natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is also the case for the second Ryanair agreement, which superseded the first Ryanair agreement and started to apply retroactively on 1 May 2003, which is the date of application of the first Ryanair agreement.
To se odnosi i na drugi ugovor s prijevoznikom Ryanair kojim je zamijenjen prvi ugovor s prijevoznikom Ryanair i koji je vrijedio retroaktivno od 1. svibnja 2003., datuma stupanja na snagu prvog ugovora s prijevoznikom Ryanair.
An agreement between FBS and Germanwings had already been signed shortly beforehand (on 29 September 2003) and was due to apply as of 26 October 2003.
Nedugo prije toga (29. rujna 2003.) potpisan je ugovor između društava FBS i Germanwings, koji je trebao vrijediti od 26. listopada 2003.
However, it was superseded by the agreement of 14 October 2003 before it started to apply.
Međutim, on je zamijenjen ugovorom od 14. listopada 2003., prije nego što je mogao stupiti na snagu.
Case C-305/89 Italy v Commission (ALFA Romeo) [1991] ECR I-1603, paragraph 20.
Presuda Suda od 21. ožujka 1991., Italija protiv Komisije (Alfa Romeo), C-305/89, Zb.
Case T-228/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale v Commission [2003] ECR II-435, paragraphs 250-270.
1991., I-1603, točka 20.; vidjeti i Presudu Suda od 6. ožujka 2003., Westdeutsche Landesbank Girozentrale protiv Komisije, T - 228/99, Zb. 2003., II-435, točke 250. – 270.
However, payments made on the basis of this system were discontinued in 2004.
Međutim, plaćanja temeljena na tom sustavu obustavljena su 2004.
In total, 19 new daily frequencies created by easyJet were supported under that system.
U okviru sustava potpora je dodijeljena za ukupno 19 novih dnevnih rotacija koje je easyJet uspostavio.
In October 2003, BBF merged with FBS. FBS thereby became the owner of BFG.
U listopadu 2003. provedeno je spajanje BBF-a i FBS-a, a FBS je postao vlasnik BFG-a.
According to the established case-law of the Federal Court of Justice (Bundesgerichtshof) and the lower German courts, the airports’ published schedules of charges would constitute ‘standard terms of business’ (Allgemeine Geschäftsbedingungen) as defined under German civil law [36]. This means that the schedules of charges would play the role of contractual conditions offered by default to those airlines using the airport, whether or not the competent authority has approved the relevant schedule of charges [37].
Prema ustaljenoj sudskoj praksi Saveznog vrhovnog suda Njemačke (Bundesgerichtshof – BGH) i nižih sudova u Njemačkoj, kod objavljenih pravilnika o naknadama zračnih luka riječ je o „općim uvjetima poslovanja” (Allgemeine Geschäftsbedingungen) u smislu njemačkoga građanskog prava [36].To bi značilo da bi pravilnici o naknadama, bez obzira na to je li ih odobrilo nadležno tijelo ili nije, funkcionirali kao ugovorni uvjeti koji se standardno nude zračnim prijevoznicima koji se služe zračnom lukom [37].
This specific discount system was later transposed into the 2006 Schedule under the name ‘growth funding’ (see recitals 36 and 39). In addition, FBS and easyJet agreed on a destination funding in the form of a one-off premium of EUR […] for each new daily frequency put in place by easyJet.
Taj poseban sustav popusta kasnije je prihvaćen u Pravilnik o naknadama iz 2006. pod nazivom „iznos za poticanje rasta” (vidjeti uvodne izjave od 36. do 39.) Osim toga, FBS i easyJet dogovorili su iznos poticaja za odredišta u obliku jednokratnog plaćanja u iznosu od […] EUR za svaku novu dnevnu rotaciju (učestalost) koju easyJet uspostavi.
Schönefeld would have played a complementary role, taking the pressure off Tegel so as to compensate for the latter’s lack of capacity. The LCC strategy would have been a legitimate way of indirectly controlling traffic.
Schönefeld je imao dopunsku funkciju radi rasterećenja Zračne luke Tegel, koja je došla do ruba iskorištenosti kapaciteta. strategija za niskotarifne prijevoznike legitimna je metoda neizravne kontrole prometnog opterećenja.
It should first be recalled that, while Templehof was gradually closing its operations, Tegel had increasingly been operating at the limits of its capacity since the 1990s and as shown by Table 1, its traffic has been growing significantly since then [47]. It could not, in any event, handle the whole traffic of the Berlin area.
Najprije je potrebno podsjetiti na činjenicu da je Tegel, dok se poslovanje na Tempelhofu postupno obustavljalo, od 1990-ih sve više poslovao na granici kapaciteta; usto se promet na Tegelu, kako je prikazano u tablici 1., u tom razdoblju znatno povećao [47].Tegel ni u kojem slučaju nije mogao izdržati ukupan promet na području Berlina.
Commission Decision (EU) 2015/507
Odluka Komisije (EU) 2015/507
of 16 September 2014
od 16. rujna 2014.
on the measure SA.23129 — (12/C) (ex 12/NN) (ex CP 141/2007) implemented by Germany
o mjeri SA.23129 – (12/C) (ex 12/NN) (ex CP 141/2007) koju je poduzela Njemačka
(notified under document C(2014) 6411)
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 6411)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the Article cited above [1] and having regard to their comments,
nakon što je pozvala zainteresirane strane da u skladu s navedenim člankom [1] iznesu svoje primjedbe i uzimajući u obzir njihove primjedbe,
On 30 March 2007, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (hereinafter: ‘NEUWOGES’) lodged a complaint with the Commission, on the basis of Article 20(2) of Council Regulation (EC) No 659/1999 [2], alleging that illegal state aid had been granted to Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG and Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (hereinafter: ‘BAVARIA 1’ and ‘BAVARIA 2’; together: ‘BAVARIA’) by means of a land-lease and sale contract (Erbbaurechtsvertrag) and a general management contract (Generalverwaltervertrag).
Trgovačko društvo Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (dalje u tekstu: „NEUWOGES”) Komisiji je 30. ožujka 2007. na temelju članka 20. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 [2] podnijelo pritužbu prema kojoj je trgovačkim društvima Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG i Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (dalje u tekstu „BAVARIA 1” i „BAVARIA 2”; zajedno „BAVARIA”) u okviru Ugovora o nasljednom pravu građenja (njem. Erbbaurechtsvertrag) i Općeg ugovora o upravljanju (njem. Generalverwaltervertrag) dodijeljena nezakonita državna potpora.
NEUWOGES requested the initiation of a formal investigation procedure pursuant to Article 108(2) TFEU.
NEUWOGES je zatražio pokretanje službenog istražnog postupka u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.
On 6 August 2007, 14 May 2008, 6 April 2009 and 3 February 2012, the Commission called for further information from the German authorities.
Komisija je 6. kolovoza 2007., 14. svibnja 2008., 6. travnja 2009. i 3. veljače 2012. od Njemačke zatražila dodatne informacije.
On 28 November 2008, Rostock Regional Court (Landgericht Rostock) handed down its judgment with regard to the court proceedings between BAVARIA and NEUWOGES.
Pokrajinski sud Landgericht Rostock (dalje u tekstu „LG Rostock”) objavio je svoju presudu u postupku BAVARIA/NEUWOGES 28. studenoga 2008.
BAVARIA had sued NEUWOGES for failure to comply with the contract concluded between the two parties, in response to which NEUWOGES had claimed that the contract involved unlawful and incompatible state aid and was therefore void.
BAVARIA je podnijela tužbu protiv NEUWOGES-a zbog neispunjenja ugovora koji su stranke sklopile. Nakon toga NEUWOGES je naveo da ugovor sadržava nezakonitu državnu potporu koja je nespojiva s unutarnjim tržištem i da je stoga ništavan.
Rostock Regional Court concluded that no advantage was conferred on BAVARIA and there was therefore no state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Sud LG Rostock donio je zaključak da trgovačkom društvu BAVARIA nije dodijeljena prednost i da stoga ne postoji državna potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
NEUWOGES appealed against the judgment, and the proceedings before Rostock Higher Regional Court (Oberlandesgericht Rostock) are pending.
NEUWOGES je protiv presude podnio žalbu. Postupak pred višim pokrajinskim sudom Oberlandesgericht Rostock (dalje u tekstu „OLG Rostock”) još je u tijeku.
Additionally, BAVARIA initiated proceedings before Greifswald Administrative Court (Verwaltungsgericht Greifswald), seeking to obtain a ruling granting it access to all the files held by NEUWOGES or the City of Neubrandenburg in relation to the contracts in question.
Osim toga, BAVARIA je pokrenula postupak pred upravnim sudom Verwaltungsgericht Greifswald (dalje u tekstu „VG Greifswald”) kako bi sudskim putem dobilo uvid u sve spise NEUWOGES-a ili grada Neubrandenburga povezane s navedenim ugovorima.
The case is still pending.
Postupak je još uvijek u tijeku.
By letter of 4 June 2009, NEUWOGES asked the Commission, in accordance with Article 265(2) TFEU, to initiate the formal investigation procedure within two months.
Dopisom od 4. lipnja 2009. NEUWOGES je u skladu s člankom 265. stavkom 2. UFEU-a od Komisije zatražio pokretanje službenog istražnog postupka u roku od dva mjeseca.
By letter of 29 July 2009, the Commission communicated its preliminary assessment to NEUWOGES to the effect that neither the land-lease and sale contract nor the general management contract constituted state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Dopisom od 29. srpnja 2009. Komisija je NEUWOGES-u dostavila svoju privremenu procjenu prema kojoj ni Ugovor o nasljednom pravu građenja ni Opći ugovor o upravljanju ne sadržavaju državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
By letter of 26 August 2009, NEUWOGES contested the Commission’s assessment of the facts and called on the Commission to initiate the formal investigation procedure within two weeks.
Dopisom od 26. kolovoza 2009. podnositelj pritužbe osporavao je privremenu ocjenu i od Komisije zatražio pokretanje službenog istražnog postupka u roku od dva tjedna.
The Commission informed NEUWOGES by letter of 15 September 2009 that it would send a further letter containing an assessment of NEUWOGES’ latest comments.
Dopisom od 15. rujna 2009. službe Komisije obavijestile su NEUWOGES da će mu dostaviti dodatan dopis s ocjenom posljednjih primjedaba NEUWOGES-a.
By letter of 22 September 2009, NEUWOGES informed the Commission that it did not agree with the Commission’s proposal.
Dopisom od 22. rujna 2009. NEUWOGES je obavijestio Komisiju da se ne slaže s prijedlogom Komisije.
On 9 October 2009, NEUWOGES brought an action before the General Court of the European Union and requested that it annul the decision allegedly contained in the Commission’s letter of 29 July 2009 or, in the alternative, declare that the Commission had failed to act by refusing to initiate the formal investigation procedure under Article 108(2) TFEU.
NEUWOGES je 9. listopada 2009. podigao tužbu pred Sudom Europske unije i zatražio da Sud odluku koja je navodno sadržana u dopisu Komisije od 29. srpnja 2009. proglasi ništavnom ili da umjesto toga utvrdi da Komisija nije primjereno postupala jer je odbila pokrenuti službeni istražni postupak u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.
On 9 January 2012, the General Court dismissed the annulment action as inadmissible and the action for failure to act as unfounded [3].
Sud je 9. siječnja 2012. odbio tužbu za poništenje kao nedopuštenu i tužbu zbog propusta kao neosnovanu [3].
By letter of 19 January 2012, NEUWOGES again called on the Commission to initiate the formal investigation procedure provided for in Article 108(2) TFEU.
Dopisom od 19. siječnja 2012. NEUWOGES je od Komisije ponovno zatražio pokretanje službenog istražnog postupka u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a.
By letter of 21 March 2012, the Commission informed the German authorities of its decision to open the formal investigation.
Dopisom od 21. ožujka 2012. Komisija je obavijestila Njemačku o svojoj odluci o pokretanju službenog istražnog postupka.
The Commission’s decision to initiate the procedure (hereinafter: the ‘Opening Decision’) was published in the Official Journal of the European Union [4].
Odluka Komisije o pokretanju postupka (dalje u tekstu „odluka o pokretanju postupka”) objavljena je u Službenom listu Europske unije [4].
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Komisija je pozvala zainteresirane strane da podnesu svoje primjedbe o toj mjeri.
The Commission received comments from NEUWOGES on 17 July 2012, 2 October 2012, 4 April 2013 and 15 April 2014, and from BAVARIA on 18 June 2012 and 22 April 2013.
Komisija je 17. srpnja 2012., 2. listopada 2012., 4. travnja 2013. i 15. travnja 2014. zaprimila primjedbe NEUWOGES-a, a 18. lipnja 2012. i 22. travnja 2013. primjedbe trgovačkog društva BAVARIA.
NEUWOGES is a limited liability company incorporated under German law.
NEUWOGES je društvo s ograničenom odgovornošću u skladu s njemačkim pravom.
The City of Neubrandenburg holds 100 % of its shares.
Grad Neubrandenburg vlasnik je 100 % njegovih udjela.
NEUWOGES pursues the objective of providing affordable housing to large parts of the population in Neubrandenburg and the surrounding areas.
Cilj je trgovačkog društva NEUWOGES velikom dijelu stanovništva grada Neubrandenburga i okolice osigurati pristupačne stanove.
NEUWOGES today owns 33 % of all housing in the City of Neubrandenburg.
Društvo danas posjeduje 33 % svih stanova u gradu Neubrandenburgu.
BAVARIA 1 and BAVARIA 2 are property companies that were specifically founded for transactions with NEUWOGES and are majority-owned by closed real-estate funds.
BAVARIA 1 i BAVARIA 2 društva su za upravljanje nekretninama osnovana isključivo za transakciju s NEUWOGES-om i u većinskom su vlasništvu zatvorenih fondova za nekretnine.
BAVARIA 1 is owned by BAVARIA Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG (94 %) and BAVARIA Immobilien Management GmbH i.I (6 %), while BAVARIA 2 is wholly owned by Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG — LBB Fonds Dreizehn.
BAVARIA 1 u vlasništvu je društva BAVARIA Immobilien-Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG (94 %) i društva BAVARIA Immobilien-Management GmbH i.I (6 %), dok je BAVARIA 2 u stopostotnom vlasništvu fonda Perseus Immobilien-Verwaltungs GmbH & Co. KG – LBB Fonds Dreizehn.
The shares of both BAVARIA Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG and Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG — LBB Fonds Dreizehn are held by private investors.
Udjeli u fondovima BAVARIA Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG i Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG – LBB Fonds Dreizehn u vlasništvu su malih ulagača.
Both funds were initiated and marketed by Berliner Immobilien Holding GmbH, which belonged to the Bankgesellschaft Berlin until 1 January 2006 and has since been owned directly and wholly by Berlin Land.
Oba je fonda osnovalo trgovačko društvo Berliner Immobilien-Holding GmbH koje njima i upravlja, a koje je do 1. siječnja 2006. pripadalo banci Bankgesellschaft Berlin i otad je u stopostotnom izravnom vlasništvu savezne pokrajine Berlina.
NEUWOGES is the owner of, inter alia, a number of plots of land in Neubrandenburg, on which twelve housing blocks with an aggregate total of 557 individual flats and some commercial units are situated.
NEUWOGES je, među ostalim, vlasnik niza zemljišta u Neubrandenburgu na kojima se nalazi 12 stambenih zgrada s ukupno 557 stanova i nekoliko poslovnih prostora.
On 21 January 1998, NEUWOGES and BAVARIA concluded the land-lease and sale contract and the general management contract (hereinafter: ‘contracts at issue’ or, together, ‘sale-and-lease-back transaction’).
NEUWOGES i BAVARIA sklopili su 21. siječnja 1998. Ugovor o nasljednom pravu građenja i Opći ugovor o upravljanju („predmetni ugovori” ili zajedno „transakcija prodaje i uzimanja u zakup” (sale-and-lease-back)).
LAND-LEASE AND SALE CONTRACT
UGOVOR O NASLJEDNOM PRAVU GRAĐENJA
On 21 January 1998, NEUWOGES and BAVARIA concluded a land-lease and buildings sale contract for 12 buildings with a total of 557 individual flats.
NEUWOGES i BAVARIA sklopili su 21. siječnja 1998. Ugovor o leasingu zemljišta i kupnji zgrada za 12 zgrada s ukupno 557 stanova.
Under that contract, BAVARIA obtained a lease on the land for 75 years and bought the buildings.
U okviru tog ugovora BAVARIA je dobila nasljedno pravo građenja na zemljištima tijekom razdoblja od 75 godina i stekla je zgrade.
The land-lease and sale contract is divided into two main components:
Ugovor o nasljednom pravu građenja sastoji se od dvaju glavnih dijelova:
First, BAVARIA committed itself to paying a total of EUR […] [6] [7] to NEUWOGES, of which EUR […] constituted capitalised rent on the land for the period up to 31 December 2028 and EUR […] constituted the purchase price for the buildings.
s jedne se strane BAVARIA obvezala na plaćanje iznosa od ukupno […] [6] EUR [7] NEUWOGES-u: […] EUR kao kapitalizirane kamate na nasljedno pravo građenja na zemljištu za razdoblje do 31. prosinca 2028. i […] EUR kao kupovne cijene za zgrade;
From 1 January 2029, BAVARIA will also have to pay an annual rent for the land of […]% of the current land value, which has been calculated at EUR […] per m2 or EUR […] per year, for a period of 10 years.
s druge strane BAVARIA od 1. siječnja 2029. tijekom razdoblja od deset godina mora plaćati godišnju kamatu na nasljedno pravo građenja u iznosu od […] % tadašnje vrijednosti zemljišta, tj. od […] EUR po m2 odnosno […] EUR godišnje.
For the subsequent remaining duration of the land-lease and sale contract, an adjustment of the rent in line with the development of the total cost-of-living index is foreseen, provided the latter fluctuates by more than […]%.
Za preostalo trajanje Ugovora o nasljednom pravu građenja predviđena je prilagodba kamate na nasljedno pravo građenja indeksu cijena za ukupne životne troškove ako se on promijeni za više od […] %.
In 1997, before concluding the land-lease and sale contract with BAVARIA, NEUWOGES had in-house experts value the property (buildings and land). According to this valuation, the value of the property was EUR […].
NEUWOGES je 1997. prije sklapanja Ugovora o nasljednom pravu građenja s trgovačkim društvom BAVARIA angažirao vlastite stručnjake za utvrđivanje vrijednosti objekata (zgrada i zemljišta).
Inherited Debt Support Law (Altschuldenhilfegesetz)
Zakon Altschuldenhilfegesetz
The land-lease and sale contract was concluded in the context of the Inherited Debt Support Law [8].
Ugovor o nasljednom pravu građenja sklopljen je s obzirom na Zakon o potpori u pogledu starih dugova [8] (njem. Altschuldenhilfegesetz).
After the reunification of Germany in 1990, the former ‘people’s housing companies’ in East Germany were incorporated as legally separate communal housing companies.
Nakon ponovnog ujedinjenja Njemačke 1990. nekadašnja stambena poduzeća u državnom vlasništvu u istočnoj Njemačkoj postala su zakonski samostalna komunalna stambena poduzeća.
The old entities’ assets and liabilities were transferred to these new companies, which were thus placed under a heavy burden.
Imovina i obveze njihovih prethodnika prenesene su na ta nova poduzeća, što im je predstavljalo veliki teret.
To enable the housing companies to be viable in the long term, the federal legislator passed the Inherited Debt Support Law, which entered into force on 27 June 1993.
Kako bi se stambenim poduzećima omogućila dugoročna održivost, njemačko zakonodavno tijelo donijelo je zakon Altschuldenhilfegesetz koji je stupio na snagu 27. lipnja 1993.
Under the Inherited Debt Support Law, communal housing companies in East Germany could obtain debt relief upon application.
Prema zakonu Altschuldenhilfegesetz komunalna stambena poduzeća u istočnoj Njemačkoj mogla su na zahtjev biti oslobođena starih dugova.
Under Section 4(1)-(2) of the Law, the debt exceeding EUR 76,69 per m2 could be written off up to a maximum of EUR 434,60 per m2.
U skladu s člankom 4. stavcima 1. do 2. zakona Altschuldenhilfegesetz za stare dugove koji premašuju iznos od 76,69 EUR po m2 mogao se odobriti djelomičan otpis, pri čemu se smio uzeti u obzir iznos od najviše 434,60 EUR po m2. S druge je strane stambeno poduzeće moralo prihvatiti određene obveze.
In return, the housing company had to accept certain obligations, in particular to make all reasonable efforts to privatise 15 % of its apartments (Section 4(5)(1) in conjunction with Section 5), to have a business plan envisaging speedy privatisation, modernisation and renovation of its apartments (Section 4(5)(2)) and to report on its investment programme and the privatisation (Section 4(5)-(7)).
Tako je, primjerice, moralo uložiti velike napore u privatizaciju 15 % stanova (članak 4. stavak 5. točka 1. u vezi s člankom 5.), raspolagati poslovnim planom za hitnu privatizaciju, modernizaciju i renoviranje stanova (članak 4. stavak 5. točka 2.) te izvješćivati o stanju svojeg programa ulaganja i rezultatima privatizacije (članak 4. stavci 5. do 7.).
A certain percentage of the revenue exceeding EUR 76,69 per m2 obtained by the housing company through privatisation had to be transferred to the ‘inherited debt relief fund’ (Erblastentilgungsfonds).
Stambena poduzeća morala su prenijeti određeni postotak prihoda od privatizacije koji premašuju 76,69 EUR po m2 na fond za otplatu naslijeđenih dugova Erblastentilgungsfonds.
At the relevant time (1997/98), Section 5(2) of the Inherited Debt Support Law provided that, for all privatisations up to 31 December 1998, 45 % of the qualifying revenue had to be transferred.
U tom je trenutku (1997./1998.) člankom 5. stavkom 2. zakona Altschuldenhilfegesetz bilo predviđeno da je za sve privatizacije do 31. prosinca 1998. potrebno prenijeti 45 % prihoda od prodaje.
For privatisations up to 31 December 2000 or 31 December 2003, the transfer quotas were set at 50 % and 55 % respectively.
Za privatizacije do 31. prosinca 2000. ili do 31. prosinca 2003. udio u prihodima određen je na 50 % odnosno 55 %.
Where privatisation took the form of selling only the buildings and granting a lease for the land (rather than selling the buildings and land outright), the revenue on the basis of which the transfer obligations were calculated was the sale price of the buildings and the cash value of the agreed land rent (Section 5(2) of the Inherited Debt Support Law).
Ako je privatizacija provedena u obliku zasnivanja nasljednog prava građenja (tj. umjesto izravne prodaje zgrada i zemljišta prodane su samo zgrade, a u pogledu zemljišta zasnovano je nasljedno pravo građenja), prihod od prodaje na kojem se temeljio izračun obveze prijenosa sastojao se od cijene zgrade i neto sadašnje vrijednosti dogovorene kamate na nasljedno pravo građenja (članak 5. stavak 2.).
In the course of 1995, it emerged that the originally envisaged form of privatisation — i.e. sale to the tenants — was unlikely to lead to a privatisation quota of 15 %.
Tijekom 1995. pokazalo se da se izvorno planiranim oblikom privatizacije – tj. prodajom stanarima – vjerojatno ne bi ostvarila tražena stopa privatizacije od 15 %.
Under this model, which was supposed to be applied only where the 15 % quota could foreseeably not be reached via direct privatisation, a housing company could sell apartment buildings en bloc to a commercial buyer.
Prema tom modelu, koji se trebao primijeniti samo ako nije bilo izgledno da će se izravnom privatizacijom ostvariti stopa od 15 %, stambeno poduzeće moglo je komercijalnom kupcu prodati zgrade kao cjelinu.
In order for the sale to be counted towards the housing company’s 15 % privatisation obligation, the commercial buyer had to accept an obligation both to modernise the buildings and to attempt to sell as many apartments as possible (and a minimum of one third of them) to the tenants [10].
Kako bi ga se moglo uključiti u stopu privatizacije od 15 % koju su morala ispuniti stambena poduzeća, komercijalni se kupac morao obvezati na sanaciju zgrada i daljnju prodaju što većeg broja stanova (najmanje jedne trećine) stanarima [10].