natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The business reorganisation plan shall contain sufficient information to allow the resolution authority and the competent authority to assess the feasibility of the proposed measures.
Plan reorganizacije poslovanja sadržava dovoljno informacija kako bi sanacijsko tijelo i nadležno tijelo mogli procijeniti izvedivost predloženih mjera.
The business reorganisation plan shall set out at least:
Planom reorganizacije poslovanja utvrđuje se najmanje sljedeće:
the assumptions regarding the expected macroeconomic and market developments in the base case, compared with appropriate sector-wide benchmarks;
pretpostavke o očekivanim makroekonomskim i tržišnim kretanjima u osnovnom scenariju u usporedbi s odgovarajućim sektorskim mjerilima;
a concise presentation of alternative reorganisation strategies or set of measures and justification as to why the measures in the business reorganisation plan have been chosen to restore long-term viability of the institution or entity referred to in points (b), (c) and (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU, while respecting the resolution objectives and principles.
sažeti prikaz alternativnih strategija reorganizacije ili skupa mjera te obrazloženje odabira mjera iz plana reorganizacije poslovanja radi ponovne uspostave dugoročne održivosti institucije ili subjekta iz članka 1. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Direktive 2014/59/EU, uz istodobno poštovanje ciljeva i načela sanacije.
The business reorganisation plan shall include the necessary information to enable the resolution authority or the competent authority to conduct a detailed analysis of the business reorganisation's impact on the critical functions of the institution or entity referred to in points (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU and on financial stability.
Plan reorganizacije poslovanja obuhvaća potrebne informacije koje sanacijskom tijelu ili nadležnom tijelu omogućuju provedbu detaljne analize učinka reorganizacije poslovanja na ključne funkcije institucije ili subjekta iz članka 1. stavka 1. točaka (b), (c) ili (d) Direktive 2014/59/EU te na financijsku stabilnost.
The business reorganisation plan shall include an analysis of an alternative set of key underlying assumptions, in which best-case and worst-case scenarios are considered.
Plan reorganizacije poslovanja obuhvaća analizu alternativnog skupa ključnih temeljnih pretpostavki, u kojoj se razmatraju najbolji mogući ishod i najgori mogući ishod.
Restoration of long-term viability shall be possible under all scenarios, although the period, the measures and the financial performance may differ.
Ponovna uspostava dugoročne održivosti moguća je u svim scenarijima, iako se oni mogu međusobno razlikovati u pogledu rokova, mjera i financijske uspješnosti.
With regard to the best-case and worst-case scenarios referred to in paragraph 3, the business reorganisation plan shall include a summary of the key information used in developing each scenario and the performance of the institution or entity referred to in points (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU under each scenario.
S obzirom na najbolji mogući ishod i najgori mogući ishod iz stavka 3., plan reorganizacije poslovanja sadržava sažetak ključnih informacija na kojima su razvijeni pojedinačni scenariji te uspješnost institucije ili subjekta iz članka 1. stavka 1. točaka (b), (c) ili (d) Direktive 2014/59/EU u okviru svakog scenarija.
Such summary shall include in particular:
Takav sažetak konkretno sadržava sljedeće:
the underlying assumptions, such as key macroeconomic variables;
ključne pretpostavke, primjerice ključne makroekonomske varijable;
the projection of the profit and loss statement and the balance sheet;
projekcija računa dobiti i gubitka i bilance;
the key financial metrics at group, entity and business line level.
ključni financijski pokazatelji na razini grupe, subjekta i linije poslovanja.
Implementation and adjustments
Provedba i prilagodbe
The business reorganisation plan shall include specific, appropriate and at least quarterly implementation milestones and performance indicators.
Plan reorganizacije poslovanja obuhvaća konkretne i odgovarajuće ključne faze i pokazatelje uspješnosti provedbe koji se izrađuju najmanje tromjesečno.
These milestones and indicators may be adjusted, in line with the process laid down in paragraph 2.
Te ključne faze i pokazatelji uspješnosti mogu se prilagođavati, u skladu s postupkom utvrđenim u stavku 2.
The business reorganisation plan shall provide for the possibility for the management body or any person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU to adjust the reorganisation strategy or individual measures where their implementation is no longer expected to contribute to the restoration of the long-term viability within the contemplated timescale.
Planom reorganizacije poslovanja upravljačkom se tijelu odnosno osobi ili osobama imenovanima u skladu s člankom 72. stavkom 1. Direktive 2014/59/EU omogućuje prilagodba strategije reorganizacije ili pojedinačnih mjera ako se više ne smatra da se njihovom provedbom pridonosi uspostavi dugoročne održivosti u predviđenom vremenskom okviru.
Such adjustments shall be communicated to the resolution authority and the competent authority in the progress report on the implementation of the business reorganisation plan referred to in Article 6.
Sanacijsko tijelo i nadležno tijelo obavješćuju se o tim prilagodbama u izvješću o napretku u provedbi plana reorganizacije poslovanja iz članka 6.
Where necessary for reasons of urgency, such adjustments may also be communicated through extraordinary reports.
Ako je to zbog hitnosti neophodno, navedene prilagodbe mogu se priopćiti i izvanrednim izvješćima.
The management body or the person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU shall not deviate from the implementation of the business reorganisation plan before obtaining approval for the adjustments according to the procedure set out in paragraphs (7), (8) and (9) of Article 52 of Directive 2014/59/EU.
Upravljačko tijelo odnosno osoba ili osobe imenovane u skladu s člankom 72. stavkom 1. Direktive 2014/59/EU ne odstupaju od provedbe plana reorganizacije poslovanja prije odobrenja prilagodbi u skladu s postupkom utvrđenim u članku 52. stavcima 7., 8. i 9. Direktive 2014/59/EU.
The progress report to be submitted to the resolution authority pursuant to Article 52(10) of Directive 2014/59/EU shall include a review and assessment of the progress of the implementation of business reorganisation plan, covering at least the following:
Izvješće o napretku koje se dostavlja sanacijskom tijelu u skladu s člankom 52. stavkom 10. Direktive 2014/59/EU sadržava analizu i procjenu napretka u provedbi plana reorganizacije poslovanja, a obuhvaća najmanje sljedeće:
the milestones that are met, the measures that are realised and how their impact compares to that envisaged by the business reorganisation plan;
ostvarene ključne faze i mjere koje su provedene te usporedba njihova učinka s učinkom predviđenim planom reorganizacije poslovanja;
the performance of the institution or entity and a comparison with the forecasts of the business reorganisation plan and previous progress reports;
uspješnost institucije ili subjekta te usporedba s prognozama iz plana reorganizacije poslovanja i prethodnih izvješća o napretku;
the reasons why any milestones or performance indicators have not been achieved and proposals to remedy the delays or shortfalls;
razlozi zbog kojih nisu ostvarene neke ključne faze ili pokazatelji uspješnosti te prijedlozi za uklanjanje kašnjenja ili nedostataka;
any other issues arising in the execution of the business reorganisation plan that may prevent the restoration of the long-term viability of the institution or entity referred to in points (b), (c) and (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU;
svi ostali problemi povezani s provedbom plana reorganizacije poslovanja koji bi mogli spriječiti ponovnu uspostavu dugoročne održivosti institucije ili subjekta iz članka 1. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Direktive 2014/59/EU;
the upcoming measures and milestones and an assessment of how likely they are to be met;
predstojeće mjere i ključne faze te procjena vjerojatnosti njihova ostvarivanja;
updated financial performance projections;
ažurirane projekcije financijske uspješnosti;
where necessary and justified, a proposal for adjustments to individual measures, milestones or performance indicators, in accordance with Article 5(2).
ako je to neophodno i opravdano, prijedlog prilagodbi pojedinačnih mjera, ključnih faza ili pokazatelja uspješnosti, u skladu s člankom 5. stavkom 2.
Resolution authorities may at all times require the management body or the person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU to provide information relating to the implementation of the business reorganisation plan.
Sanacijska tijela mogu u svakom trenutku od upravljačkog tijela odnosno osobe ili osoba imenovanih u skladu s člankom 72. stavkom 1. Direktive 2014/59/EU zahtijevati dostavu informacija povezanih s provedbom plana reorganizacije poslovanja.
Done at Brussels, 10 May 2016.
Sastavljeno u Bruxellesu 10. svibnja 2016.
Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council establishing a European Supervisory Authority (European Banking Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/78/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 12).
Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL L 331, 15.12.2010., str. 12.).
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1401
Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/1401
of 23 May 2016
оd 23. svibnja 2016.
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms with regard to regulatory technical standards for methodologies and principles on the valuation of liabilities arising from derivatives
o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava u vezi s regulatornim tehničkim standardima za metodologije i načela o vrednovanju obveza koje proizlaze iz izvedenica
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012, of the European Parliament and of the Council [1], and in particular Article 49(5) thereof,
uzimajući u obzir Direktivu 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća [1], a posebno njezin članak 49. stavak 5.,
Directive 2014/59/EU entrusts resolution authorities with the power to write down and convert liabilities of an institution under resolution.
Direktivom 2014/59/EU daje se ovlast sanacijskim tijelima za otpis i konverziju obveza institucije u sanaciji.
Derivative contracts may represent a significant share of the liability structure of certain credit institutions.
Ugovori o izvedenicama mogu činiti znatan udio u strukturi obveza nekih kreditnih institucija.
However, the valuation of such contracts is a complex process given that their value is linked to the value of underlying instruments, assets or entities, which evolves over time and only crystallises at maturity or upon close-out.
Međutim vrednovanje takvih ugovora složen je postupak s obzirom na to da je njihova vrijednost povezana s vrijednošću odnosnih instrumenata, imovine ili subjekata, koja se tijekom vremena mijenja i poprima završni oblik tek pri dospijeću ili pri zatvaranju.
Past experience illustrates that the complexity of valuing derivative liabilities upon failure of one of the counterparties may make the valuation process time-consuming, involve enormous costs and give rise to litigation.
Prethodna iskustva pokazala su da zbog složenosti vrednovanja obveza po izvedenicama pri propasti jedne od drugih ugovornih strana postupak vrednovanja može biti vremenski zahtjevan, uključivati ogromne troškove i dovesti do spora.
Furthermore, practice illustrates that derivative contracts may contain different methodologies to determine the amount due between counterparties upon close-out, some of them leaving the determination of the close-out amount or the close-out date, or both, entirely to the non-defaulting counterparty.
Osim toga praksa je pokazala da ugovori o izvedenicama mogu sadržavati različite metodologije za utvrđivanje iznosa dospjelog između drugih ugovornih strana pri zatvaranju te da se u nekima utvrđivanje iznosa za zatvaranje ili datuma zatvaranja ili oba u potpunosti prepušta drugoj ugovornoj strani koja nije u statusu neispunjavanja obveza.
Accordingly, in order to avoid moral hazard and ensure the efficiency of the resolution actions, resolution authorities should adopt and implement appropriate methodologies to value liabilities arising from derivative contracts within a timeframe compatible with the swiftness of the resolution process and based on objective and, where practicable, readily available information.
U skladu s tim, kako bi se izbjegao moralni hazard i osigurala učinkovitost sanacijskih mjera, sanacijska bi tijela trebala donijeti i provoditi odgovarajuće metodologije za vrednovanje obveza koje proizlaze iz ugovora o izvedenicama u vremenskom okviru koji je usklađen s brzinom sanacijskog postupka, koje se temelje na cilju te, ako je izvedivo, lako dostupnim informacijama.
It is important that the valuation methodology sets out some procedural provisions on communication of close-out decisions by the resolution authority as well as on how to obtain replacement trades from the closed-out counterparties.
Važno je da se metodologijom vrednovanja utvrde neke postupovne odredbe o obavijestima o odlukama sanacijskog tijela o zatvaranju te o tome kako dobiti zamjenska trgovanja od drugih ugovornih strana kojima su zatvoreni ugovori.
Derivative contracts subject to a netting agreement give rise to a single close-out amount in the event of a contractual early termination.
Iz ugovora o izvedenicama koji podliježu sporazumu o netiranju nastaje jedinstveni iznos za zatvaranje u slučaju ugovornog prijevremenog otkaza.
Article 49 of Directive 2014/59/EU provides that the value of such contracts is determined on a net basis in accordance with the terms of the agreement.
Člankom 49. Direktive 2014/59/EU propisuje se da se vrijednost takvih ugovora utvrđuje na neto osnovi u skladu s uvjetima sporazuma.
The resolution authority or independent valuer should therefore respect netting sets defined in the netting arrangements without being able to choose certain contracts and exempt others.
Sanacijsko tijelo ili neovisni procjenitelj trebali bi stoga poštovati skupove netiranja koji su definirani u sporazumima o netiranju bez mogućnosti da neke ugovore odaberu, a neke izuzmu.
Pursuant to Article 49 of Directive 2014/59/EU, the value of derivative contracts is determined by the resolution authority or independent valuer as part of the valuation process carried out under Article 36 of that Directive.
Na temelju članka 49. Direktive 2014/59/EU vrijednost ugovora o izvedenicama utvrđuje sanacijsko tijelo ili neovisni procjenitelj u okviru postupka vrednovanja koji se provodi na temelju članka 36. te Direktive.
With respect to derivative liabilities, the valuation process should aim to determine a prompt and ex ante valuation for bail-in purposes, and at the same time allow the resolution authority adequate flexibility for ex post adjustment of claim amounts.
U pogledu obveza po izvedenicama, postupkom vrednovanja trebalo bi se utvrditi promptno i ex ante vrednovanje za potrebe bail-ina te istodobno sanacijskom tijelu omogućiti odgovarajuću fleksibilnost za ex post prilagodbu zahtijevanih iznosa.
The assessment of whether to bail-in or to exclude derivative liabilities from the scope of bail-in pursuant to Article 44(3) of Directive 2014/59/EU should be made prior to the decision to close out as part of the valuation process under Article 36 of that Directive.
Procjena toga treba li na obveze po izvedenicama primijeniti bail-in ili ih isključiti iz područja primjene bail-ina na temelju članka 44. stavka 3. Direktive 2014/59/EU trebala bi se donijeti prije odluke o zatvaranju, u okviru postupka vrednovanja iz članka 36. te Direktive.
The valuation of derivative liabilities should enable resolution authorities to assess, prior to taking a decision to close out, the potential amount by which those liabilities might be bailed in following the close-out, as well as the potential destruction in value which might arise as a result of the close-out.
Vrednovanje obveza po izvedenicama trebalo bi sanacijskim tijelima omogućiti da prije donošenja odluke o zatvaranju procijene potencijalni iznos kojim se te obveze mogu sanirati primjenom bail-ina nakon zatvaranja, kao i potencijalno uništenje vrijednosti koje može nastati kao posljedica zatvaranja.
The close-out of derivative contracts may crystallise additional losses that are not reflected in the going-concern valuation, stemming for example from actual replacement costs incurred by the counterparty that would increase the close-out costs owed by the institution under resolution, or from costs incurred by the institution under resolution in re-establishing trades on exposures subject to open market risk resulting from the close-out.
Zatvaranje ugovora o izvedenicama može ukazati na dodatne gubitke koji nisu vidljivi u redovnom vrednovanju, koji primjerice proizlaze iz stvarnih troškova zamjene koje snosi druga ugovorna strana i koji bi povećali troškove zatvaranja koje duguje institucija u sanaciji ili iz troškova koje snosi institucija u sanaciji pri ponovnoj uspostavi trgovanja izloženostima koje podliježu riziku otvorenog tržišta koji proizlazi iz zatvaranja.
If the losses incurred or expected to be incurred from the close-out of derivatives exceed the share of the corresponding liabilities that would be effectively available for bail-in, the excess loss may increase the burden of bail-in for other creditors of the institution under resolution.
Ako troškovi koji su nastali ili se očekuje da će nastati od zatvaranja izvedenica premaše udio odgovarajućih obveza koje bi bile stvarno dostupne za bail-in, višak gubitka može povećati teret bail-ina za druge vjerovnike institucije u sanaciji.
In such cases, the amount of losses that would be borne by liabilities not arising from derivative contracts in a bail-in would be higher than without the close-out and bail-in of derivative contracts, and therefore the resolution authority may consider exempting derivative contracts from bail-in in accordance with Article 44(3)(d) of Directive 2014/59/EU and with the Commission Delegated Regulation (EU) 2016/860 [2] adopted under Article 44(11) of that Directive.
U takvim slučajevima iznos gubitaka koje bi snosile obveze koje ne proizlaze iz ugovora o izvedenicama u bail-inu bio bi veći nego bez zatvaranja i bail-ina ugovora o izvedenicama te stoga sanacijsko tijelo može razmotriti isključenje ugovora o izvedenicama iz bail-ina u skladu s člankom 44. stavkom 3. točkom (d) Direktive 2014/59/EU i s Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2016/860 [2] donesenom u skladu s člankom 44. stavkom 11. te direktive.
Any exercise of the bail-in power in relation to such liabilities should be subject to the exemptions set out in Article 44(2) of Directive 2014/59/EU and to the discretionary exemptions laid down in Article 44(3) of that Directive as specified in the Delegated Regulation (EU) 2016/860.
Svako izvršenje ovlasti bail-ina u vezi s takvim obvezama trebalo bi podlijegati izuzećima propisanima u članku 44. stavku 2. Direktive 2014/59/EU i diskrecijskim izuzećima iz članka 44. stavka 3. te direktive kako je navedeno u Delegiranoj uredbi (EU) 2016/860.
Since there is a need for consistent interpretation of paragraphs (3) and (4) of Article 49 of Directive 2014/59/EU, methodologies and principles for the valuation of derivatives carried out by independent valuers and resolution authorities should be specified.
S obzirom na to da postoji potreba za dosljednim tumačenjem članka 49. stavaka 3. i 4. Direktive 2014/59/EU, potrebno je utvrditi metodologije i načela vrednovanja izvedenica koje provode neovisni procjenitelji i sanacijska tijela.
A valuation methodology relying on actual or hypothetical replacement costs for the closed out liabilities would achieve outcomes similar to predominant market practice and would be consistent with the principles governing the valuation required under Article 74 of Directive 2014/59/EU, which is aimed at establishing whether shareholders and creditors would have received better treatment if the institution under resolution had entered into normal insolvency proceedings (the ‘no-creditor-worse-off’ principle).
Metodologijom vrednovanja koja se oslanja na stvarne ili hipotetične troškove zamjene za zatvorene obaveze postigli bi se rezultati slični pretežnoj tržišnoj praksi, pored toga bila bi u skladu s načelima kojima se uređuje vrednovanje zahtijevano na temelju članka 74. Direktive 2014/59/EU, kojem je cilj utvrditi bi li dioničari i vjerovnici dobili bolji tretman da je institucija u sanaciji ušla u redovni postupak u slučaju insolventnosti (načelo prema kojem nijedan vjerovnik ne smije biti doveden u nepovoljniji položaj).
In applying the valuation methodology, the resolution authority should be able to rely on various sources of data, including data sources provided by the institution under resolution, counterparties or third parties.
Prilikom primjene metodologije vrednovanja sanacijsko tijelo trebalo bi se moći osloniti na različite izvore podataka, uključujući izvore podataka koje su dostavile institucija u sanaciji, druge ugovorne strane ili treće strane.
It is nevertheless appropriate to set out principles on the types of data that have to be taken into consideration in the course of the valuation in order to ensure an objective determination of value.
Bez obzira na to primjereno je utvrditi načela o vrstama podataka koja se moraju uzeti u obzir tijekom vrednovanja kako bi se osigurao cilj utvrđivanja vrijednosti.
Counterparties of derivative contracts closed out by resolution authorities may choose to conclude one or more replacement trades to replace their exposure upon close-out.
Druge ugovorne strane ugovora o izvedenicama koje su sanacijska tijela zatvorila mogu odabrati hoće li sklopiti jedno zamjensko trgovanje ili njih više kako bi zamijenili svoju izloženost nakon zatvaranja.
Such replacement trades should constitute a privileged data source for the valuation as long as they are concluded on commercially reasonable terms as at the close-out date or as soon as reasonably practicable thereafter.
Takva zamjenska trgovanja trebala bi predstavljati privilegirani izvor podataka za vrednovanje dok su god sklopljena pod komercijalno razumnim uvjetima na datum zatvaranja ili nakon toga, čim to bude razumno moguće.
Resolution authorities should therefore, when communicating the close-out decision, give counterparties the possibility to provide evidence of commercially reasonable replacement trades within a deadline consistent with the expected reference point in time for the valuation.
Sanacijska bi tijela, kada obavješćuju o odluci o zatvaranju, stoga trebala drugim ugovornim stranama omogućiti da dostave dokaz o komercijalno razumnim zamjenskim trgovanjima u roku koji su u skladu s očekivanim referentnim trenutkom za vrednovanje.