natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following an assessment, the Commission should submit proposals to the Council for an implementing decision regarding a temporary suspension of the relocation of up to 30 % of applicants allocated to the Member State concerned.
Komisija bi nakon procjene Vijeću trebala podnijeti prijedloge provedbene odluke o privremenoj suspenziji premještanja najviše 30 % podnositelja zahtjeva koji su dodijeljeni dotičnoj državi članici.
Where justified, the Commission may propose to extend the time limit for relocation of the remaining allocation by up to 12 months beyond the duration of this Decision.
Kada je to opravdano, Komisija može predložiti produljenje roka za premještanje preostalog udjela za najviše 12 mjeseci nakon prestanka važenja ove Odluke.
In order to ensure uniform conditions for the implementation of the relocation in the case of proportional relocation of 54000 applicants from Italy and Greece to the other Member States, in the case where the participation of one or more Member States in the relocation of applicants should be suspended, or in the case where, following relevant notifications to the Council, other Member State(s) or Associated States take part in the relocation, implementing powers should be conferred on the Council.
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu premještanja u slučaju razmjernog premještanja 54000 podnositelja zahtjeva iz Italije i Grčke u druge države članice, u slučaju kada bi trebalo suspendirati sudjelovanje jedne ili više država članica u premještanju podnositelja zahtjeva, ili u slučaju da, nakon relevantnih obavijesti Vijeću, druga država članica/druge države članice ili pridružene države sudjeluju u premještanju, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Vijeću.
The conferral of those powers upon the Council is justified in view of the politically sensitive nature of such measures, which touch on national powers regarding the admission of third country nationals on the territory of the Member States and the need to be able to adapt swiftly to rapidly evolving situations.
Dodjela tih ovlasti Vijeću opravdana je s obzirom na politički osjetljivu narav takvih mjera, koje se dotiču nacionalnih ovlasti u pogledu prihvata državljana trećih zemalja na državno područje država članica i potrebe da se mogu brzo prilagoditi situacijama.
The Asylum, Migration and Integration Fund (AMIF) set up by Regulation (EU) No 516/2014 provides support to burden-sharing operations agreed between Member States, and is open to new policy developments in that field.
Fondom za azil, migracije i integraciju (FAMI) osnovanim Uredbom (EU) br. 516/2014 pruža se potpora aktivnostima podjele opterećenja o kojima su se države članice usuglasile, a Fond je otvoren razvoju novih politika u tom području.
Article 7(2) of Regulation (EU) No 516/2014 provides for the possibility for Member States to implement actions related to the transfer of applicants for international protection as part of their national programmes, while Article 18 of that Regulation provides for the possibility of a lump sum payment of EUR 6000 for the transfer of beneficiaries of international protection from another Member State.
Člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 516/2014 predviđa se mogućnost da države članice provode djelovanja povezana s transferom podnositeljâ zahtjeva za međunarodnu zaštitu u okviru svojih nacionalnih programa, dok se člankom 18. te uredbe predviđa mogućnost dobivanja paušalnog iznosa od 6000 EUR za transfer korisnika međunarodne zaštite iz druge države članice.
With a view to implementing the principle of solidarity and fair sharing of responsibility, and taking into account that this Decision constitutes a further policy development in this field, it is appropriate to ensure that the Member States that relocate, pursuant to this Decision, applicants from Italy and Greece who are in clear need of international protection, receive a lump sum for each relocated person which is identical to the lump sum provided for in Article 18 of Regulation (EU) No 516/2014, namely EUR 6000, and is implemented by applying the same procedures.
S ciljem provedbe načela solidarnosti i pravedne podjele odgovornosti te uzimajući u obzir da se ovom Odlukom dodatno razvija politika u tom području, primjereno je osigurati da države članice koje na temelju ove Odluke iz Italije i Grčke premjeste podnositelje zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita dobiju paušalni iznos za svaku premještenu osobu jednak iznosu iz članka 18. Uredbe (EU) br. 516/2014, odnosno 6000 EUR, a taj se iznos osigurava primjenom istih postupaka.
This entails a limited, temporary derogation from Article 18 of that Regulation because the lump sum should be paid in respect of relocated applicants rather than in respect of beneficiaries of international protection.
To podrazumijeva i ograničeno, privremeno odstupanje od članka 18. te uredbe jer bi paušalni iznos trebao biti isplaćen s obzirom na premještene podnositelje zahtjeva, a ne s obzirom na korisnike međunarodne zaštite.
Such a temporary extension of the scope of potential recipients of the lump sum appears indeed to be an integral part of the emergency scheme set up by this Decision.
Takvo privremeno proširenje opsega potencijalnih primatelja paušalnog iznosa nedvojbeno se smatra sastavnim dijelom hitnog programa uspostavljenog ovom Odlukom.
Moreover, with regard to the costs for the transfer of persons relocated pursuant to this Decision, it is appropriate to provide that Italy and Greece receive a lump sum of at least EUR 500 for each person relocated from their respective territories, taking into account the actual costs necessary to transfer an applicant to the Member State of relocation.
Nadalje, kad je riječ o troškovima transfera osoba premještenih na temelju ove Odluke, primjereno je predvidjeti da Italija i Grčka dobiju paušalni iznos od najmanje 500 EUR za svaku osobu koju premjeste sa svojeg državnog područja, uzimajući u obzir stvarne troškove koji su potrebni za transfer podnositelja zahtjeva u državu članicu premještanja.
Member States should be entitled to receive additional pre-financing to be paid in 2016 following the revision of their national programmes under the Asylum, Migration and Integration Fund to implement actions under this Decision.
Radi provedbe djelovanja na temelju ove Odluke države članice trebale bi imati pravo na dodatno pretfinanciranje koje bi bilo isplaćeno 2016. nakon revizije njihovih nacionalnih programa u okviru Fonda za azil, migracije i integraciju.
It is necessary to ensure that a swift relocation procedure is put in place and to accompany the implementation of the provisional measures by close administrative cooperation between Member States and operational support provided by EASO.
Potrebno je osigurati brzu uspostavu postupka premještanja te provedbu privremenih mjera uz blisku administrativnu suradnju država članica i operativnu potporu koju pruža EASO.
National security and public order should be taken into consideration throughout the relocation procedure, until the transfer of the applicant is implemented.
Tijekom čitavog postupka premještanja trebalo bi voditi računa o nacionalnoj sigurnosti i javnom redu, sve do provedbe transfera podnositelja zahtjeva.
In full respect of the fundamental rights of the applicant, including the relevant rules on data protection, where a Member State has reasonable grounds for regarding an applicant as a danger to its national security or public order, it should inform the other Member States thereof.
Uz potpuno poštovanje temeljnih prava podnositelja zahtjeva, uključujući relevantna pravila o zaštiti podataka, ako država članica ima opravdane razloge smatrati da podnositelj zahtjeva predstavlja opasnost za njezinu nacionalnu sigurnost ili javni red, o tome bi trebala obavijestiti druge države članice.
When deciding which applicants in clear need of international protection should be relocated from Italy and from Greece, priority should be given to vulnerable applicants within the meaning of Articles 21 and 22 of Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council [7].
Pri odlučivanju koje bi podnositelje zahtjeva kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita trebalo premjestiti iz Italije i iz Grčke, prednost bi trebalo dati ranjivim podnositeljima zahtjeva u smislu članaka 21. i 22. Direktive 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća [7].
In this respect, any special needs of applicants, including health, should be of primary concern.
U tom pogledu od primarne bi važnosti trebale biti sve posebne potrebe podnositelja zahtjeva, uključujući njihovo zdravlje.
The best interests of the child should always be a primary consideration.
Najbolji interesi djeteta trebali bi uvijek biti na prvom mjestu.
The integration of applicants in clear need of international protection into the host society is the cornerstone of a properly functioning Common European Asylum System.
Integracija podnositelja zahtjeva kojima je očito potrebna međunarodna zaštita u društvo zemlje domaćina osnova je za pravilno funkcioniranje zajedničkog europskog sustava azila.
Therefore, in order to decide which specific Member State should be the Member State of relocation, specific account should be given to the specific qualifications and characteristics of the applicants concerned, such as their language skills and other individual indications based on demonstrated family, cultural or social ties which could facilitate their integration into the Member State of relocation.
Stoga bi, kako bi se odlučilo koja bi konkretna država članica trebala biti država članica premještanja, posebnu pozornost trebalo posvetiti posebnim kvalifikacijama i osobinama dotičnih podnositelja zahtjeva, kao što su njihove jezične vještine i druge osobne informacije temeljene na dokazanim obiteljskim, kulturnim ili društvenim vezama kojima bi se olakšala njihova integracija u državi članici premještanja.
In the case of particularly vulnerable applicants, consideration should be given to the capacity of the Member State of relocation to provide adequate support to those applicants and to the necessity of ensuring a fair distribution of those applicants among Member States.
Kad je riječ o posebno ranjivim podnositeljima zahtjeva, trebalo bi procijeniti može li država članica premještanja tim podnositeljima zahtjeva pružiti odgovarajuću potporu i voditi računa o nužnosti pravedne raspodjele tih podnositelja zahtjeva među državama članicama.
With due respect for the principle of non-discrimination, Member States of relocation may indicate their preferences for applicants based on the above information on the basis of which Italy and Greece, in consultation with EASO and, where applicable, liaison officers, may compile lists of possible applicants identified for relocation to that Member State.
Uz dužno poštovanje načela nediskriminacije države članice premještanja mogu navesti svoje preferencije za podnositelje zahtjeva na temelju gore navedenih podataka, a na osnovi kojih Italija i Grčka, savjetujući se s EASO-om i, prema potrebi, časnicima za vezu, mogu izraditi popis mogućih podnositelja zahtjeva utvrđenih za premještanje u tu državu članicu.
Considering that an applicant does not have the right under Union law to choose the Member State responsible for his or her application, the applicant should have the right to an effective remedy against the relocation decision in line with Regulation (EU) No 604/2013, only in view of ensuring respect for his or her fundamental rights.
S obzirom na to da podnositelj zahtjeva na temelju prava Unije nema pravo na odabir države članice odgovorne za njegov zahtjev, podnositelj zahtjeva trebao bi imati pravo na učinkovit pravni lijek protiv odluke o premještanju u skladu s Uredbom (EU) br. 604/2013 samo u pogledu poštovanja njegovih temeljnih prava.
In line with Article 27 of that Regulation, Member States may provide in their national law that the appeal against the transfer decision does not automatically suspend the transfer of the applicant but that the person concerned has the opportunity to request a suspension of the implementation of the transfer decision pending the outcome of his or her appeal.
U skladu s člankom 27. te uredbe države članice u svojem nacionalnom pravu mogu predvidjeti da žalba na odluku o transferu ne suspendira automatski transfer podnositelja zahtjeva, ali da dotična osoba ima mogućnost zahtijevati suspenziju provedbe odluke o transferu do zaključenja postupka žalbe.
Before and after being transferred to the Member States of relocation, applicants enjoy the rights and guarantees provided for in Directive 2013/32/EU [8] and Directive 2013/33/EU [9] of the European Parliament and of the Council, including in relation to their special reception and procedural needs.
Prije i nakon transfera u države članice premještanja, podnositelji zahtjeva uživaju prava i jamstva predviđena u Direktivi 2013/32/EU [8] i Direktivi 2013/33/EU [9] Europskog parlamenta i Vijeća, među ostalim njihove posebne prihvatne i postupovne potrebe.
In addition, Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council [10] remains applicable in respect of applicants covered by this Decision, and Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council [11] is applicable for the returning of third-country nationals not having the right to remain on the territory.
Osim toga, Uredba (EU) br. 603/2013 Europskog parlamenta i Vijeća [10] i dalje se primjenjuje na podnositelje zahtjeva obuhvaćene ovom Odlukom, a Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [11] primjenjuje se na državljane trećih zemalja koji se vraćaju, a nemaju pravo ostanka na državnom području.
The above is subject to the limitations in the application of those Directives.
Gore navedeno podliježe ograničenjima u primjeni tih direktiva.
In line with the Union acquis, a robust mechanism of identification, registration and fingerprinting for the relocation procedure should be ensured by Italy and Greece so as to quickly identify the persons in need of international protection who are eligible for relocation and to identify the migrants who do not qualify for international protection and should therefore be returned.
U skladu s pravnom stečevinom Unije Italija i Grčka trebale bi osigurati čvrst mehanizam za identifikaciju, registraciju i uzimanje otisaka prstiju u postupku premještanja kako bi se brzo mogle identificirati osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita i ispunjavaju uvjete za premještanje, kao i identificirati migrante koji nemaju pravo na međunarodnu zaštitu identificirati i stoga bi se trebali vratiti.
This should also apply to persons who arrived on the territory of Italy or Greece between 24 March and 25 September 2015 in order for them to be eligible for relocation.
To bi se također trebalo primjenjivati na osobe koje su na državno područje Italije ili Grčke stigle između 24. ožujka i 25. rujna 2015. kako bi ispunjavali uvjete za premještanje.
When voluntary return is not practicable and other measures provided for in Directive 2008/115/EC are not adequate to prevent secondary movements, detention measures in line with Chapter IV of that Directive should be applied urgently and effectively.
Kada dobrovoljni povratak nije izvediv, a ostale mjere predviđene u Direktivi 2008/115/EZ nisu prikladne za sprečavanje sekundarnih kretanja, trebalo bi hitno i učinkovito primijeniti mjere zadržavanja u skladu s poglavljem IV. te direktive.
Applicants that elude the relocation procedure should be excluded from relocation.
Podnositelje zahtjeva koji izbjegavaju postupak premještanja trebalo bi isključiti iz premještanja.
Measures should be taken in order to avoid secondary movements of relocated persons from the Member State of relocation to other Member States which could hamper the efficient application of this Decision.
Trebalo bi poduzeti mjere za sprečavanje sekundarnih kretanja premještenih osoba iz države članice premještanja u druge države članice, a kojim kretanjima bi se mogla onemogućiti učinkovita primjena ove Odluke.
In particular, Member States should take the necessary preventive measures in the field of access to social benefits and legal remedies, in accordance with Union law.
Države članice osobito bi trebale poduzeti potrebne preventivne mjere u području dostupnosti socijalnih naknada i pravnih lijekova, u skladu sa pravom Unije.
In addition, applicants should be informed of the consequences of irregular onward movement within the Member States and of the fact that, if the Member State of relocation grants them international protection, they are entitled to the rights attached to international protection only in that Member State.
Osim toga, podnositelje zahtjeva trebalo bi obavijestiti o posljedicama njihova daljnjeg nezakonitog kretanja unutar država članica i o činjenici da, ako im država članica premještanja odobri međunarodnu zaštitu, imaju pravo na prava povezana s međunarodnom zaštitom samo u toj državi članici.
Additionally, in line with the objectives set out in Directive 2013/33/EU, the harmonisation of reception conditions amongst Member States should help to limit secondary movements of applicants for international protection influenced by the variety of conditions for their reception.
Nadalje, u skladu s ciljevima utvrđenima u Direktivi 2013/33/EU, usklađivanje uvjeta prihvata među državama članicama trebalo bi doprinijeti ograničavanju sekundarnih kretanja podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu na koja utječu različiti uvjeti njihova prihvata.
With a view to reaching the same objective, Member States should consider imposing reporting obligations, and providing applicants for international protection with material reception conditions that include housing, food and clothing only in kind, as well as, where appropriate, ensuring that applicants are directly transferred to the Member State of relocation.
S ciljem postizanja istog cilja države članice trebale bi razmotriti nametanje obveza izvješćivanja i pružanje podnositeljima zahtjeva za međunarodnu zaštitu materijalnih uvjeta prihvata kao što su smještaj, hrana i odjeća samo u naravi, kao i, prema potrebi, osiguravanje izravnog transfera podnositelja zahtjeva u državu članicu premještanja.
Likewise, during the period of the examination of applications for international protection, as provided for in the asylum and Schengen acquis, except for serious humanitarian reasons, Member States should neither provide applicants with national travel documents, nor give them other incentives, such as financial ones, which could facilitate their irregular movements to other Member States.
Jednako tako, kao što je predviđeno pravnom stečevinom u području azila i schengenskom pravnom stečevinom, tijekom razdoblja razmatranja zahtjeva za međunarodnu zaštitu države članice ne bi trebale, osim zbog ozbiljnih humanitarnih razloga, podnositeljima zahtjeva izdavati nacionalne putne isprave, niti pružati im druge poticaje, kao što su oni financijski, koji bi mogli olakšati njihovo nezakonito kretanje u druge države članice.
In case of irregular movements to other Member States, applicants for or beneficiaries of international protection should be required to go back to the Member State of relocation, and that Member State should take those persons back without delay.
U slučaju nezakonitih kretanja u druge države članice, od podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili korisnika međunarodne zaštite trebalo bi zahtijevati da se vrate u državu članicu premještanja, a ta bi ih država članica trebala prihvatiti bez odgađanja.
In order to avoid secondary movements of beneficiaries of international protection, Member States should also inform the beneficiaries about the conditions under which they may legally enter and stay in another Member State, and should be able to impose reporting obligations.
Kako bi se izbjegla sekundarna kretanja korisnika međunarodne zaštite, države članice također bi trebale obavijestiti korisnike o uvjetima pod kojima zakonito mogu ući i boraviti u drugoj državi članici te bi trebale moći nametnuti obveze izvješćivanja.
Pursuant to Directive 2008/115/EC, Member States should require a beneficiary of international protection who is staying irregularly on their territories to go back immediately to the Member State of relocation.
U skladu s Direktivom 2008/115/EZ, države članice trebale bi od korisnika međunarodne zaštite koji nezakonito boravi na njezinu državnom području zahtijevati da se bez odgode vrati u državu članicu premještanja.
In case the person refuses to return voluntarily, return to the Member State of relocation should be enforced.
U slučaju da osoba odbije dobrovoljno se vratiti, trebalo bi izvršiti prisilni povratak u državu članicu premještanja.
Furthermore, if provided for in national law, in the case of enforced return to the Member State of relocation, the Member State which enforced the return may decide to issue a national entry ban that would prevent the beneficiary, for a certain period of time, from re-entering the territory of that specific Member State.
Osim toga, ako je to predviđeno nacionalnim pravom, u slučaju prisilnog povratka u državu članicu premještanja država članica koja izvršava prisilni povratak može odlučiti izdati nacionalnu zabranu ulaska koja bi na određeno vrijeme spriječila korisnika da ponovno uđe na državno područje te određene države članice.
As the purpose of this Decision is to address an emergency situation and to support Italy and Greece in reinforcing their asylum systems, it should allow them to make, with the assistance of the Commission, bilateral arrangements with Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland on the relocation of persons falling within the scope of this Decision.
S obzirom na to da je svrha ove Odluke suočavanje s hitnom situacijom i pružanje potpore Italiji i Grčkoj u jačanju njihovih sustava azila, njome bi im se trebalo omogućiti da, uz pomoć Komisije, s Islandom, Lihtenštajnom, Norveškom i Švicarskom sklope bilateralne dogovore o premještanju osoba koje su obuhvaćene područjem primjene ove Odluke.
Such arrangements should also reflect the core elements of this Decision, in particular those relating to the relocation procedure and the rights and obligations of applicants as well as those relating to Regulation (EU) No 604/2013.
U takvim bi se dogovorima trebali odražavati i osnovni elementi ove Odluke, posebno oni koji se odnose na postupak premještanja te na prava i obveze podnositelja zahtjeva, kao i oni koji se odnose na Uredbu (EU) br. 604/2013.
The specific support provided to Italy and to Greece through the relocation scheme should be complemented by additional measures, from the arrival of third-country nationals on the territory of Italy or of Greece until the completion of all applicable procedures, coordinated by EASO and other relevant Agencies, such as Frontex coordinating the return of third-country nationals not having the right to remain on the territory, in accordance with Directive 2008/115/EC.
Posebnu potporu koja se pruža Italiji i Grčkoj putem sustava premještanja trebalo bi dopuniti dodatnim mjerama koje bi se provodile od dolaska državljana trećih zemalja na državno područje Italije ili Grčke do završetka svih primjenjivih postupaka, što bi trebali koordinirati EASO i druge relevantne agencije poput Frontexa, koji koordiniraju vraćanje državljana trećih zemalja koji nemaju pravo ostanka na državnom području, u skladu s Direktivom 2008/115/EZ.
Since the objectives of this Decision cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union (TEU).
S obzirom na to da ciljeve ove Odluke ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU).