riba.
Reconstituted water according to test method C.1 (25) is recommended for use as overlying water in the tests as well as in the laboratory cultures of the worms.
U skladu s ispitnom metodom C.1. (25) u ispitivanjima kao i u laboratorijskim kulturama crva preporučuje se upotreba obrađene vode kao vode iznad sedimenta.
It has been demonstrated that several test species can survive, grow, and reproduce in this water (8), and maximum standardisation of test and culture conditions is provided.
Dokazano je da nekoliko ispitnih vrsta u toj vodi (8) može preživjeti, rasti i razmnožavati se te je omogućena maksimalna standardizacija uvjeta ispitivanja i kulture.
The water should be characterised at least by pH, conductivity and hardness.
Potrebno je zabilježiti barem s obzirom na pH-vrijednost, provodljivost i tvrdoću vode.
Analysis of the water for micro-pollutants prior to use might provide useful information (Appendix 4).
Analiza vode na onečišćujuće mikrotvari prije upotrebe mogla bi pružiti korisne informacije (Dodatak 4.).
The total hardness should be between 90 and 400 mg CaCO3 per litre at the start of the test (7).
Ukupna tvrdoća na početku ispitivanja trebala bi biti između 90 i 400 mg CaCO3 po litri (7).
Ranges for pH and hardness in the mentioned reconstituted water are given in test method C.1 (25).
Rasponi za pH-vrijednost i tvrdoću u spomenutoj obrađenoj vodi navedeni su u ispitnoj metodi C.1. (25).
If there is an interaction suspected between hardness ions and the test substance, lower hardness water should be used.
Ako se sumnja u postojanje interakcije između iona tvrdoće i ispitivane tvari, potrebno je upotrebljavati vodu manje tvrdoće.
Appendix 4 summarises additional criteria of an acceptable dilution water according to OECD TG 210 (34).
U Dodatku 4. sažeti su dodatni kriteriji prihvatljive vode za razrjeđivanje u skladu sa Smjernicom za ispitivanje OECD-a TG 210 (34).
The sediment must be of a quality that will allow the survival and preferably the reproduction of the test organisms for the duration of the acclimation and test periods without them showing any abnormal appearance or behaviour.
Kakvoća sedimenta mora omogućiti preživljavanje i, po mogućnosti, razmnožavanje ispitnih organizama tijekom trajanja aklimatizacije i razdoblja ispitivanja, a da pritom oni ne pokazuju nikakav neuobičajen izgled ili ponašanje.
The worms should burrow into the sediment.
Crvi bi trebali rovati u sedimentu.
Burrowing behaviour can have an influence on the exposure, and consequently on the BAF.
Ponašanje pri rovanju može utjecati na izlaganje i, posljedično, na BAF.
Therefore, sediment avoidance or burrowing behaviour of the test organisms should be recorded, where turbidity of the overlying water allows such observations.
Stoga je, gdje zamućenost vode iznad sedimenta dopušta takva promatranja, potrebno zabilježiti izbjegavanje sedimenta ili ponašanje pri rovanju ispitnih organizama.
The worms (control and treatments) should burrow in the sediment within a period of 24 h after addition to the test vessels.
Crvi (kontrolni i ispitni) trebali bi rovariti u sedimentu unutar razdoblja od 24 sata nakon dodavanja u ispitne posude.
If permanent burrowing failure or sediment avoidance are observed (e.g. more than 20 % over more than half of the uptake phase), this indicates that either the test conditions are not appropriate, or the test organisms are not healthy, or that the concentration of the test substance elicits this behaviour.
Ako se opazi trajno nerovanje ili izbjegavanje sedimenta (primjerice više od 20 % tijekom više od polovice trajanja faze apsorpcije), to je znak da ili uvjeti ispitivanja nisu prikladni ili ispitni organizmi nisu zdravi, ili da koncentracija ispitivane tvari izaziva takvo ponašanje.
In such a case the test should be stopped and repeated at improved conditions.
U takvom slučaju ispitivanje bi bilo potrebno prekinuti i ponoviti pri poboljšanim uvjetima.
Additional information on sediment ingestion can be obtained by using methods described in (35)(36), which specify sediment ingestion or particle selection in the test organisms.
Dodatne informacije o konzumiranju sedimenta mogu se dobiti primjenom metoda opisanih u (35) (36) u kojima se navodi konzumiranje sedimenta ili odabir čestica u ispitnim organizmima.
If observable, at least the presence or absence of fecal pellets on the sediment surface, which indicate sediment ingestion by the worms, should be recorded and considered for the interpretation of the test results with respect to exposure pathways.
Ako su vidljive, potrebno je zabilježiti barem prisutnost ili odsutnost fekalnih peleta na površini sedimenta koje ukazuju na to da crvi konzumiraju sediment te je navedeno potrebno razmotriti pri tumačenju rezultata ispitivanja u smislu putova izloženosti.
An artificial sediment based on the artificial soil described in test method C.8 (40) is recommended for use in both the tests and the laboratory cultures of the worms (Appendix 5), since natural sediments of appropriate quality may not be available throughout the year.
Za upotrebu i u ispitivanim i u laboratorijskim kulturama crva preporučuje se umjetni sediment na temelju umjetnog tla opisanog u ispitnoj metodi C.8. (40) (Dodatak 5.) jer prirodni sedimenti odgovarajuće kvalitete možda neće biti dostupni tijekom cijele godine.
In addition, indigenous organisms as well as the possible presence of micropollutants in natural sediments might influence the test.
Dodatno, na ispitivanje mogu utjecati prirodni organizmi kao i moguće prisustvo onečišćujućih mikrotvari u prirodnim sedimentima.
Several test species can survive, grow, and reproduce in the artificial sediment (8).
Nekoliko ispitnih vrsta može preživjeti, rasti i razmnožavati se u umjetnom sedimentu (8).
The artificial sediment should be characterised at least by origin of the constituents, grain size distribution (percent sand, silt, and clay), organic carbon content (TOC), water content, and pH. Measurement of redox potential is optional.
Za umjetni sediment potrebno je zabilježiti barem podrijetlo sastojaka, distribuciju veličine zrna (postotak pijeska, praha i gline), sadržaj organskog ugljika (TOC), sadržaj vode i pH-vrijednost. Mjerenje redoks potencijala fakultativno je.
However, natural sediments from unpolluted sites may serve as test and/or culture sediment (1).
Međutim, prirodni sedimenti s neonečišćenih mjesta mogu poslužiti kao ispitni sediment i/ili sediment kulture (1).
Natural sediments should be characterised at least by origin (collection site), pH and ammonia of the pore water, organic carbon content (TOC), particle size distribution (percent sand, silt, and clay), and percent water content (6).
Za prirodne sedimente potrebno je zabilježiti barem podrijetlo (mjesto skupljanja), pH-vrijednost i amonijak porne vode, sadržaj organskog ugljika (TOC), distribuciju veličine čestica (postotak pijeska, praha i gline) te postotak sadržaja vode (6).
It is recommended that, before it is spiked with the test substance, the natural sediment be conditioned for seven days under the same conditions which prevail in the subsequent test, if ammonia development is expected.
Ako se očekuje stvaranje amonijaka, preporučuje se da se prirodni sediment prije dodavanja ispitivane tvari postupkom spikinga prethodno priprema sedam dana u istim uvjetima koji prevladavaju i u narednom ispitivanju.
Analysis of the sediment or its constituents for micro-pollutants prior to use might provide useful information.
Analiza sedimenta ili njegovih sastojaka na onečišćujuće mikrotvari prije upotrebe mogla bi dati korisne informacije.
Handling of natural sediments prior to their use in the laboratory is described in (1)(6)(44).
Rukovanje prirodnim sedimentima prije njihove upotrebe u laboratoriju opisano je u (1)(6)(44).
The preparation of the artificial sediment is described in Appendix 5.
Priprema umjetnog sedimenta opisana je u Dodatku 5.
The storage of natural sediments in the laboratory should be as short as possible. U.S.
Prirodni sedimenti u laboratoriju trebali bi se skladištiti čim kraće.
EPA (6) recommends a maximum storage period of 8 weeks at 4 ± 2 °C in the dark.
Agencija za zaštitu okoliša SAD-a (6) preporučuje maksimalno razdoblje skladištenja od osam tjedana pri temperaturi od 4 ± 2 °C u mraku.
There should be no headspace above the sediment in the storage containers.
Iznad sedimenta u spremnicima za skladištenje ne bi trebalo biti plinskog prostora.
Recommendations for the storage of artificial sediment are given in Appendix 5.
Preporuke za skladištenje umjetnog sedimenta navedene su u Dodatku 5.
Application of the test substance
Primjena ispitivane tvari
The sediment is spiked with the test substance.
U sediment je postupkom spikinga dodana ispitivana tvar.
The spiking procedure involves coating of one or more of the sediment constituents with the test substance.
Postupak spikinga obuhvaća premazivanje jednog ili većeg broja sastojaka sedimenta ispitivanom tvari.
For example, the quartz sand, or a portion thereof (e.g. 10 g of quartz sand per test vessel), can be soaked with a solution of the test substance in a suitable solvent, which is then slowly evaporated to dryness.
Primjerice, kremeni pijesak ili njegov dio (primjerice 10 g kremenog pijeska po ispitnoj posudi) može se namočiti u otopini ispitivane tvari u prikladnom otapalu koji onda polako isparava dok ne ostane suhi pijesak.
The coated fraction can then be mixed into the wet sediment.
Premazani dio potom se može umiješati u mokri sediment.
The amount of sand provided by the test-substance-and-sand mixture has to be taken into account when preparing the sediment, i.e. the sediment should thus be prepared with less sand (6).
Pri pripremi sedimenta u obzir se mora uzeti količina pijeska koja nastane miješanjem ispitivane tvari i pijeska, odnosno sediment je stoga potrebno pripremiti s manje pijeska (6).
With a natural sediment, the test substance may be added by spiking a dried portion of the sediment as described above for the artificial sediment, or by stirring the test substance into the wet sediment, with subsequent evaporating of any solubilising agent used.
S prirodnim sedimentom, ispitivana tvar može se dodati postupkom spikinga sušenog dijela sedimenta na prethodno opisani način za umjetni sediment ili miješanjem ispitivane tvari u vlažni sediment, uz naknadno isparavanje bilo kakva otapajućeg sredstva.
Suitable solvents for spiking wet sediment are ethanol, methanol, ethylene glycol monomethyl ether, ethylene glycol dimethyl ether, dimethylformamide and triethylene glycol (5)(34).
Prikladna otapala za postupak spikinga jesu etanol, metanol, etilen-glikol-monometil eter, etilen-glikol-dimetil eter, dimetilformamid i trietilenglikol (5)(34).
Toxicity and volatility of the solvent and the solubility of the test substance in the chosen solvent should be the main criteria for the selection of a suitable solubilising agent.
Glavni kriteriji za odabir odgovarajućeg otapajućeg sredstva trebali bi biti toksičnost i hlapljivost otapala te topljivost ispitivane tvari u odabranom otapalu.
Additional guidance on spiking procedures is given in Environment Canada (1995)(41).
Dodatna smjernica o postupcima spikinga navedena je u dokumentu Environment Canada (1995)(41).
Care should be taken to ensure that the test substance added to sediment is thoroughly and evenly distributed within the sediment.
Potrebno je pobrinuti se da se ispitivana tvar koja se dodaje u sediment temeljito i ravnomjerno rasprši u sedimentu.
Replicated sub-samples of the spiked sediment should be analysed to check the concentrations of the test substance in the sediment, and to determine the degree of homogeneity of test substance distribution.
Potrebno je analizirati poduzorke višestrukog određivanja sedimenta obrađenog postupkom spikinga kako bi se provjerile koncentracije ispitivane tvari u sedimentu te utvrdio stupanj homogenosti raspodjele ispitivane tvari.