natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They argue that measures which serve to fulfil legal obligations, such as the payment of compensation for damages, do not constitute preferential treatment of undertakings.
Tvrde da mjere čija je uloga ispuniti zakonske obveze, poput plaćanja naknade štete, ne predstavljaju povlašteni tretman poduzetnika.
In this context, the claimants assert that the Commission cannot rely on Advocate-General Colomer’s statement in Atzeni, since that case related to damages paid to a beneficiary in compensation for the recovery of incompatible aid that had already been paid out.
U tom kontekstu podnositelji zahtjeva tvrde da se Komisija ne može osloniti na izjavu nezavisnog odvjetnika Colomera u predmetu Atzeni, s obzirom na to da se taj predmet odnosio na odštetu plaćenu korisniku kao naknadu za povrat nespojive potpore koja je već bila isplaćena.
The claimants maintain that, in contrast, in the present case no State aid — much less unlawful State aid — had been paid out to them, thus distinguishing it from Atzeni.
Podnositelji zahtjeva tvrde da, nasuprot tome, u ovome predmetu njima nije bila isplaćena nikakva državna potpora – a još manje nezakonita državna potpora – po čemu se ovaj predmet razlikuje od predmeta Atzeni.
Similarly, the claimants maintain that the present case cannot be equated with the cases cited in the opening decision in which contract clauses indemnifying beneficiaries for recovery of incompatible State were judged to constitute State aid themselves.
Slično tome, podnositelji zahtjeva tvrde da se ovaj predmet ne može izjednačiti s predmetima navedenim u odluci o pokretanju postupka u kojima je presuđeno da same ugovorne klauzule kojima se korisnicima osigurava naknada štete za povrat nespojive državne potpore čine državnu potporu.
The claimants further maintain that the implementation or execution of the Award would fall squarely under the Asteris case-law.
Podnositelji zahtjeva nadalje tvrde da bi provedba ili izvršenje Odluke savršeno odgovaralo sudskoj praksi iz predmeta Asteris.
They argue that the rationale behind the Asteris case-law, as well as such cases as Denkavit [46] and ThyssenKrupp [47], is that payment of damages is not within the discretion of Member States, so that it cannot qualify as State aid.
Iznose tvrdnju da je obrazloženje u pozadini predmeta Asteris, kao i predmetâ Denkavit [46] i ThyssenKrupp [47], da plaćanje odštete nije diskrecijsko pravo država članica pa se stoga ne može smatrati državnom potporom.
Romania’s commitments under the BIT are further claimed to be an expression of general rules of liability to which the Asteris case-law applies.
Nadalje se tvrdi da su obveze Rumunjske u okviru BIT-a izraz općih pravila u pogledu odgovornosti na koja se primjenjuje sudska praksa iz predmeta Asteris.
Regarding the Commission’s argument that Asteris does not apply to damages awarded on the basis of intra-EU BITs considered incompatible with Union law, the claimants maintain that any such incompatibility would not render the Award granted on the basis of such a BIT void.
U pogledu tvrdnje Komisije da se predmet Asteris ne primjenjuje na odštetu dodijeljenu na temelju BIT-a sklopljenog između država članica EU-a koja se smatra nespojivom s pravom Unije, podnositelji zahtjeva tvrde da svaka takva nespojivost ne bi učinila Odluku donesenu temeljem takvog BIT-a ništavom.
Implementation or execution of the Award could furthermore not be seen as granting State aid ‘by the back door’, as the Award does not reinstate the abolished EGO 24 scheme; rather, the Award is said to grant damages for Romania’s autonomous decision to, inter alia, maintain an unreasonable burden imposed on the claimants.
Nadalje, na provedbu ili izvršenje Odluke ne može se gledati kao na dodjelu državne potpore „na stražnja vrata” s obzirom na to da se Odlukom ponovno ne uspostavlja ukinuti program EGO 24. Odlukom se zapravo dodjeljuje odšteta za autonomnu odluku Rumunjske da, između ostalog, zadrži nerazumno opterećenje nametnuto podnositeljima zahtjeva.
The claimants further assert that the Commission’s arguments regarding the incompatibility of the BIT with Union law are irrelevant, since the dispute leading to the arbitral proceedings and ultimately the Award arose before Romania’s accession to the Union.
Podnositelji zahtjeva nadalje tvrde da tvrdnje Komisije u pogledu nespojivosti BIT-a s pravom Unije nisu relevantne s obzirom na to da je spor koji je doveo do arbitražnog postupka i na kraju do Odluke nastao prije pristupanja Rumunjske Uniji.
Arguing that the Commission’s argumentation in the opening decision is based on mistakenly linking the implementation/execution of the Award with the incompatibility of the EGO 24 scheme, the claimants reassert that in any event the Award did not grant damages on the basis of Romania’s decision to comply with Union State aid rules.
Tvrdeći da su argumenti Komisije izneseni u odluci o pokretanju postupka utemeljeni na pogrešnom povezivanju provedbe/izvršenja Odluke s nespojivosti programa EGO 24., podnositelji zahtjeva ponovno ističu da Odlukom ni u kojem slučaju nije dodijeljena odšteta na temelju odluke Rumunjske da ispuni zahtjeve iz pravila Unije o državnim potporama.
The claimants further dispute that the CJEU’s decision in Lucchini, which the Commission referred to in the opening decision, has any relevance for the present case.
Podnositelji zahtjeva nadalje odbacuju da je odluka Suda Europske unije u predmetu Lucchini koji je Komisija navela u odluci o pokretanju postupka relevantna za ovaj predmet.
In their view, Lucchini establishes only that provisions of national law cannot frustrate the recovery of incompatible aid, and has no bearing on the implementation/execution of an arbitral award granting damages for the breach of a BIT.
Po njihovom mišljenju, u predmetu Lucchini utvrđuje se samo da se odredbama nacionalnog prava ne može spriječiti povrat nespojive potpore te iz njega ne proizlaze nikakve posljedice za provedbu/izvršenje arbitražne odluke kojom se dodjeljuje odšteta za kršenje BIT-a.
Third, as regards the imputability of the implementation/execution of the Award to Romania, the claimants argue that the Commission’s assessment cannot rely on the imputability of EGO 24 itself.
Treće, u pogledu pripisivosti provedbe/izvršenja Odluke Rumunjskoj, podnositelji zahtjeva tvrde da se ocjena Komisije ne može osloniti na samu pripisivost EGO-a 24.
They maintain further that the implementation/execution of an ICSID award is an automatic and involuntary consequence of Romania’s obligations under the ICSID Convention.
Podnositelji zahtjeva nadalje tvrde da je provedba/izvršenje odluke ICSID-a automatska i prisilna posljedica obveza Rumunjske u okviru Konvencije ICSID-a.
Any involuntary act is, according to the claimants, not imputable to the state and cannot constitute State aid.
Svaki prisilni čin, prema stajalištu podnositelja zahtjeva, nije pripisiv državi i ne može činiti državnu potporu.
They stress further that ICSID awards are not open to review by national courts and their enforcement cannot be blocked for reasons of domestic ordre public or incompatibility with Union law.
Naglašavaju dalje da se odluke ICSID-a ne mogu preispitivati na nacionalnim sudovima i da se njihova provedba ne može blokirati zbog javnog reda ili nespojivosti s pravom Unije.
The claimants further argue that Romania’s obligations under the ICSID Convention were not affected by Romania’s subsequent membership to the Union.
Podnositelji zahtjeva dalje tvrde da naknadno članstvo Rumunjske u Uniji nije utjecalo na obveze Rumunjske u okviru Konvencije ICSID-a.
They explain that since the alleged breach of the BIT and the institution of proceedings occurred before Romania acceded to the Union, EU law is not applicable to the present case.
Objašnjavaju da s obzirom na to da su se navodno kršenje BIT-a i uspostava postupka dogodili prije pristupanja Rumunjske Uniji, pravo Unije nije primjenjivo na ovaj predmet.
Fourth, with respect to selectivity, the claimants claim that implementation/execution of the Award is not selective, since BITs and the ICSID Convention establish a system of general liability that is equally applicable to any investor.
Četvrto, u pogledu selektivnosti, podnositelji zahtjeva tvrde da provedba/izvršenje Odluke nisu selektivni jer se BIT-ovima i Konvencijom ICSID-a uspostavlja sustav opće odgovornosti koji se jednako primjenjuje na sve ulagače.
Damages awarded under this system are, accordingly, not selective.
Prema tome, odštete koje su dodijeljene u okviru tog sustava nisu selektivne.
In this context, the claimants also quote a statement allegedly made by the Commission that ‘BITs, although conferring a benefit by securing property rights abroad, technically cannot qualify as [S]tate aid prohibited by Article 107(1) [of the Treaty] since the benefit does not favour certain undertakings or the production of certain goods but is granted generally to all investors irrespective of the sector they operate in.’
U tom kontekstu podnositelji zahtjeva citiraju i izjavu koju je navodno dala Komisija da se „BIT-ovi, iako se njima dodjeljuje korist osiguravanjem prava vlasništva u inozemstvu, tehnički ne mogu okvalificirati kao [d]ržavna potpora zabranjena člankom 107. stavkom 1. [Ugovora] s obzirom na to da se tom koristi određeni poduzetnici ili proizvodnja određene robe ne stavljaju u povoljniji položaj, nego se ona dodjeljuje općenito svim ulagačima bez obzira na sektor u kojem posluju.”
Finally, the claimants deny that implementing the Award would be liable to distort competition and affect trade between Member States.
Naposljetku, podnositelji zahtjeva poriču da će provedba Odluke imati potencijal da naruši tržišno natjecanje i utječe na trgovinu među državama članicama.
They claim that the reasoning contained in the opening decision cannot apply to the Micula brothers, who are allegedly not engaged in any economic activity, with the consequence that any payments to them cannot distort competition or affect trade between Member States.
Tvrde da se argumenti iz odluke o pokretanju postupka ne mogu primijeniti na braću Micula koji navodno ne obavljaju nikakvu gospodarsku djelatnost, iz čega proizlazi da se plaćanjima koja se njima izvrše ne može narušiti tržišno natjecanje ili utjecati na trgovinu među državama članicama.
More generally, the claimants argue that implementing the Award would not grant the claimants an advantage, so that any effect on competition or trade can be excluded.
Još općenitije, podnositelji zahtjeva tvrde da provedbom Odluke podnositeljima zahtjeva na bi bila dodijeljena prednost tako da se može isključiti svaki učinak na tržišno natjecanje ili trgovinu.
Regarding the characterisation of the implementation/execution of the Award as new aid
U pogledu toga što se provedba/izvršenje Odluke karakterizira kao nova potpora
The claimants further take issue with the characterisation of the implementation/execution of the Award as new aid.
Podnositelji zahtjeva nadalje iznose svoje neslaganje s time da se provedba/izvršenje Odluke karakterizira kao nova potpora.
They note that the only events that took place after Romania’s accession were the adoption of the Award itself and the execution thereof.
Primjećuju da su jedini događaji koji su uslijedili nakon pristupanja Rumunjske Uniji donošenje Odluke i njezino izvršavanje.
Romania’s execution in particular is said to be a mere automatic consequence of the Award, rather than the result of a distinct decision.
Osobito se tvrdi da je izvršenje Odluke od strane Rumunjske tek automatska posljedica Odluke, a ne rezultat zasebne odluke.
The relevant points in time were, according to the claimants, the enactment of EGO 24, the issuance of PICs to the claimants, or at the latest the conclusion of the BIT.
Prema tvrdnjama podnositelja zahtjeva relevantne vremenske točke su stupanje na snagu EGO-a 24., izdavanje PIC-ova podnositeljima zahtjeva ili, najkasnije, sklapanje BIT-a.
The claimants also rely on case-law and Commission practice on state guarantees (according to which the relevant point in time is when the guarantee is given, not when it is invoked or payments issued) to argue that where compensation is paid based on a commitment included in an international agreement, the date of the conclusion of that agreement should be considered decisive.
Podnositelji zahtjeva oslanjaju se i na sudsku praksu i na praksu Komisije o državnim jamstvima (prema kojoj je relevantna vremenska točka ona kada je jamstvo dano, a ne ona kada je iskorišteno ili kada su plaćanja izdana) u iznošenju svojeg argumenta da bi se kada se naknada štete plaća na temelju obveze iz međunarodnog sporazuma, datum sklapanja tog sporazuma trebao smatrati odlučujućim.
Regarding the compatibility of the implementation/execution of the Award
U pogledu sukladnosti provedba/izvršenje Odluke
The claimants first claim that where the Commission is investigating non-notified aid, and the Member State concerned fails to bring forward any compatibility argument whatsoever, the Commission is under a duty to consider whether the aid may be compatible under any applicable rules or guidelines, if necessary by requesting further information from the Member State or the beneficiary.
Podnositelji zahtjeva najprije tvrde da kada Komisija istražuje potporu koja nije bila prijavljena, a predmetna država članica ne iznese baš nikakav argument u pogledu sukladnosti, obveza Komisije je da razmotri bi li ta potpora mogla biti sukladna temeljem bilo kojih primjenjivih pravila ili smjernica, ako je potrebno i tako da zatraži dodatne informacije od država članica ili korisnika.
As regards the preliminary compatibility analysis contained in the opening decision, the claimants maintain that it is conceptually flawed since it applies the current Regional Aid Guidelines (‘RAG’) to the implementation/execution of the Award, even though it is plainly obvious that the implementation/execution of the Award is not motivated by any regional development objective.
U pogledu preliminarne analize sukladnosti iz odluke o pokretanju postupka podnositelji zahtjeva tvrde da je ona konceptualno pogrešna s obzirom na to da se na provedbu/izvršenje Odluke primjenjuju aktualne Smjernice za regionalne potpore („RAG”), iako je potpuno jasno da provedba/izvršenje Odluke nisu motivirani nikakvim ciljem regionalnog razvoja.
In the claimants’ opinion, and stressing again that the opening decision wrongly assumes that implementing the Award would retroactively reinstate EGO 24, the only aid that could have been granted were the benefits under the EGO 24 scheme.
Prema mišljenju podnositelja zahtjeva, koji ponovno naglašavaju da se u odluci o pokretanju postupka pogrešno pretpostavlja da bi se provedbom Odluke retroaktivno ponovno uspostavio EGO 24., jedina potpora koja je mogla biti dodijeljena bile su koristi u okviru programa EGO 24.
The EGO 24 should then have been assessed under the 1998 RAG, under which they should have been found compatible.
Prema tome, program EGO 24. trebalo je ocjenjivati u okviru Smjernica za regionalni razvoj iz 1998. u okviru kojih bi se utvrdilo da su te koristi sukladne.
The claimants next assert that there has never been a valid formal decision establishing that EGO 24 constitutes incompatible State aid.
Podnositelji zahtjeva potom tvrde da nikada nije donesena valjana odluka kojom je utvrđeno da EGO 24. čini nespojivu državnu potporu.
The decision of the Romanian Competition Council (Decision No 244) denouncing EGO 24 was, according to the claimants, defective, as it did not assess compatibility and failed to provide reasoning for its findings.
Odluka rumunjskog Vijeća za tržišno natjecanje (Odluka br. 244) kojom se ukida EGO 24. bila je prema mišljenju podnositeljâ zahtjeva manjkava jer se u njoj nije ocjenjivala sukladnost i jer nisu navedeni razlozi na temelju kojih su doneseni zaključci.
In addition, the claimants argued that the adoption of EGO 75, which reaffirmed EGO 24, by the Romanian Government overrode the Competition Council’s decision.
Osim toga, podnositelji zahtjeva iznijeli su stav da činjenica da je vlada Rumunjske donijela EGO 75. kojim je potvrđen EGO 24. ima prednost nad odlukom Vijeća za tržišno natjecanje.
They further argue that the rejection of the Competition Council’s challenges against EGO 75 before Romanian courts is further proof that EGO 24 and EGO 75 took precedence over the Competition Council’s decision.
Nadalje smatraju da je odbacivanje tužbi Vijeća za tržišno natjecanje protiv EGO-a 75. pred rumunjskim sudovima još jedan dokaz da su EGO 24. i EGO 75. imali prednost pred odlukama Vijeća za tržišno natjecanje.
The claimants further assert that the Commission had and has no competence to review EGO 24, even incidentally.
Podnositelji zahtjeva nadalje tvrde da Komisija nije bila niti je sada nadležna za preispitivanje EGO-a 24., niti u najmanjoj mjeri.
The relevant parts of EGO 24 were revoked before Romania’s accession to the Union.
Relevantni dijelovi EGO-a 24. ukinuti su prije pristupanja Rumunjske Uniji.
In so far as the Award is seen as reinstating aid granted under EGO 24, the claimants thus assert that the Commission has no competence of review.
U skladu s tim podnositelji zahtjeva smatraju da u onoj mjeri u kojoj se na Odluku gleda kao na ponovnu uspostavu potpore dodijeljene u okviru EGO-a 24., Komisija nije nadležna za njezino preispitivanje.
In this context, they refer also to the Commission decision in State aid case N 380/2004, where the Commission found that implementing an arbitral award after accession which had been rendered before accession and related entirely to periods before accession did not constitute new aid.
U tom kontekstu pozivaju se na odluku Komisije u predmetu državne potpore N 380/2004 u kojoj je Komisija zaključila da provedba arbitražne odluke koja je donesena prije pristupanja i koja se u cijelosti odnosi na razdoblja prije pristupanja nakon pristupanja ne čini novu potporu.
Finally, the claimants argue that EGO 24 and individual incentives under EGO 24 were compatible with the internal market pursuant to the applicable 1998 RAG, given that all the compatibility conditions were fulfilled.
Naposljetku, podnositelji zahtjeva tvrde da su EGO 24. i pojedinačni poticaji u okviru EGO-a 24. bili spojivi s unutarnjim tržištem temeljem primjenjivih Smjernica za regionalni razvoj iz 1998. s obzirom na to da su bili ispunjeni svi uvjeti u pogledu spojivosti.
In this context, they assert, first, that EGO 24 can in fact be seen as compatible investment aid, rather than operating aid, and, second, that even if perceived as operating aid, EGO 24 was still compatible.
U tom kontekstu oni dalje tvrde, prvo, da se na EGO 24. zapravo može gledati kao na spojivu potporu za ulaganja, a ne kao na potporu za poslovanje i, drugo, da je čak ako se i promatra kao potpora za poslovanje, EGO 24. još uvijek bio spojiv.
Regarding legitimate expectations
U pogledu legitimnih očekivanja
The claimants claim that a Commission decision finding that the implementation or execution of the Award contravenes State aid rules would violate the claimants’ legitimate expectations.
Podnositelji zahtjeva tvrde da bi odluka Komisije u kojoj se zaključuje da su provedba ili izvršenje Odluke u suprotnosti s pravilima o državnoj potpori narušila legitimna očekivanja podnositeljâ zahtjeva.
They argue that the Union expressly encouraged Romania to conclude BITs with Member States prior to Romania’s accession; that the Commission continues to support the conclusion of BITs; that the claimants relied on their expectation that the arbitral proceedings would allow them to receive compensation for the damage caused by Romania’s decision to maintain all the investors’ obligations under EGO 24; and that there is no overriding public interest in setting aside the claimants’ legitimate expectations.
Tvrde da je Unija izričito ohrabrivala Rumunjsku da sklapa BIT-ove s državama članicama prije njezinog pristupanja; da Komisija nastavlja podupirati sklapanje BIT-ova; da su se podnositelji zahtjeva oslonili na svoja očekivanja da će im se u arbitražnom postupku omogućiti da prime naknadu za štetu izazvanu odlukom Rumunjske da zadrži sve obveze ulagača iz EGO-a 24.; te da ne postoji važniji javni interes u zanemarivanju legitimnih očekivanja podnositeljâ zahtjeva.
Regarding the claimants’ procedural rights
U pogledu proceduralnih prava podnositeljâ zahtjeva
Finally, the claimants assert that according to case-law interested parties ‘have the right to be involved in the administrative procedure to the extent appropriate in the light of the circumstances of the case’ [48].
Naposljetku, podnositelji zahtjeva tvrde da prema sudskoj praksi zainteresirane strane „imaju pravo biti uključene u upravni postupak u onoj mjeri koja odgovara okolnostima predmeta” [48].
Arguing that Romania has failed to properly involve the claimants in the State aid procedure, which allegedly placed the claimants at a particular disadvantage, the claimants warn that failure on the part of the Commission to enable the claimants to properly defend their interests by involving them more fully in the procedure could vitiate the Commission’s final decision.
Iznoseći tvrdnju da Rumunjska podnositelje zahtjeva nije uključila u postupak državne potpore na pravilan način što ih je navodno stavilo u osobito nepovoljan položaj, podnositelji zahtjeva upozoravaju da bi činjenica da Komisija podnositeljima zahtjeva nije omogućila da propisno obrane svoje interese tako da ih bolje uključi u postupak, mogla negativno utjecati na konačnu odluku Komisije.
The claimants conclude by noting that the Commission’s practice in State aid cases in general does not sufficiently safeguard the alleged beneficiaries’ procedural rights, and is, by failing to provide an effective remedy, contrary to Article 6(1) of the European Convention on Human Rights and Article 47 of the EU’s Charter of Fundamental Rights.
Podnositelji zahtjeva zaključuju napomenom da se Komisijinom općenitom praksom u predmetima državnih potpora ne štite dovoljno navodna proceduralna prava korisnika te da Komisija zbog činjenice da ne pruža djelotvoran pravni lijek ne djeluje u skladu s člankom 6. stavkom 1. Europske konvencije o ljudskim pravima i člankom 47. Povelje EU-a o temeljnim pravima.
COMMENTS FROM ROMANIA ON THIRD PARTY COMMENTS
PRIMJEDBE RUMUNJSKE NA PRIMJEDBE TREĆE STRANE
In its response to the comments submitted by the claimants, Romania first rejects the claim that Ioan and Viorel Micula could not themselves be considered to constitute undertakings for the purpose of the application of EU State aid law.
U svojem odgovoru na primjedbe koje su dostavili podnositelji zahtjeva, Rumunjska najprije odbacuje tvrdnju da se Ioan i Viorel Micula sami po sebi ne mogu smatrati poduzetnicima za potrebe primjene prava EU-a o državnim potporama.
Romania argues that the five claimants should rather be regarded as one economic unit, since the Micula brothers exert direct or indirect control over the corporate claimants.
Rumunjska iznosi stav da bi se petoricu podnositelja zahtjeva trebalo smatrati jednom gospodarskom jedinicom s obzirom da braća Micula imaju izravnu ili neizravnu kontrolu nad korporativnim podnositeljima zahtjeva.
To underpin this assertion, Romania explains, inter alia, that during the negotiations between Romania and the claimants that took place after the Award was issued the Micula brothers took formal decision on behalf of the three corporate claimants.
Kako bi potkrijepila tu tvrdnju Rumunjska, između ostalog, objašnjava da su tijekom pregovora između Rumunjske i podnositeljâ zahtjeva koji su se odvijali nakon donošenja Odluke braća Micula donijela službenu odluku u ime trojice korporativnih podnositelja zahtjeva.
Second, Romania rebuts the claimants’ attempt to deny the connection between the revocation of the EGO 24 incentives and the granting of damages under the Award.
Drugo, Rumunjska odbacuje pokušaj podnositeljâ zahtjeva da poreknu vezu između ukidanja poticaja iz EGO-a 24. i dodjele odštete u okviru Odluke.