natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When applying them to finite path segments that are not level, the attenuation has to be calculated for an equivalent level path — as the closest point on a simple extension of the inclined segment (that passes through the ground surface at some point) generally does not yield an appropriate elevation angle β.
Pri njihovoj primjeni na nehorizontalne konačne segmente putanje leta prigušenje se mora izračunati za ekvivalentnu horizontalnu putanju leta jer se najbližom točkom na jednostavnom produljenju nagnutog segmenta (koji na određenoj točki prolazi kroz površinu tla) općenito ne dobiva prikladan elevacijski kut β.
The determination of lateral attenuation for finite segments differs markedly for Lmax and LE metrics.
Određivanje lateralnog prigušenja za konačne segmente znatno se razlikuje pri mjerama Lmax i LE.
Segment maximum levels Lmax are determined from NPD data as a function of propagation distance d from the nearest point on the segment; no corrections are required to account for the dimensions of the segment.
Maksimalne razine segmenta Lmax određuju se na temelju NPD podataka kao funkcija udaljenosti širenja d od najbliže točke u segmentu; za dimenzije segmenta nisu potrebne korekcije.
Likewise, lateral attenuation of Lmax is assumed to depend only on the elevation angle of, and ground distance to, the same point.
Jednako se pretpostavlja da lateralno prigušenje Lmax ovisi samo o elevacijskom kutu iste točke i udaljenosti na tlu do te točke.
Thus only the coordinates of that point are required.
Stoga su potrebne samo koordinate te točke.
But for LE, the process is more complicated.
Međutim, za LE proces je kompliciraniji.
The baseline event level LE(P,d) that is determined from the NPD data, even though for finite segment parameters, applies nevertheless to an infinite flight path.
Osnovna razina događaja LE(P,d) koja se određuje na temelju NPD podataka, iako za parametre konačnih segmenata, primjenjuje se unatoč tome na beskonačnu putanju leta.
The event exposure level from a segment, LE,seg, is of course less than the baseline level — by the amount of the finite segment correction defined later in Section 2.7.19.
Razina izloženosti događaja iz segmenta LE,seg je, naravno, manja od osnovne razine i to za potrebni iznos u korekcije za konačni segment, pri čemu je taj iznos opisan u odjeljku 2.7.19.
That correction, a function of the geometry of triangles OS1S2 in Figures 2.7.j to 2.7.l, defines what proportion of the total infinite path noise energy received at O comes from the segment; the same correction applies, whether or not there is any lateral attenuation.
Tom se korekcijom, funkcijom geometrije trokutova OS1S2 na slikama 2.7.j do 2.7.l, utvrđuje koji dio kod O primljene zvučne energije ukupne beskonačne putanje dolazi od segmenta; ista se korekcija primjenjuje neovisno o postojanju lateralnog prigušenja.
But any lateral attenuation shall be calculated for the infinite flight path, i.e. as a function of its displacement and elevation, not those of the finite segment.
Međutim, sva se lateralna prigušenja izračunavaju za beskonačnu putanju leta, tj. kao funkcija njezina pomaka i visine, a ne za konačni segment.
Adding the corrections ΔV and ΔI, and subtracting lateral attenuation Λ(β,) from the NPD baseline level gives the adjusted event noise level for equivalent steady level flight on an adjacent, infinite straight path.
Zbrajanjem korekcija ΔV i ΔI, i oduzimanjem lateralnog prigušenja Λ(β,) od NPD osnovne razine dobiva se prilagođena razina zvučnog događaja za ekvivalentni jednakomjerni horizontalni let na dodirnoj, beskonačnoj pravocrtnoj putanji.
But the actual flight path segments being modelled, those that affect the noise contours, are rarely level; aircraft are usually climbing or descending.
Međutim, stvarni segmenti putanje leta koji se modeliraju, oni koji utječu na konture buke, rijetko su horizontalni jer su zrakoplovi obično u fazi penjanja ili spuštanja.
Figure 2.7.p illustrates a departure segment S1S2 — the aircraft is climbing at an angle γ — but the considerations remain very similar for an arrival.
Na slici 2.7.p prikazan je segment odleta S1S2 – zrakoplov se penje pod kutom γ – međutim odnosi su pri dolasku prilično slični.
The remainder of the ‘real’ flight path is not shown; suffice it to state that S1S2 represents just a part of the whole path (which in general will be curved).
Ostatak „realne” putanje leta nije prikazan; ovdje je dovoljno napomenuti da S1S2 predstavlja samo dio cijele putanje (koja je općenito u obliku luka).
In this case, the observer O is alongside, and to the left of, the segment.
U tom se slučaju promatrač O nalazi lijevo pored segmenta.
The aircraft is banked (anti-clockwise about the flight path) at an angle ε to the lateral horizontal axis.
Zrakoplov se nalazi (suprotno od smjera kazaljke na satu u podnosu na putanju) pod kutom ε prema bočnoj horizontalnoj osi.
The depression angle φ from the wing plane, of which the installation effect ΔI is a function (equation (2.7.39)), lies in the plane normal to the flight path in which ε is defined.
Depresijski kut φ ravnine nosive površine, pri čemu je utjecaj instalacije ΔI funkcija (jednadžba 2.7.39.), nalazi se u ravnini okomitoj na putanju leta u kojoj je ε definiran.
Thus φ = β – ε where β = tan–1(h/) and  is the perpendicular distance OR from the observer to the ground track; i.e. the lateral displacement of the observer [26].
Stoga vrijedi φ = β – ε pri čemu je β = tan– 1(h/) a  okomita udaljenost OR između promatrača i tlocrta putanje; t.j. bočni pomak promatrača [26].
The aeroplane's closest point of approach to the observer, S, is defined by the perpendicular OS, of length (slant distance) dp.
Najbliža točka prilaženja aviona promatraču S definirana je okomicom OS duljine (kosa udaljenost) dp.
The triangle OS1S2 accords with Figure 2.7.k, the geometry for calculating the segment correction ΔF.
Trokut OS1S2 odgovara slici 2.7.k, geometriji za izračun korekcije segmenta ΔF.
Figure 2.7.p
Slika 2.7.p
Observer alongside segment
Promatrač pored segmenta
To calculate the lateral attenuation using equation (2.7.40) (where β is measured in a vertical plane), an equivalent level flight path is defined in the vertical plane through S1S2 and with the same perpendicular slant distance dp from the observer.
Za izračun lateralnog prigušenja jednadžbom 2.7.40. (pri čemu se β mjeri u vertikalnoj ravnini), ekvivalentna horizontalna putanja leta definirana je u vertikalnoj ravnini kroz S1S2 i s istim okomitim izravnim razmakom dp od promatrača.
This is visualised by rotating the triangle ORS, and its attached flight path about OR (see Figure 2.7.p) through angle γ thus forming the triangle ORS′.
To je vizualizirano rotacijom trokuta ORS i pridružene putanje leta oko OR (vidjeti sliku 2.7.p) pod kutom γ čime se dobiva trokut ORS′.
The elevation angle of this equivalent level path (now in a vertical plane) is β = tan–1(h/) ( remains unchanged).
Elevacijski kut te ekvivalentne horizontalne putanje (sada u vertikalnoj ravnini) je β = tan– 1(h/) ( ostaje nepromijenjen).
In this case, observer alongside, the lateral attenuation Λ(β,) is the same for LE and Lmax metrics.
U tom slučaju, kad je promatrač pored segmenta, bočno prigušenje Λ(β,) isto je za mjere LE i Lmax.
Figure 2.7.q illustrates the situation when the observer point O lies behind the finite segment, not alongside.
Na slici 2.7.q prikazana je situacija u kojoj se promatračka točka O nalazi iza konačnog segmenta, a ne pored.
Here the segment is observed as a more distant part of an infinite path; a perpendicular can only be drawn to point Sp on its extension.
Ovdje se segment promatra kao udaljeniji dio beskonačne putanje; okomica se može povući samo do točke Sp na njezinu produljenju.
The triangle OS1S2 accords with Figure 2.7.j which defines the segment correction ΔF.
Trokut OS1S2 odgovara slici 2.7.j u kojoj je definirana korekcija segmenta ΔF.
But in this case the parameters for lateral directivity and attenuation are less obvious.
No, u ovom su slučaju parametri za lateralnu usmjerenost i lateralno prigušenje manje očigledni.
Figure 2.7.q Observer behind segment Horizontal Wing plane
Slika 2.7.q
Flight path segment Equivalent level path
Promatrač iza segmenta
Extended segment Wing plane Horizontal Ground track
γ = kut penjanja
γ = climb angle ε = bank angle
ε = kut bočnog nagiba
β = elevation angle for LE = tan– 1 (h/)
β = elevacijski kut za LE = tan– 1 (h/)
β1 = elevation angle for Lmax = sin– 1 (z1/d1)
β1 = elevacijski kut za Lmax = sin– 1 (z1/d1) φ = depresijski kut = β – ε Horizontala Ravnina nosive površine
φ = depression angle = β – ε
Segment putanje leta Ekvivalentna horizontalna putanja leta Povećani segment Ravnina nosive površine Horizontala
Remembering that, as conceived for modelling purposes, lateral directivity (installation effect) is two-dimensional, the defining depression angle φ is still measured laterally from the aircraft wing plane.
Tlocrt putanje S obzirom na to da je lateralna usmjerenost (utjecaj instalacije) za potrebe modeliranja dvodimenzionalna, definirajući depresijski kut φ mjeri se i dalje bočno od ravnine nosive površine zrakoplova.
(The baseline event level is still that generated by the aircraft traversing the infinite flight path represented by the extended segment.) Thus the depression angle is determined at the closest point of approach, i.e. φ = βp - ε where βp is angle SpOC.
(Osnovna razina događaja i dalje je ona koja se stvara zrakoplovom koji leti beskonačnom putanjom leta koja se prikazuje produljenim segmentom.) Time se depresijski kut određuje na najbližoj točki prilaženja, tj. φ = βp – ε pri čemu je βp kut SpOC.
For maximum level metrics, the NPD distance parameter is taken as the shortest distance to the segment, i.e. d = d1.
Za mjeru maksimalne razine NPD parametar udaljenosti uzima se kao najmanji razmak do segmenta, tj. d = d1.
For exposure level metrics, it is the shortest distance dp from O to Sp on the extended flight path; i.e. the level interpolated from the NPD table is LE∞ (P1, dp).
Za mjeru razine izloženosti to je najkraća udaljenost dp između O i Sp na produljenoj putanji leta; tj. na temelju NPD tablice interpolirana razina jest LE∞ (P1, dp).
The geometrical parameters for lateral attenuation also differ for maximum and exposure level calculations.
Geometrijski parametri za lateralno prigušenje različiti su i pri izračunu maksimalne razine i razine izloženosti.
For maximum level metrics the adjustment L(β,) is given by equation (2.7.40) with β = β1 = sin–1(z1/d1) and
Za mjeru maksimalne razine prilagodba Λ(β,) dobiva se iz jednadžbe 2.7.40. s β = β1 = sin–1(z1/d1) i
where β1 and d1 are defined by the triangle OC1S1 in the vertical plane through O and S1.
pri čemu su β1 i d1 definirani trokutom OC1S1 u vertikalnoj ravnini kroz O i S1.
When calculating the lateral attenuation for airborne segments only and exposure level metrics,  remains the shortest lateral displacement from the segment extension (OC).
Pri izračunu lateralnog prigušenja samo za segmente leta i mjeru razine izloženosti  ostaje najkraći bočni pomak od produljenja segmenta (OC).
But to define an appropriate value of β it is again necessary to visualise an (infinite) equivalent level flight path of which the segment can be considered part.
Međutim, kako bi se definirala prikladna vrijednost za β, ponovno je potrebno vizualizirati (beskonačnu) ekvivalentnu horizontalnu putanju leta za koju se smatra da joj segment pripada.
This is drawn through S1′, height h above the surface, where h is equal to the length of RS1 the perpendicular from the ground track to the segment.
Ta se putanja povlači kroz S1′, visinu h iznad površine, pri čemu je h jednako duljini RS1, okomici od tlocrta putanje do segmenta.
This is equivalent to rotating the actual extended flight path through angle γ about point R (see Figure 2.7.q).
To odgovara rotaciji produljene stvarne putanje leta pod kutom γ oko točke R (vidjeti sliku 2.7.q).
Insofar as R is on the perpendicular to S1, the point on the segment that is closest to O, the construction of the equivalent level path is the same as when O is alongside the segment.
Dok se R nalazi na okomici prema S1, točki u segmentu koja je najbliža O, konstrukcija ekvivalentne horizontalne putanje ista je kao i kad se O nalazi pored segmenta.
The closest point of approach of the equivalent level path to the observer O is at S′, slant distance d, so that the triangle OCS′ so formed in the vertical plane then defines the elevation angle β = cos–1(/d).
Najbliža točka prilaženja ekvivalentne horizontalne putanje promatraču O je na S′, izravnom razmaku d, tako da se trokutom OCS′ konstruiranim na taj način u vertikalnoj ravnini onda definira visinski kut β = cos–1(/d).
Although this transformation might seem rather convoluted, it should be noted that the basic source geometry (defined by d1, d2 and φ) remains untouched, the sound travelling from the segment towards the observer is simply what it would be if the entire flight along the infinitely extended inclined segment (of which for modelling purposes the segment forms part) were at constant speed V and power P1.
Premda se ta transformacija čini prilično zamršenom, potrebno je napomenuti da geometrija osnovnog izvora (definirana s d1, d2 i φ) ostaje netaknuta. Zvuk koji se kreće od segmenta prema promatraču identičan je zvuku koji bi nastao kad bi cijeli let duž beskonačno produljenog nagnutog segmenta (kojem segment pripada za potrebe modeliranja) protekao konstantnom brzinom V i konstantnom snagom P1.
The lateral attenuation of sound from the segment received by the observer, on the other hand, is related not to βp, the elevation angle of the extended path, but to β, that of the equivalent level path.
S druge strane, lateralno prigušenje zvuka segmenta koji primi promatrač nije povezano s βp, elevacijskim kutom produljene putanje, nego s β, elevacijskim kutom ekvivalentne putanje.
The case of an observer ahead of the segment is not described separately; it is evident that this is essentially the same as the case of the observer behind.
Slučaj u kojem se promatrač nalazi ispred segmenta neće biti opisan zasebno jer je očito da u osnovi odgovara slučaju u kojem se promatrač nalazi iza segmenta.
However, for exposure level metrics where observer locations are behind ground segments during the takeoff roll and locations ahead of ground segments during the landing roll, the value of β becomes the same as that for maximum level metrics, i.e. β = β1 = sin–1(z1/d1) and
Međutim, što se tiče mjere za razinu izloženosti kad se lokacije promatrača nalaze iza segmenata tla za vrijeme zaleta odnosno ispred segmenata tla za vrijeme protrčavanja, vrijednost za β postaje ista kao i za mjeru maksimalne razine, tj. β = β1 = sin– 1(z1/d1) i
The finite segment correction ΔF (Exposure levels LE only)
Korekcija za konačni segment ΔF (samo razina izloženosti LE)
The adjusted baseline noise exposure level relates to an aircraft in continuous, straight, steady level flight (albeit with a bank angle ε that is inconsistent with straight flight).
Prilagođena osnovna razina izloženosti buci odnosi se na zrakoplov u kontinuiranom pravocrtnom jednakomjernom horizontalnom letu (iako uz kut bočnog nagiba ε koji je nespojiv s pravocrtnim letom).
Applying the (negative) finite segment correction ΔF = 10 · lg(F), where F is the energy fraction, further adjusts the level to what it would be if the aircraft traversed the finite segment only (or were completely silent for the remainder of the infinite flight path).
Primjenom (negativne) korekcije za konačni segment ΔF = 10×lg(F), pri čemu je F udio energije, razina se dodatno prilagođuje razini koja bi vrijedila kad bi zrakoplov preletio samo konačni segment (ili kad bi zrakoplov bio potpuno bezvučan na ostatku beskonačne putanje leta).
The energy fraction term accounts for the pronounced longitudinal directivity of aircraft noise and the angle subtended by the segment at the observer position.
Članom za udio energije uzima se u obzir izražena longitudinalna usmjerenost buke zrakoplova i kut ograničen segmentom na promatračkom mjestu.
Although the processes that cause the directionality are very complex, studies have shown that the resulting contours are quite insensitive to the precise directional characteristics assumed.
Premda su procesi kojima se prouzročuje usmjerenost vrlo složeni, studijama se pokazalo da su dobivene konture prilično neosjetljive na točno pretpostavljena svojstva usmjerenosti.
The expression for ΔF below is based on a fourth-power 90-degree dipole model of sound radiation.
Izraz za ΔF naveden u nastavku temelji se na 90-stupanjskom dipolnom modelu zračenja zvuka na četvrtu potenciju.
It is assumed to be unaffected by lateral directivity and attenuation.
Pretpostavlja se da ne postoji utjecaj bočne usmjerenosti i bočnog prigušenja.
How this correction is derived is described in detail in Appendix E.
Izvođenje te korekcije detaljno je opisano u Dodatku E.
The energy fraction F is a function of the ‘view’ triangle OS1S2 defined in Figures 2.7.j to 2.7.l such that:
Udio energije F je funkcija „pogleda” trokut OS1S2 koji je definiran na slikama od 2.7.j do 2.7.l tako da se dobiva sljedeće:
with
pri čemu je:
where dλ is known as the ‘scaled distance’ (see Appendix E).
a dλ označuje „prilagođeni razmak” (vidjeti Dodatak E).
Note that Lmax(P, dp) is the maximum level, from NPD data, for perpendicular distance dp, NOT the segment Lmax.
Napominje se da je Lmax(P, dp) maksimalna razina (izvedena na temelju NPD podataka) za okomiti razmak dp, a NE Lmax segmenta.
It is advised to apply a lower limit of – 150 dB to ΔF.
Preporučuje se za ΔF primijeniti donju granicu od –150 dB.
In the particular case of observer locations behind every takeoff ground-roll segment and every landing ground-roll segment, a reduced form of the noise fraction expressed in equation (2.7.45) is used, which corresponds to the specific case of q = 0.
U posebnom slučaju da se lokacije promatrača nalaze iza svakog segmenta zaleta ili protrčavanja, primjenjuje se skraćeni oblik udjela buke koji je izražen u jednadžbi 2.7.45., a koja odgovara specifičnom slučaju q = 0.
This is computed using
To se računa pomoću jednadžbe:
where α2 = λ/dλ and ΔSOR is the start-of-roll directivity function defined by equations (2.7.51) and (2.7.52).
pri čemu α2 = l/dl i ΔSOR je funkcija usmjerenosti na početku kretanja koja je definirana u jednadžbama 2.7.51. i 2.7.52.
The rationale for using this particular form of noise fraction is further explained in the section below, as part of the start-of-roll directivity application method.
Razlozi za korištenje tog posebnog oblika udjela buke objašnjeni su detaljnije u odjeljku u nastavku u okviru primjene metode za usmjerenost na početku kretanja.
Specific Treatments of Ground-roll Segments, including the start-of-roll directivity function ΔSOR
Poseban tretman segmenata kretanja na tlu pri uzlijetanju i slijetanju, uključujući funkciju usmjerenosti na početku kretanja ΔSOR
In the case of ground roll segments, both for takeoff and landing, specific treatments are applied, which are described below.
U slučaju segmenata za kretanje na tlu (pri uzlijetanju i slijetanju) primjenjuju se posebni tretmani koji su opisani u nastavku.
The start-of-roll directivity function ΔSOR
Funkcija usmjerenosti na početku kretanja ΔSOR
The noise of jet aircraft — especially those equipped with lower by-pass ratio engines — exhibits a lobed radiation pattern in the rearward arc, which is characteristic of jet exhaust noise.
Buka mlaznih zrakoplova, posebno zrakoplova opremljenih motorima s niskim prijenosnim omjerom, pokazuje čunjaste oblike zračenja u stražnjem luku, što je tipično za ispušnu buku mlaza.
This pattern is the more pronounced the higher the jet velocity and the lower the aircraft speed.
Taj je obrazac izraženiji što je veća brzina mlaza i manja brzina leta.
This is of special significance for observer locations behind the start of roll, where both conditions are fulfilled.
To je od posebne važnosti za lokacije promatrača iza početka kretanja gdje su ispunjena oba uvjeta.
This effect is taken into account by a directivity function ΔSOR.
Taj se utjecaj uzima u obzir funkcijom usmjerenosti ΔSOR.
The function ΔSOR has been derived from several noise measurement campaigns using microphones adequately positioned behind and on the side of the SOR of departing jet aircraft.
Funkcija ΔSOR izvedena je iz nekoliko kampanja za mjerenje buke u kojima su se upotrebljavali mikrofoni adekvatno pozicionirani iza i bočno od početka kretanja mlaznog zrakoplova u odlasku.
Figure 2.7.r shows the relevant geometry.
Na slici 2.7.r prikazana je odgovarajuća geometrija.
The azimuth angle ψ between the aircraft longitudinal axis and the vector to the observer is defined by
Azimutni kut ψ između longitudinalne osi zrakoplova i vektora u odnosu na promatrača definiran je jednadžbom:
The relative distance q is negative (see Figure 2.7.j) so that ψ ranges from 0° in the direction of the aircraft forward heading to 180° in the reverse direction.
Relativna udaljenost q je negativna (vidjeti sliku 2.7.j) tako da je ψ u rasponu od 0° u smjeru kretanja zrakoplova prema naprijed do 180° u obrnutom smjeru.
Figure 2.7.r
Slika 2.7.r
Aircraft-observer geometry at ground for estimation of directivity correction
Geometrija zrakoplova i promatrača na tlu radi procjene korekcije za usmjerenost
Observer
Promatrač
The function ΔSOR represents the variation of the overall noise emanating from the takeoff ground roll measured behind the start of roll, relatively to the overall noise from takeoff ground roll measured on the side of the SOR, at the same distance:
Funkcija ΔSOR predstavlja promjenu ukupne buke nastale zaletom izmjerene iza početka kretanja u odnosu na ukupnu buku zaleta izmjerenu bočno od početka kretanja uz isti razmak:
where LTGR(dSOR,90°) is the overall takeoff ground roll noise level generated by all takeoff ground roll segments at the point distance dSOR to the side of the SOR.
pri čemu je LTGR(dSOR,90°) ukupna razina buke zaleta proizvedene svim segmentima zaleta u točki udaljenosti dSOR bočno od početka kretanja.
At distances dSOR less than a normalising distance dSOR,0, the SOR directivity function is given by
Pri udaljenostima dSOR manjima od udaljenosti normaliziranja dSOR,0, funkcija usmjerenosti na početku kretanja dobiva se na sljedeći način:
If the distance dSOR exceeds the normalising distance dSOR,0, the directivity correction is multiplied by a correction factor to account for the fact that the directivity becomes less pronounced for greater distances from the aircraft; i.e.
Ako je udaljenost dSOR veća od udaljenosti normaliziranja dSOR,0, korekcija za usmjerenost množi se korekcijskim faktorom kako bi se uzelo u obzir da usmjerenost pri većim udaljenostima do zrakoplova postaje manje izražena; tj.
The normalising distance dSOR,0 equals 762 m (2500 ft).
Udaljenost normaliziranja dSOR,0 jednaka je 762 m (2500 ft).
Treatment of receivers located behind each takeoff and landing ground-roll segment
Tretman prijemnika koji se nalaze iza svakog segmenta zaleta i protrčavanja
The ΔSOR function described above mostly captures the pronounced directivity effect of the initial portion of the takeoff roll at locations behind the SOR (because it is the closest to the receivers, with the highest jet velocity to aircraft speed ratio).
Prethodno opisanom funkcijom ΔSOR obuhvaćen je prvenstveno izraženi učinak usmjerenosti početnog dijela zaleta na lokacijama iza početka kretanja (jer je najbliži prijemnicima i pokazuje najveći omjer brzine mlaza i brzine zrakoplova).
However, the use of the hence established ΔSOR is ‘generalised’ to positions behind each individual ground roll segment — both takeoff and landing —, so not only behind the Start-of-Roll point (in the case of takeoff).
Međutim, primjena izvedene funkcije ΔSOR„generalizirana” je na položaje iza svakog pojedinog segmenta kretanja na tlu (pri uzlijetanju i slijetanju), tj. ne samo iza točke početka kretanja (pri uzlijetanju).
The parameters dS and ψ are calculated relative to the start of each individual ground roll segment.
Parametri dS i ψ izračunavaju se u odnosu na početak svakog pojedinog segmenta kretanja na tlu pri uzlijetanju i slijetanju.