natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the rules covering the official controls of animal health measures provided for in Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and of the Council [4] and in Council Directives 89/662/EEC [5], 90/425/EEC [6], 91/496/EEC [7] and 97/78/EC [8] should be used to regulate official controls in the area of animal health.
Nadalje, pravila koja se odnose na službene kontrole mjera za zdravlje životinja predviđena u Uredbi (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća [4] i u direktivama Vijeća 89/662/EEZ [5], 90/425/EEZ [6], 91/496/EEZ [7] i 97/78/EZ [8] trebalo bi primjenjivati za uređenje službenih kontrola u području zdravlja životinja.
This Regulation does not contain provisions which regulate animal welfare.
Ova Uredba ne sadrži odredbe kojima se uređuje dobrobit životinja.
However, animal health and welfare are linked: better animal health promotes better animal welfare, and vice versa.
Međutim, zdravlje i dobrobit životinja međusobno su povezani: boljim zdravljem životinja promiče se bolja dobrobit životinja i obrnuto.
When disease prevention and control measures are carried out in accordance with this Regulation, their effect on animal welfare, understood in the light of Article 13 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), should be considered in order to spare the animals concerned any avoidable pain, distress or suffering.
Pri provedbi mjera za sprečavanje i suzbijanje bolesti u skladu s ovom Uredbom, trebalo bi uzeti u obzir njihov učinak na dobrobit životinja kako se tumači u skladu s člankom 13. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) kako bi se dotične životinje poštedjelo od svake boli, nelagode ili patnje koje se mogu izbjeći.
Animal welfare legislation, such as Council Regulations (EC) No 1/2005 [9] and (EC) No 1099/2009 [10], should necessarily continue to apply and should be properly implemented.
Zakonodavstvo o dobrobiti životinja, kao što su uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2005 [9] i (EZ) br. 1099/2009 [10] svakako bi se trebalo nastaviti primjenjivati i trebalo bi ga pravilno provoditi.
The rules laid down in this Regulation should not duplicate, or overlap with, the rules laid down in that legislation.
Pravila utvrđena ovom Uredbom ne bi smjela udvostručavati pravila utvrđena u tom zakonodavstvu niti se preklapati s njima.
The Commission's communication of 19 September 2007 on a new Animal Health Strategy for the European Union (2007-2013) where ‘Prevention is better than cure’ aims to promote animal health by placing greater emphasis on preventive measures, disease surveillance, disease control and research, in order to reduce the incidence of animal diseases and minimise the impact of outbreaks when they do occur.
Komunikacija Komisije od 19. rujna 2007. o novoj Strategiji Unije za zdravlje životinja (2007. – 2013.) prema kojoj je „bolje spriječiti nego liječiti” cilja na promicanje zdravlja životinja stavljanjem većeg naglaska na mjere sprečavanja, nadziranje bolesti, suzbijanje bolesti i istraživanje kako bi se smanjila pojava bolesti životinja te umanjio utjecaj epidemija kada se one dogode.
It proposes the adoption of a single and simplified regulatory framework for animal health seeking convergence with international standards while ensuring a firm commitment to high standards of animal health.
Njome se predlaže usvajanje jedinstvenog i pojednostavljenog regulatornog okvira za zdravlje životinja kojim se želi postići konvergencija s međunarodnim standardima i istodobno osigurava čvrsto opredjeljenje za visoke standarde zdravlja životinja.
The aim of this Regulation is to implement the commitments and visions provided for in that Animal Health Strategy, including the ‘One health’ principle, and to consolidate the legal framework for a common Union animal health policy through a single, simplified and flexible regulatory framework for animal health.
Cilj ove Uredbe jest provedba obveza i vizija iz te Strategije za zdravlje životinja, uključujući načelo „jednog zdravlja”, te konsolidiranje pravnog okvira za zajedničku politiku Unije o zdravlju životinja kroz jedinstven, pojednostavljen i fleksibilan regulatorni okvir za zdravlje životinja.
Animals may suffer from a broad range of infectious or non–infectious diseases.
Životinje mogu patiti od širokog raspona zaraznih ili nezaraznih bolesti.
Many diseases can be treated, or have an impact only on the individual animal concerned, or do not spread to other animals or to humans.
Mnoge bolesti moguće je liječiti ili one utječu samo na pojedinačnu životinju ili se ne šire na druge životinje ni na ljude.
On the other hand, transmissible diseases may have a broader impact on animal or public health, with effects felt at population level.
S druge strane, prenosive bolesti mogu imati širi utjecaj na zdravlje životinja ili javno zdravlje s učincima koji se osjećaju na razini populacije.
The animal health rules laid down in this Regulation should be limited to those latter diseases alone.
Pravila o zdravlju životinja koja se utvrđuju ovom Uredbom trebala bi biti ograničena samo na potonje bolesti.
In laying down those animal health rules, it is essential that consideration be given to the links between animal health and public health, the environment, food and feed safety, animal welfare, food security, economic, social and cultural aspects.
Prilikom utvrđivanja tih pravila o zdravlju životinja važno je uzeti u obzir veze između zdravlja životinja i javnog zdravlja, okoliša, sigurnosti hrane i hrane za životinje, dobrobiti životinja, sigurnosti hrane i hrane za životinje, gospodarskih, društvenih i kulturnih aspekata.
The Sanitary and Phytosanitary Measures (SPS) Agreement, to which the Union is a party, regulates the use of measures necessary to protect human, animal or plant life or health so that they do not arbitrarily or unjustifiably discriminate between World Trade Organisation (WTO) members.
Sporazumom o sanitarnim i fitosanitarnim mjerama (SFM), kojemu je Unija stranka, uređuje se uporaba mjera potrebnih za zaštitu života ili zdravlja ljudi, životinja ili biljaka tako da one ne dovode do samovoljne ili neopravdane diskriminacije među članicama Svjetske trgovinske organizacije (WTO).
If international standards exist, they are required to be used as a basis for Union measures.
Ako postoje međunarodne norme, one se trebaju upotrebljavati kao temelj za mjere Unije.
However, the parties to the SPS Agreement have the right to set their own relevant standards, provided that such standards are based on scientific evidence.
Međutim, stranke Sporazuma SFM imaju pravo postaviti vlastite odgovarajuće norme pod uvjetom da se te norme temelje na znanstvenim dokazima.
As regards animal health, the SPS Agreement refers to the standards of the World Organisation for Animal Health (OIE) relating to animal health conditions for international trade.
U pogledu zdravlja životinja, u Sporazumu SFM upućuje se na norme Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE) u pogledu uvjeta zdravlja životinja za međunarodnu trgovinu.
In order to reduce the risk of trade disruption, Union animal health measures should aim at an appropriate level of convergence with OIE standards.
Kako bi se smanjio rizik trgovinskih poremećaja, mjere Unije o zdravlju životinja trebale bi težiti prikladnoj razini konvergencije s normama OIE-a.
In specific circumstances where a significant animal or public health risk exists but scientific uncertainty persists, Article 5(7) of the SPS Agreement, which has been interpreted for the Union in the Commission communication of 2 February 2000 on the precautionary principle, allows members of that Agreement to adopt provisional measures on the basis of available pertinent information.
U određenim uvjetima kada postoji znatan rizik za zdravlje životinja ili javno zdravlje, ali i dalje postoji znanstvena nesigurnost, člankom 5. stavkom 7. Sporazuma SFM koji je za Uniju protumačen u Komunikaciji Komisije od 2. veljače 2000. o načelu opreznosti dopušta se članicama tog sporazuma usvajanje privremenih mjera na temelju dostupnih odgovarajućih informacija.
In such circumstances, the member concerned is required to obtain the additional information necessary for a more objective assessment of risk and to review the measure accordingly within a reasonable period of time.
U takvim uvjetima dotična članica mora pribaviti dodatne informacije potrebne za objektivniju procjenu rizika, te u skladu s njima u razumnom roku preispitati mjeru.
The risk assessment on the basis of which the measures under this Regulation are taken should be based on the available scientific evidence and undertaken in an independent, objective and transparent manner.
Procjena rizika na temelju koje se poduzimaju mjere u skladu s ovom Uredbom trebala bi se temeljiti na dostupnim znanstvenim dokazima te bi se trebala obavljati na neovisan, objektivan i transparentan način.
Due account should also be taken of the opinions of the European Food Safety Authority (EFSA) established by Article 22(1) of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council [11].
Također bi trebalo uzeti u obzir mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) osnovane člankom 22. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća [11].
Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and the Council [12] lays down both public and animal health rules for certain animal by–products and derived products in order to prevent and minimise risks to public and animal health arising from those products, and in particular to protect the safety of the food and feed chain.
Uredbom (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća [12] utvrđuju se pravila o zdravlju životinja i javnom zdravlju za određene nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode kako bi se spriječio i na najmanju mjeru sveo rizik za javno zdravlje i zdravlje životinja od tih proizvoda, a posebno kako bi se zaštitila sigurnost lanca hrane i hrane za životinje.
In order to avoid any overlap of Union legislation, this Regulation should therefore only apply to animal by-products and derived products where specific rules are not laid down in Regulation (EC) No 1069/2009, and where an animal health risk is involved.
Kako bi se izbjeglo preklapanje zakonodavstva Unije, ova Uredba bi se stoga trebala primjenjivati samo na nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode kada Uredbom (EZ) br. 1069/2009 nisu utvrđena posebna pravila te kada se radi o riziku po zdravlje životinja.
For instance, Regulation (EC) No 1069/2009 does not regulate how to handle animal by–products and derived products in the context of disease control measures, and so those issues are duly covered by this Regulation.
Na primjer, Uredbom (EZ) br. 1069/2009 nije uređeno postupanje s nusproizvodima životinjskog podrijetla i od njih dobivenim proizvodima u kontekstu mjera za suzbijanje bolesti te su stoga ta pitanja obuhvaćena ovom Uredbom.
In addition, specific rules on transmissible animal diseases, including those transmissible to humans (‘zoonoses’), are already laid down in Regulation (EC) No 999/2001 of the European Parliament and of the Council [13], Directive 2003/99/EC of the European Parliament and of the Council [14] and Regulation (EC) No 2160/2003 of the European Parliament and of the Council [15], and specific rules on communicable diseases in humans are laid down in Decision No 1082/2013/EU of the European Parliament and of the Council [16].
Osim toga, posebna pravila o prenosivim bolestima životinja, uključujući one prenosive na ljude („zoonoze”) već su utvrđena Uredbom (EZ) br. 999/2001 Europskog parlamenta i Vijeća [13], Direktivom 2003/99/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [14] te Uredbom (EZ) br. 2160/2003 Europskog parlamenta i Vijeća [15], a posebna pravila o zaraznim bolestima kod ljudi utvrđena su u Odlukom br. 1082/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća [16].
Those acts should remain in force following the adoption of this Regulation.
Ti bi akti trebali ostati na snazi nakon donošenja ove Uredbe.
Accordingly, in order to avoid any overlap of Union legislation, this Regulation should only apply to zoonoses to the extent that specific rules are not already laid down in those other Union acts.
U skladu s tim, kako bi se izbjeglo preklapanje zakonodavstva Unije, ova Uredba trebala bi se odnositi na zoonoze samo u mjeri u kojoj posebna pravila već nisu utvrđena u drugim aktima Unije.
In addition, this Regulation applies without prejudice to the rules provided for in other Union legislative acts, such as in the fields of veterinary medicine and animal welfare.
Nadalje, ova Uredba primjenjuje se ne dovodeći u pitanje pravila predviđena u drugim zakonodavnim aktima Unije, na primjer u područjima veterinarstva i dobrobiti životinja.
Diseases occurring in animals which are kept by humans can have severe impacts on the agriculture and aquaculture sectors, on public health, on the environment and on biodiversity.
Bolesti koje se pojavljuju kod životinja koje drže ljudi mogu imati ozbiljne utjecaje na sektor poljoprivrede i akvakulture, na javno zdravlje, na okoliš i na bioraznolikost.
However, as such animals are kept by humans, disease prevention and control measures are often easier to apply to them than to wild animals.
Međutim, budući da takve životinje drže ljudi, mjere za sprečavanje i suzbijanje bolesti lakše je primijeniti na njih nego na divlje životinje.
Nevertheless, diseases occurring in wild animal populations may have a detrimental effect on the agriculture and aquaculture sectors, on public health, on the environment and on biodiversity.
Ipak, bolesti koje pogađaju populacije divljih životinja mogu imati štetan učinak na sektor poljoprivrede i akvakulture, na javno zdravlje, okoliš i bioraznolikost.
It is therefore appropriate that the scope of this Regulation should, in such cases, cover wild animals, both as potential victims of those diseases and as their vectors.
Stoga je prikladno da bi područje primjene ove Uredbe u takvim slučajevima trebalo obuhvaćati divlje životinje, kao potencijalne žrtve tih bolesti i kao njihove prijenosnike.
For the purposes of this Regulation, the term ‘wild animals’ covers all animals that are not kept by humans, including stray and feral animals, even if they are of species that are normally domesticated.
Za potrebe ove Uredbe, pojam „divlje životinje” obuhvaća sve životinje koje ne drže ljudi, uključujući životinje lutalice i divlje životinje, čak i u slučaju da pripadaju vrstama koje su inače pripitomljene.
Animal diseases are not only transmitted through direct contact between animals or between animals and humans.
Bolesti životinja ne prenose se samo izravnim kontaktom između životinja ili između životinja i ljudi.
They are also carried further afield through water and air systems, vectors such as insects, or the semen, oocytes and embryos used in artificial insemination, oocyte donation or embryo transfer.
Također se dalje prenose putem sustava za vodu i zrak, prijenosnika kao što su insekti ili putem sjemena, jajnih stanica ili zametaka koji se upotrebljavaju u umjetnoj oplodnji, doniranja jajnih stanica ili prijenosa zametaka.
Disease agents may also be contained in food and other products of animal origin such as leather, fur, feathers, horn and any other material derived from the body of an animal.
Agensi bolesti mogu se također nalaziti u hrani i drugim proizvodima životinjskog podrijetla, poput kože, krzna, perja, rogova, i bilo kojem drugom materijalu dobivenom od tijela životinje.
Moreover, various other objects such as transport vehicles, equipment, fodder and hay and straw may diffuse disease agents.
Nadalje, razni drugi predmeti poput vozila za prijevoz, opreme, stočne hrane te sijena i slame mogu raspršivati agense bolesti.
Therefore, effective animal health rules need to cover all paths of infection and material involved therein.
Stoga učinkovita pravila o zdravlju životinja moraju obuhvaćati sve putove zaraze i uključene materijale.
Animal diseases may have detrimental effects on the distribution of animal species in the wild, and thus affect biodiversity.
Bolesti životinja mogu imati štetne učinke na raspodjelu životinjskih vrsta u divljini te tako utjecati na bioraznolikost.
Microorganisms causing such animal diseases can therefore be considered as invasive alien species within the framework of the United Nations Convention on Biological Diversity.
Mikroorganizmi koji uzrokuju takve bolesti životinja mogu se stoga smatrati invazivnim stranim vrstama u okviru Konvencije Ujedinjenih naroda o biološkoj raznolikosti.
The measures provided for in this Regulation also take account of biodiversity and thus this Regulation should cover animal species and disease agents, including those defined as invasive animal species, which play a role in the transmission of, or are affected by, diseases covered by this Regulation.
Mjerama predviđenima u ovoj Uredbi također se uzima u obzir bioraznolikost te bi stoga ova Uredba trebala obuhvaćati životinjske vrste i uzročnike bolesti, uključujući one definirane kao invazivne životinjske vrste koje imaju ulogu u prenošenju ili su pogođene bolestima iz ove Uredbe.
Union legislation adopted prior to this Regulation lays down separate animal health rules for terrestrial and aquatic animals.
Zakonodavstvo Unije doneseno prije ove Uredbe utvrđuje zasebna pravila o zdravlju životinja za kopnene i akvatične životinje.
Council Directive 2006/88/EC [17] lays down specific rules for aquatic animals.
Direktivom Vijeća 2006/88/EZ [17] utvrđuju se posebna pravila za akvatične životinje.
Yet in most cases, the main principles for good animal health governance and good animal husbandry are applicable to both groups of animal species.
Ipak, u većini slučajeva glavna načela dobrog upravljanja zdravljem životinja i dobrog uzgoja životinja mogu se primijeniti na obje skupine životinjskih vrsta.
Accordingly, this Regulation should cover both terrestrial and aquatic animals and should align those animal health rules where applicable.
U skladu s tim, ova Uredba trebala bi obuhvatiti i kopnene i akvatične životinje te uskladiti ta pravila o zdravlju životinja kada je to primjenjivo.
However, for certain aspects, in particular the registration and approval of establishments and the traceability and movements of animals within the Union, this Regulation adheres to the approach adopted in the past, which was to lay down different sets of animal health rules for terrestrial and aquatic animals due to their different environments and accordingly different requirements to safeguard health.
Međutim, u određenim aspektima, posebno u odnosu na upis u registar i odobravanje objekata, sljedivost i premještanje životinja u Uniji, ova Uredba drži se pristupa usvojenog u prošlosti, a to je utvrđivanje različitih pravila o zdravlju životinja za kopnene i akvatične životinje zbog njihovih različitih okoliša te stoga različitih zahtjeva za zaštitu zdravlja.
Union legislation adopted prior to this Regulation, and in particular Council Directive 92/65/EEC [18], also lays down basic animal health rules for other animal species not regulated in other Union acts, such as reptiles, amphibians, marine mammals, and others which are not aquatic or terrestrial animals as defined in this Regulation.
Zakonodavstvom Unije donesenim prije ove Uredbe, a posebno Direktivom Vijeća 92/65/EEZ [18] također se utvrđuju osnovna pravila o zdravlju životinja za druge životinjske vrste koje nisu uređene u drugim aktima Unije, kao što su reptili, vodozemci, morski sisavci te druge životinje koje nisu akvatične ili kopnene kako je definirano u ovoj Uredbi.
Usually, such species do not present a significant health risk for humans or other animals and therefore only a few animal health rules, if any, apply.
Obično te vrste ne predstavljaju znatan zdravstveni rizik za ljude ili druge životinje i stoga se primjenjuju samo neka pravila o zdravlju životinja, ako ih uopće ima.
In order to avoid unnecessary administrative burdens and costs, this Regulation should adhere to the approach adopted in the past, namely to provide the legal framework enabling detailed animal health rules to be laid down for movements of such animals and their products if the risks involved so require.
Kako bi se izbjegli nepotrebno administrativno opterećenje i troškovi, ova Uredba trebala bi slijediti prethodno usvojeni pristup osiguravanja pravnog okvira koji omogućuje utvrđivanje detaljnih pravila o zdravlju životinja za premještanje tih životinja i njihovih proizvoda ako uključeni rizici to zahtijevaju.
Humans often keep certain animals as pets in their households to keep them company.
Ljudi često drže određene životinje kao kućne ljubimce u svojim kućanstvima da im prave društvo.
The keeping of such pet animals for purely private purposes, including ornamental aquatic animals in households, both indoors and outdoors, generally poses a lower health risk compared to other ways of keeping or moving animals on a broader scale, such as those common in agriculture, aquaculture, animal shelters and the transport of animals more generally.
Držanje takvih kućnih ljubimaca u isključivo osobne svrhe, uključujući ukrasne akvatične životinje u kućanstvima, bilo u zatvorenom ili otvorenom prostoru, u pravilu predstavlja niži zdravstveni rizik u usporedbi s drugim načinima držanja ili premještanja životinja u većem opsegu, poput onih čestih u poljoprivredi, akvakulturi, skloništima za životinje i općenitijem prijevozu životinja.
Therefore, it is not appropriate that the general requirements concerning registration, record keeping and movements within the Union should apply to such pet animals, as this would represent an unjustified administrative burden and cost.
Stoga nije primjereno da se opći zahtjevi za upise u registar, vođenje evidencije i premještanja u Uniji primjenjuju na te kućne ljubimce, budući da bi to predstavljalo neopravdano administrativno opterećenje i trošak.
Registration and record keeping requirements should therefore not apply to pet keepers.
Zahtjevi upisa u registar i vođenja evidencije stoga se ne bi trebali primjenjivati na držatelje kućnih ljubimaca.
In addition, specific rules should apply to non–commercial movements of pet animals within the Union.
Osim toga, trebalo bi primijeniti posebna pravila za nekomercijalna premještanja kućnih ljubimaca u Uniji.
Some defined groups of animals, for which special animal health rules exist in this Regulation, need to be listed as species in an annex, due to the varied nature of the group concerned.
Neke definirane skupine životinja za koje u ovoj Uredbi postoje posebna pravila o zdravlju životinja moraju biti navedene u prilogu kao vrste zbog raznolike prirode dotične skupine.
This is the case for the group of hoofed mammals classified as ungulates.
Slučaj je to skupine sisavaca s papcima i kopitima koji su razvrstani kao kopitari i papkari.
The list of such animals may need to be changed in the future due to reasons of changed taxonomy.
U budućnosti bi moglo biti potrebno izmijeniti popis takvih životinja zbog izmijenjene taksonomije.
Therefore, in order to take account of such changes, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of the list of ungulates set out in Annex III to this Regulation.
Stoga, kako bi se uzele u obzir takve izmjene, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebalo bi delegirati Komisiji u vezi s popisom kopitara i papkara iz Priloga III. ovoj Uredbi.
Not all transmissible animal diseases can or should be prevented and controlled through regulatory measures, for example if the disease is too widespread, if diagnostic tools are not available, or if the private sector can take measures to control the disease by itself.
Nije potrebno sprečavati i suzbijati sve prenosive bolesti životinja putem regulatornih mjera, na primjer, ako je bolest previše raširena, ako nisu dostupni dijagnostički alati ili ako privatni sektor može poduzeti mjere da samostalno suzbija bolest.
Regulatory measures to prevent and control transmissible animal diseases may have important economic consequences for the relevant sectors and may disrupt trade.
Regulatorne mjere za sprečavanje i suzbijanje prenosivih bolesti životinja mogle bi imati znatne gospodarske posljedice za relevantne sektore i mogle bi poremetiti trgovinu.