natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission refers in this respect to the reasoning developed in recitals 307 to 313 of its Decision 2011/3/EU of 24 February 2010 concerning public transport service contracts between the Danish Ministry of Transport and Danske Statsbaner (Case C41/08) (ex NN 35/08) (OJ L 7, 11.1.2011, p. 1).
Komisija se u ovom pogledu poziva na argumente iznesene u uvodnim izjavama 307. i 313. svoje Odluke 2011/3/EU od 24. veljače 2010. u predmetu C 41/08 (bivši NN 35/08) o ugovorima o uslugama javnog prijevoza između danskog Ministarstva prometa i Danske Statsbaner (SL L 7., 11.1.2011., str. 1).
That Decision was annulled by the General Court in Case T-92/11 Jørgen Andersen v European Commission, [2013] not yet published, and an appeal against that judgment is currently pending before the Court of Justice in Case C-303/13 P. The outcome of that appeal is not relevant for the outcome of the present case, since the General Court confirmed in the judgment under appeal that it is the date on which the effects of the disbursed aid occurred which determines which set of rules applies.
Tu je Odluku poništio Opći sud u predmetu T–92/11 Jørgen Andersen protiv Europske komisije, [2013.] koja još nije objavljena, i u pogledu koje se trenutačno vodi žalbeni postupak pred Žalbenim sudom u predmetu C–303/13 P. Ishod žalbenog postupka nije važan za ishod ovog slučaja jer je Opći sud potvrdio u presudi protiv koje je podnesena žalba da o datumu kada su nastali učinci isplaćene potpore ovisi koji se skup pravila primjenjuje.
In this case the aid was paid on 21 December 2012, so the rules, principles and criteria for assessing the compatibility of state aid which are in force at the date on which the Commission takes its decision should be applied (see, paragraph 39 of that judgment).
U tom je slučaju potpora plaćena 21. prosinca 2012. pa bi se stoga trebala primjenjivati pravila, načela i kriteriji za ocjenjivanje spojivosti državne potpore koji su na snazi na dan kada Komisija donese odluku (vidjeti stavak 39. te presude).
In any event, such a requirement deriving from national law, were it to be shown to exist, cannot undermine an obligation deriving from the case-law of the Court of Justice or Regulation (EEC) No 1191/69, which must be shown to be fulfilled before public service compensation can be paid to a transport operator. (80) Second, the Commission notes that Article 13 of Regulation (EEC) No 1191/69 requires that the administration to fix the amount of the compensation in advance.
Drugo, Komisija primjećuje da je člankom 13. Uredbe (EEZ) br. 1191/69 propisano da uprava mora unaprijed utvrditi iznos naknade.
The amount of the annual operating revenue coincides with the actual revenue obtained by the company in the activity provided under a tariff obligation which is CSTP’s sole activity. The revenue figure is taken from the annual financial statements of CSTP and from the E forms sent each year to the Region, which never questioned their reliability.
Iznos godišnjih operativnih prihoda u skladu je sa stvarnim prihodima trgovačkog društva od obavljanja djelatnosti predviđene u okviru tarifne obveze koja predstavlja jedinu poslovnu djelatnost trgovačkog društva CSTP.
Commission Decision (EU) 2015/1075
Odluka Komisije (EU) 2015/1075
on State aid SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN)
o državnoj potpori SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN)
implemented by Italy — Additional public service compensation for Buonotourist
koju je provela Italija – dodatna naknada za obavljanje javne usluge za trgovačko društvo Buonotourist
(notified under document C(2015) 75)
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2015)75)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above and having regard to their comments,
nakon što je pozvala zainteresirane stranke da dostave svoje primjedbe u skladu s prethodno navedenim odredbama i uzimajući u obzir njihove primjedbe,
By electronic notification of 5 December 2012, the Italian authorities notified, in accordance with Article 108(3) of the Treaty, the additional compensation awarded pursuant to a judgment by the Consiglio di Stato (Italy’s highest administrative court) to Buonotourist S.r.l.
Talijanska nadležna tijela elektroničkim su putem 5. prosinca 2012., u skladu s člankom 108. stavkom 3. Ugovora, prijavila dodijeljenu dodatnu naknadu u skladu s presudom suda Consiglio di Stato (talijanski najviši upravni sud) trgovačkom društvu Buonotourist S.r.l.
(‘Buonotourist’), for the provision of passenger transport services by bus based on concessions granted by the Italian Region of Campania (‘the Region’) during the period 1996-2002 (‘the period under review’).
(dalje u tekstu: „Buonotourist”), za obavljanje usluga prijevoza putnika autobusom na temelju koncesija koje je dodijelila talijanska regija Kampanija (dalje u tekstu: „Regija”) u razdoblju 1996.–2002. (dalje u tekstu: „predmetno razdoblje”).
The notification was registered under case number SA.35843 and from 13 December 2012 treated as a non-notified measure since, according to the information available to the Commission, the Region was not obliged to pay the additional compensation due to Buonotourist until 7 December 2012, that is, after the Italian government had notified the measure to the Commission, but before a Commission decision had been adopted.
Prijava je upisana pod brojem predmeta SA.35843 i od 13. prosinca 2012. smatrala se neprijavljenom mjerom budući da, prema informacijama koje su dostupne Komisiji, Regija nije morala plaćati dodatnu naknadu koju duguje trgovačkom društvu Buonotourist do 7. prosinca 2012., odnosno, nakon što je talijanska vlada mjeru prijavila Komisiji, ali prije nego što je Komisija donijela odluku.
By letter dated 20 February 2014, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty in respect of the aid (‘the opening decision’).
Dopisom od 20. veljače 2014., Komisija je obavijestila Italiju da je odlučila pokrenuti postupak iz članka 108. stavka 2. Ugovora u vezi s tom potporom (dalje u tekstu:„odluka o pokretanju postupka”).
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Komisija je pozvala zainteresirane stranke da dostave svoje primjedbe na mjeru.
The Italian authorities submitted their observations on the opening decision by letters dated 21 and 24 March 2014.
Talijanska nadležna tijela dostavila su svoje primjedbe na odluku o pokretanju postupka u dopisima od 21. i 24. ožujka 2014.
The only third party to submit observations in reply to the opening decision was Buonotourist, the beneficiary of the measure.
Trgovačko društvo Buonotourist, koje je korisnik mjere, bilo je jedina treća stranka koja je dostavila primjedbe u odgovoru na odluku o pokretanju postupka.
Its comments were received on 25 March 2014.
Njegove su primjedbe zaprimljene 25. ožujka 2014.
On 11 July 2014, the Italian authorities provided comments on the third party submissions and additional information in response to a request for information dated 11 June 2014.
Talijanska su nadležna tijela 11. srpnja 2014. dostavila primjedbe na podneske treće stranke i dodatne informacije u odgovoru na zahtjev za informacije od 11. lipnja 2014.
After acceptance of a deadline extension by the Commission, the Italian authorities completed the provision of additional information by letter of 15 September 2014.
Kada je Komisija prihvatila produljenje roka, talijanska nadležna tijela dostavila su dodatne informacije dopisom od 15. rujna 2014.
Buonotourist is a private company providing local public transport services based on regional and municipal concessions.
Trgovačko društvo Buonotourist privatno je trgovačko društvo koje pruža usluge lokalnog javnog prijevoza na temelju regionalnih i gradskih koncesija.
More specifically, according to the Italian authorities, Buonotourist operated a network of bus routes as concessionaire of the Region throughout the period under review covering approximately 1,8 million km per year.
Drugim riječima, prema talijanskim nadležnim tijelima, trgovačko društvo Buonotourist upravljalo je mrežom autobusnih linija kao koncesionar Regije u cijelom predmetnom razdoblju pokrivajući otprilike 1,8 milijuna kilometara godišnje.
From the information provided by the Italian authorities, the Region has already paid EUR 19 507 121,54 to Buonotourist for the above-mentioned service during the period under review, of which EUR 17 036 021,13 for the operation and management of the service and EUR 2 471 100,41 for investments.
Na temelju informacija koje su dostavila talijanska nadležna tijela može se zaključiti da je Regija u predmetnom razdoblju trgovačkom društvu Buonotourist već platila 19 507 121,54 EUR za navedenu uslugu, od čega 17 036 021,13 EUR za obavljanje usluge i upravljanje njome i 2 471 100,41 EUR za ulaganja.
Since it appears that this compensation was awarded to Buonotourist more than 10 years before the Commission sent its first request for information to the Italian State, that compensation will not be subject to an assessment in the current proceedings.
Budući da se čini da je ta naknada dodijeljena društvu Buonotourist više od deset godina prije nego što je Komisija poslala svoj prvi zahtjev za informacije talijanskoj državi, ta se naknada neće razmatrati u ovom postupku.
In addition to the above-mentioned sums already received, Buonotourist requested from the Region additional compensation of EUR 5 567 582,57 on the basis of Council Regulation (EEC) No 1191/69 for the economic disadvantages it allegedly suffered as a result of public service obligations (‘PSOs’) allegedly being imposed upon it.
Uz već primljene navedene iznose, trgovačko društvo Buonotourist zatražilo je od Regije dodatnu naknadu od 5 567 582,57 EUR na temelju Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1191/69 za gospodarski nepovoljni položaj koji navodno doživljava zbog obveze obavljanja javne usluge (dalje u tekstu: „PSO”) koja mu je navodno određena.
According to the Region, the request was made in January 2007 when Buonotourist started proceedings before the Italian administrative courts.
Regija tvrdi da je zahtjev dostavljen u siječnju 2007. kada je društvo Buonotourist pokrenulo postupak pred talijanskim upravnim sudovima.
In 2008, the Regional Administrative Court in Salerno rejected Buonotourist’s claim for additional compensation on the basis of Regulation (EEC) No 1191/69.
Regionalni upravni sud u Salernu odbacio je 2008. zahtjev trgovačkog društva Buonotourist za dodatnu naknadu na temelju Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
That court held that, in accordance with Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, Buonotourist could not request compensation for economic disadvantages resulting from the imposition of PSOs without having previously requested the termination of those PSOs.
Taj je sud smatrao da, u skladu s člankom 4. Uredbe (EEZ) br. 1191/69, Buonotourist ne može tražiti naknadu za gospodarski nepovoljni položaj zbog određene obveze obavljanja javne usluge ako prethodno nije zatražio ukidanje te obveze.
By judgment of 27 July 2009 (Sentenza No 4683/09), the Consiglio di Stato upheld the appeal by Buonotourist against the judgment of the Regional Administrative Court in Salerno and concluded that Buonotourist was entitled to receive additional compensation for the public service it had carried out in accordance with Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Presudom od 27. srpnja 2009. (Sentenza br. 4683/09), Consiglio di Stato prihvatio je žalbu trgovačkog društva Buonotourist protiv presude regionalnog upravnog suda u Salernu i zaključio da trgovačko društvo Buonotourist ima pravo na dodatnu naknadu za obavljanje javne usluge koju obavlja u skladu s člancima 6., 10. i 11. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
That judgment does not precisely define from which legal act and in what form the PSOs were imposed, but stresses that an undertaking operating a public service cannot be denied its claim for repayment of the costs effectively incurred in performing that service.
U presudi nije točno definirano kojim su pravnim aktom i u kojem obliku određene obveze obavljanja javnih usluga, ali ističe se da se poduzetniku koji obavlja javnu uslugu ne može odbiti zahtjev za nadoknadu troškova koji su stvarno nastali obavljanjem te usluge.
The Consiglio di Stato further considered that Buonotourist was entitled to receive public service compensation even in the absence of a prior request for the elimination of the PSOs.
Consiglio di Stato dalje je smatrao da trgovačko društvo Buonotourist ima pravo dobiti naknadu za obavljanje javne usluge čak i ako nije prethodno zatražilo ukidanje obveze obavljanja javne usluge.
According to the Consiglio di Stato, the precise amount of the additional compensation owed to Buonotourist had to be determined by the Region on the basis of reliable data taken from the accounts of the company, showing the difference between the costs attributable to the portion of Buonotourist’s activities associated with the PSO and the corresponding revenues.
Prema Consiglio di Stato, Regija mora utvrditi točan iznos dodatne naknade koji duguje trgovačkom društvu Buonotourist na temelju pouzdanih podataka iz financijskih izvještaja trgovačkog društva u kojima je jasno prikazana razlika između troškova koji se mogu pripisati dijelu djelatnosti trgovačkog društva Buonotourist koje su povezane s obvezom obavljanja javne usluge i odgovarajućim prihodima.
By order (ordinanza) No 8737/2010 of 13 December 2010, the Consiglio di Stato appointed an expert to undertake that task.
Nalogom (ordinanza) br. 8737/2010 od 13. prosinca 2010. Consiglio di Stato imenovao je stručnjaka koji će izvršiti tu zadaću.
According to the Italian authorities, that expert was also unable to determine the amount to be compensated.
Talijanska nadležna tijela tvrde da ni taj stručnjak nije mogao utvrditi iznos naknade.
By order (ordinanza) No 5880/2011 of 7 November 2011, the Consiglio di Stato appointed a second expert (‘the second expert’).
Nalogom (ordinanza) br. 5880/2011 od 7. studenoga 2011. Consiglio di Stato imenovao je drugog stručnjaka („drugi stručnjak”).
It appears from paragraph 9 of the judgment of the Consiglio di Stato (giudizio per l’ottemperanza) No 5650/2012 of 7 November 2012 that both experts excluded the existence of a right to compensation pursuant to Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 (i.e. obligation to operate or carry), but both concluded that Buonotourist was undercompensated for 1998, 1999 and 2000 as a result of the application of the formula provided in Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 (tariff-related obligation).
Na temelju stavka 9. presude Consiglio di Stato (giudizio per l’ottemperanza) br. 5650/2012 od 7. studenoga 2012. može se zaključiti da su oba stručnjaka isključila postojanje prava na naknadu u skladu s člankom 10. Uredbe (EEZ) br. 1191/1969 (tj. obveza obavljanja usluge ili prijevoza), ali oba su zaključila da trgovačko društvo Buonotourist nije primilo dovoljan iznos naknade u 1998., 1999. i 2000. kao rezultat primjene formule iz članka 11. Uredbe (EEZ) br. 1191/1969 (obveza povezana s cijenama).
Implicitly, the experts thus assumed that a tariff obligation had been imposed on Buonotourist by the Region.
Stručnjaci su stoga pretpostavili da je Regija trgovačkom društvu Buonotourist odredila tarifnu obvezu.
However, while the first expert concluded that it would have been inappropriate to use an ‘inductive method’ to calculate the additional costs borne by the undertaking due to tariff costs and recommended calculating the additional compensation by means of equity appreciation (in via equitativa), the second expert calculated the sum to be compensated by the Region to the company through the use of such an ‘inductive method’, observing that the Consiglio di Stato held that the choice of the ‘inductive method’ was to be considered definitive, having been used in various judgments without being challenged.
Međutim, dok je prvi stručnjak zaključio da bi za izračun dodatnih troškova poduzetnika bilo neprimjereno upotrebljavati „induktivnu metodu” zbog tarifnih troškova i preporučio je izračunavanje dodatne naknade pomoću povećanja vrijednosti imovine (in via equitativa), drugi stručnjak izračunao je iznos koji Regija mora nadoknaditi trgovačkom društvu primjenom takve „induktivne metode” primijetivši da je Consiglio di Stato smatrao da se izbor „induktivne metode” mora smatrati konačnim jer se upotrebljavao u više presuda i nije osporen.
The second expert was nevertheless unable to calculate the compensation pursuant to Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 due to a lack of essential data on both the anticipated and the actual number of units of measure of transport.
Međutim, drugi stručnjak svejedno nije uspio izračunati iznos naknade u skladu s člankom 11. Uredbe (EEZ) br. 1191/69 zbog nedovoljno osnovnih podataka o očekivanom i stvarnom broju jedinica mjere prijevoza.
The second expert therefore calculated the possible amount of undercompensation as the difference between the potential revenues that the company could have obtained by operating the service on a commercial basis (estimate) and the sum of the actual revenues and the public contributions received.
Drugi stručnjak stoga je izračunao mogući iznos preniske naknade kao razliku između mogućeg prihoda koje je trgovačko društvo moglo ostvariti komercijalnim obavljanjem usluge (procjena) i zbroja stvarnih prihoda i primljenih javnih doprinosa.
For Buonotourist, those calculations result in an undercompensation for 1998, 1999 and 2000 only, totalling EUR 1 111 572 including interest.
Za trgovačko društvo Buonotourist, rezultat tih izračuna bila je preniska naknada samo za 1998., 1999. i 2000. u ukupnom iznosu od 1 111 572 EUR, uključujući kamate.
The expert concluded that this amount could be taken as the amount of undercompensation.
Stručnjak je zaključio da bi se taj iznos mogao uzeti u obzir kao iznos preniske naknade.
Accordingly, the Consiglio di Stato issued judgment No 5650/2012 of 7 November 2012, quantifying the additional compensation the Region was obliged to pay to Buonotourist at EUR 1 111 572 and ordered payment of that sum to take place by 7 December 2012. Payment of this sum was made by the Region to Buonotourist on 21 December 2012.
U skladu s time, sud Consiglio di Stato donio je presudu br. 5650/2012 od 7. studenoga 2012. određujući dodatnu naknadu koju je Regija obvezna platiti trgovačkom društvu Buonotourist u iznosu od 1 111 572 EUR i naredio je plaćanje tog iznosa do 7. prosinca 2012.. Regija je platila taj iznos trgovačkom društvu Buonotourist 21. prosinca 2012.
It is the payment of that additional compensation by the Region to Buonotourist as a consequence of judgment No 5650/2012 that constitutes the non-notified measure and the subject matter of this Decision.
Plaćanje te dodatne naknade koju je Regija platila trgovačkom društvu Buonotourist na temelju presude br. 5650/2012 predstavlja neprijavljenu mjeru i predmet ove Odluke.
According to the Italian authorities, Buonotourist, like other providers of regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) which had to be renewed annually upon the request of the company.
Prema talijanskim nadležnim tijelima trgovačko društvo Buonotourist, kao i drugi davatelji usluga regionalnog linijskog prijevoza autobusom, poslovalo je na temelju privremenih dozvola (koncesija) koje je trebalo svake godine obnoviti na zahtjev trgovačkog društva.
The Italian authorities further maintain that Buonotourist requested concessions to provide services on the relevant routes from the Region in each year of the period under review and that those concessions always stipulated that the services were carried out entirely at the risk of the undertakings in question and, specifically, ‘without the performance of the service constituting a right to a subsidy or compensation of any kind’.
Talijanska nadležna tijela dalje smatraju da je trgovačko društvo Buonotourist svake godine u predmetnom razdoblju tražilo koncesije za obavljanje usluga na predmetnim linijama u Regiji i da je u tim koncesijama uvijek propisano da rizik za obavljanje usluga u potpunosti snose predmetni poduzetnici i, posebno, da „obavljanje usluge ne predstavlja pravo ni na kakvu subvenciju ili naknadu”.
The Italian authorities provided a copy of a sample concession contract concerning another undertaking (‘the sample concession contract’) from 1972/73 attesting that it was the same as the one used with Buonotourist for the period under review.
Talijanska nadležna tijela dostavila su primjerak ugovora o koncesiji s drugim poduzetnikom („primjer ugovora o koncesiji”) iz 1972./1973. potvrđujući da je istovjetan onome koji je potpisan s trgovačkim društvom Buonotourist za predmetno razdoblje.
However, the Italian authorities did not provide any concession contracts actually concluded with Buonotourist during the period under review.
Međutim, talijanska nadležna tijela nisu dostavila ugovore o koncesiji koji su stvarno sklopljeni s trgovačkim društvom Buonotourist tijekom predmetnog razdoblja.
The Italian authorities maintain that under those concessions Buonotourist was free to propose the substitution of the forms of transport to be used by it or to apply for the termination in whole or in part of its PSOs where such obligations entailed an economic disadvantage to it, but that the company never exercised that right.
Talijanska nadležna tijela tvrde da je u skladu s tim koncesijama trgovačko društvo Buonotourist moglo predložiti zamjenu za vrste prijevoza koje upotrebljava ili zatražiti ukidanje cijelog ili dijela obveze obavljanja javne usluge ako se zbog te obveze nalazi u gospodarski nepovoljnom položaju, ali da ono to pravo nije nikada ostvarilo.
The Italian authorities further allege that the company never informed the Region that it was suffering economic disadvantages or that it was carrying out obligations that it would not have performed if not obliged to do so under a PSO.
Talijanska nadležna tijela dalje tvrde da trgovačko društvo nikada nije obavijestilo Regiju da je u gospodarski nepovoljnom položaju ili da izvršava obveze koje ne bi izvršavalo da nema tu obvezu u skladu s obvezom obavljanja javne usluge.
Finally, according to the Italian authorities, Buonotourist never requested the termination of the PSO as required by Article 4(1) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Naposljetku, prema talijanskim nadležnim tijelima, trgovačko društvo Buonotourist nikada nije zatražilo ukidanje PSO-a u skladu s člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EEZ) br. 1191/69.
According to the Italian authorities, the public contributions granted to Buonotourist in the past were based on standard cost methodology, calculated on the basis of certain parameters established in Regional Law No 16/1983, such as the number of kilometres awarded vis-à-vis the kilometres travelled, the number of employees and buses, which vary depending on the type of service performed (urban, mountain, hill services), the legal and economic treatment of employees, the size of the undertaking, and the costs of the buses.
Prema talijanskim nadležnim tijelima, javni doprinosi koji su u prošlosti odobreni trgovačkom društvu Buonotourist temeljili su se na standardnoj troškovnoj metodologiji koja je izračunata na temelju parametara utvrđenih u Regionalnom zakonu br. 16/1983, kao što su dodijeljeni broj kilometara u odnosu na prijeđene kilometre, broj zaposlenika i autobusa, koji se razlikuju ovisno o vrsti pružene usluge (gradska, planinska, brdska usluga), postupanje prema zaposlenicima u pravnom i gospodarskom smislu, veličina poduzetnika i troškovi autobusa.
The Italian authorities also doubt whether Buonotourist has demonstrated that it had efficiently and correctly operated the PSOs in accordance with Regulation (EEC) No 1191/69 and submit that Buonotourist did not have an account separation system as required by Article 1(5) of that Regulation.
Talijanska nadležna tijela također sumnjaju je li trgovačko društvo Buonotourist pokazalo da učinkovito i ispravno izvršava obvezu obavljanja javne usluge u skladu s Uredbom (EEZ) br. 1191/69 i tvrde da trgovačko društvo Buonotourist nije imalo sustav odvojenog računovodstva propisan člankom 1. stavkom 5. te Uredbe.