natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unless otherwise provided for above, the plate shall comply with the requirements of Annex I and Annex II to Regulation (EU) No 19/2011.
Ako prethodno nije drugačije utvrđeno, pločica treba ispunjivati zahtjeve iz Priloga I. i Priloga II. Uredbi (EU) br. 19/2011.
Commission Regulation (EU) No 19/2011 of 11 January 2011 concerning type-approval requirements for the manufacturer's statutory plate and for the vehicle identification number of motor vehicles and their trailers and implementing Regulation (EC) No 661/2009 of the European Parliament and of the Council concerning type-approval requirements for the general safety of motor vehicles, their trailers and systems, components and separate technical units intended therefor (OJ L 8, 12.1.2011, p. 1.)
Uredba Komisije (EU) br. 19/2011 od 11. siječnja 2011. o zahtjevima za homologaciju tipa za propisanu proizvođačevu pločicu i za identifikacijski broj vozila motornih vozila i njihovih prikolica i provedbi Uredbe (EZ) br. 661/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o zahtjevima za homologaciju tipa za opću sigurnost motornih vozila, njihovih prikolica i sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih njima (SL L 8, 12.1.2011., str. 1.).
MODEL OF THE MANUFACTURER'S ADDITIONAL PLATE
PRIMJER IZGLEDA DODATNE PLOČICE PROIZVOĐAČA
MANUFACTURER'S NAME (stage 3)
NAZIV PROIZVOĐAČA (stupanj 3.)
Stage 3
Stupanj 3.
It may apply before this date at the request from manufacturers to the approval authority.
Može se primijeniti prije tog dana na zahtjev proizvođača tijelu za homologaciju.
Commission Implementing Regulation (EU) No 1172/2014
Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1172/2014
Commission Implementing Regulation (EU) No 1173/2014
Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1173/2014
entering a name in the register of protected designations of origin and protected geographical indications [Salama da sugo (PGI)]
o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla (Salama da sugo (ZOZP))
Pursuant to Article 50(2)(a) of Regulation (EU) No 1151/2012, Italy's application to register the name ‘Salama da sugo’ was published in the Official Journal of the European Union [2].
U skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012, zahtjev Italije za upis naziva „Salama da sugo” u registar objavljen je u Službenom listu Europske unije [2].
As no statement of opposition under Article 51 of Regulation (EU) No 1151/2012 has been received by the Commission, that name should therefore be entered in the register,
Budući da Komisiji nije dostavljen ni jedan prigovor u smislu članka 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012, naziv „Salama da sugo” potrebno je upisati u registar,
The name ‘Salama da sugo’ (PGI) is hereby entered in the register.
Naziv „Salama da sugo” (ZOZP) upisuje se u registar.
OJ C 178, 12.6.2014, p. 38.
SL C 178, 12.6.2014., str. 38.
Commission Implementing Regulation (EU) No 1174/2014
Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1174/2014
entering a name in the register of protected designations of origin and protected geographical indications (Piadina Romagnola/Piada Romagnola (PGI))
o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla [Piadina Romagnola/Piada Romagnola (ZOZP)]
Pursuant to Article 50(2)(a) of Regulation (EU) No 1151/2012, Italy's application to register the name ‘Piadina Romagnola’/‘Piada Romagnola’ was published in the Official Journal of the European Union [2].
U skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012, zahtjev Italije za upis naziva „Piadina Romagnola”/„Piada Romagnola” u registar objavljen je u Službenom listu Europske unije [2].
As no statement of opposition under Article 51 of Regulation (EU) No 1151/2012 has been received by the Commission, the name ‘Piadina Romagnola’/‘Piada Romagnola’ should therefore be entered in the register,
Budući da Komisiji nije dostavljen ni jedan prigovor u smislu članka 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012, naziv „Piadina Romagnola”/„Piada Romagnola” potrebno je upisati u registar,
The name ‘Piadina Romagnola’/‘Piada Romagnola’ (PGI) is registered.
Naziv „Piadina Romagnola”/„Piada Romagnola” (ZOZP) upisuje se u registar.
OJ C 153, 21.5.2014, p. 9.
SL C 153, 21.5.2014., str. 9.
Commission Regulation (EU) No 1177/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1177/2014
establishing a prohibition of fishing for common sole in area VIIa by vessels flying the flag of Ireland
o zabrani ribolova lista u zoni VII.a za plovila koja plove pod zastavom Irske
Commission Regulation (EU) No 1178/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1178/2014
establishing a prohibition of fishing for saithe in Norwegian waters south of 62° N by vessels flying the flag of Sweden
o zabrani ribolova koljuške u norveškim vodama južno od 62° S za plovila koja plove pod zastavom Švedske
The fishing quota allocated to the Member State referred to in the Annex to this Regulation for the stock referred to therein for 2014 shall be deemed to be exhausted from the date set out in that Annex.
Ribolovna kvota dodijeljena državi članici iz Priloga ovoj Uredbi za stok koji je u njemu naveden za 2014. smatra se iscrpljenom od datuma utvrđenog u tom Prilogu.
Commission Regulation (EU) No 1179/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1179/2014
establishing a prohibition of fishing for cod in Norwegian waters south of 62° N by vessels flying the flag of Sweden
o zabrani ribolova bakalara u norveškim vodama južno od 62° S za plovila koja plove pod zastavom Švedske
Commission Regulation (EU) No 1180/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1180/2014
establishing a prohibition of fishing for cod in area VIIa by vessels flying the flag of Ireland
o zabrani ribolova bakalara u zoni VII.a za plovila koja plove pod zastavom Irske
Commission Regulation (EU) No 1181/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1181/2014
establishing a prohibition of fishing for skates and rays in Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k by vessels flying the flag of Belgium
o zabrani ribolova volina i raža u vodama Unije u zonama VI.a, VI.b, VII.a-c i VII.e-k za plovila koja plove pod zastavom Belgije
Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k
Vode Unije u zonama VI.a, VI.b, VII.a-c i VII.e-k
Commission Regulation (EU) No 1182/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1182/2014
establishing a prohibition of fishing for skates and rays in Union waters of VIa, VIb, VIIa-c and VIIe-k by vessels flying the flag of the Netherlands
o zabrani ribolova volina i raža u vodama Unije u zonama VI.a, VI.b, VII.a-c i VII.e-k za plovila koja plove pod zastavom Nizozemske
Commission Regulation (EU) No 1183/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1183/2014
establishing a prohibition of fishing for common sole in area VIIa by vessels flying the flag of Belgium
o zabrani ribolova lista u zoni VII.a za plovila koja plove pod zastavom Belgije
VIIa
Zona VII.a
Commission Regulation (EU) No 1184/2014
Uredba Komisije (EU) br. 1184/2014
establishing a prohibition of fishing for saithe in IIIa and IV; Union waters of IIa, IIIb, IIIc and Subdivisions 22-32 by vessels flying the flag of Sweden
o zabrani ribolova koljuške u zonama III.a i IV., u vodama Unije u zonama II.a, III.b i III.c te pododjeljcima 22.–32. za plovila koja plove pod zastavom Švedske
IIIa and IV; Union waters of IIa, IIIb, IIIc and Subdivisions 22-32
Zone III.a i IV., vode Unije u zonama II.a, III.b i III.c te pododjeljcima 22.–32.
Commission Implementing Regulation (EU) No 1185/2014
Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1185/2014
of 3 November 2014
оd 3. studenoga 2014.
Done at Brussels, 3 November 2014.
Sastavljeno u Bruxellesu 3. studenoga 2014.
Commission Implementing Regulation (EU) No 1186/2014
Provedbena uredba Komisije (EU) br. 1186/2014
fixing the import duties in the cereals sector applicable from 4 November 2014
o određivanju uvoznih carina za sektor žitarica primjenjivih od 4. studenoga 2014.
Import duties should be fixed for the period from 4 November 2014 and should apply until new import duties are fixed and enter into force.
Potrebno je odrediti uvozne carine za razdoblje od 4. studenoga 2014. koje će se primjenjivati do određivanja i stupanja na snagu novih uvoznih carina.
From 4 November 2014, the import duties in the cereals sector referred to in Article 1(1) of Regulation (EU) No 642/2010 shall be those fixed in Annex I to this Regulation on the basis of the information contained in Annex II.
Od 4. studenoga 2014. uvozne carine za sektor žitarica navedene u članku 1. stavku 1. Uredbe (EU) br. 642/2010 jesu uvozne carine određene u Prilogu I. Uredbi na temelju informacija sadržanih u Prilogu II.
Import duties on the products referred to in Article 1(1) of Regulation (EU) No 642/2010 applicable from 4 November 2014
Uvozne carine za proizvode iz članka 1. stavka 1. Uredbe (EU) br. 642/2010 koje se primjenjuju od 4. studenoga 2014.
Factors for calculating the duties laid down in Annex I
Čimbenici za izračunavanje carina utvrđenih u prilogu I.
Gulf of Mexico-Rotterdam
Meksički zaljev–Rotterdam
Great Lakes-Rotterdam
Velika jezera–Rotterdam
Commission Delegated Regulation (EU) No 1187/2014
Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1187/2014
supplementing Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council as regards regulatory technical standards for determining the overall exposure to a client or a group of connected clients in respect of transactions with underlying assets
o dopuni Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za utvrđivanje ukupne izloženosti prema jednoj osobi ili grupi povezanih osoba u vezi s transakcijama s odnosnom imovinom
Having regard to Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on prudential requirements for credit institutions and investment firms and amending Regulation (EU) No 648/2012 [1], and in particular the third subparagraph of Article 390(8) thereof,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 [1], a posebno njezin članak 390. stavak 8. treći podstavak,
In order to identify the overall exposure to a particular obligor that results from the institution’s exposures to a transaction with underlying assets, the exposure value should be firstly identified separately for each of these exposures.
Kako bi se utvrdila ukupna izloženost prema određenom dužniku koja proizlazi iz izloženosti institucije prema određenoj transakciji s odnosnom imovinom, vrijednost izloženosti potrebno je prvo utvrditi za svaku od tih izloženosti zasebno.
The total exposure value should then be determined by the aggregate of these exposures, but should not be larger than the exposure value of the exposure formed by the underlying asset itself.
Zatim je kao zbroj tih izloženosti potrebno odrediti ukupnu vrijednost izloženosti, ali ona ne bi smjela biti veća od vrijednosti izloženosti koja proizlazi iz same odnosne imovine.
Where exposures of other investors rank pari passu with the institution’s exposure, the exposure value of the institution’s exposure to an underlying asset should reflect the pro-rata distribution of losses amongst the exposures that rank pari passu.
Ako su izloženosti drugih ulagača jednako rangirane kao i izloženost institucije, vrijednost izloženosti institucije prema odnosnoj imovini trebala bi odražavati proporcionalnu raspodjelu gubitaka među izloženostima koje su jednako rangirane.
This results from the fact that if a default event has occurred for an underlying asset, losses are always distributed amongst the exposures that rank pari passu according to the pro-rata ratio of each of these exposures and the maximum loss to be suffered by the institution in case of a total loss on an underlying asset is limited to the portion according to the ratio of the institution’s exposure to the total of all the exposures that rank pari passu.
To proizlazi iz činjenice da se, u slučaju da za odnosnu imovinu nastupi status neispunjavanja obveza, gubitci uvijek raspoređuju među izloženostima koje su jednako rangirane proporcionalno udjelu svake od tih izloženosti, a najveći gubitak koji bi institucija mogla snositi u slučaju potpunog gubitka odnosne imovine ograničen je na dio koji odgovara udjelu izloženosti institucije u ukupnoj vrijednosti svih izloženosti koje su jednako rangirane.
A distinction should be made between transactions where all investors rank pari passu such as collective investment undertakings, and other transactions, such as securitisations, which can involve tranching where exposures can rank differently in seniority.
Potrebno je razlikovati transakcije u kojima su svi ulagači jednako rangirani (kao što su subjekti za zajednička ulaganja) i ostale transakcije (primjerice sekuritizacije), koje mogu uključivati tranširanje pri kojemu izloženosti mogu imati različite statuse u redoslijedu naplate.
For the former, the resulting exposure to an underlying asset is solely dependent on the pro-rata ratio of the investor’s exposure in relation to the exposures of all investors.
Za prve, rezultirajuća izloženost prema odnosnoj imovini ovisi isključivo o proporcionalnom udjelu izloženosti ulagača u odnosu na izloženosti svih ulagača.
For the latter, losses are attributed first to certain tranches depending on their seniority and then, in case of more than one investor into the same tranche, amongst the investors on a pro rata basis.
Za druge, gubitci se prvo raspoređuju na određene tranše ovisno o njihovu statusu u redoslijedu naplate, a zatim, u slučaju da je istom tranšom obuhvaćeno više ulagača, među tim ulagačima prema načelu proporcionalnosti.
All tranches in a securitisation should be treated equally as, in a worst case scenario, subordinated tranches may disappear very quickly.
Sve bi tranše u sekuritizaciji trebalo tretirati jednako jer bi, u najgorem mogućem scenariju, podređene tranše mogle nestati veoma brzo.
In particular, the maximum loss to be suffered by all investors in a certain tranche in case of a total loss on an underlying asset should be recognised since no mitigation should be recognised from subordinated tranches.
Konkretno, budući da se smanjenja iz podređenih tranši ne bi trebala priznati, potrebno je priznati najveći gubitak koji bi svi ulagači u određenoj tranši mogli snositi u slučaju potpunog gubitka odnosne imovine.
The institution’s exposure to an underlying asset of a transaction should not exceed the total exposure value of this tranche (since the loss for an investor in a given tranche that stems from the default of an underlying asset can never be higher than the total exposure value of the tranche) and the exposure value of the exposure formed by the underlying asset (since the institution can never lose more than the amount of the underlying asset).
Izloženost institucije prema odnosnoj imovini transakcije ne bi trebala biti veća od ukupne vrijednosti izloženosti dotične tranše (budući da gubitak ulagača u danoj tranši koji je posljedica nastanka statusa neispunjavanja obveza odnosne imovine nikad ne može biti veći od ukupne vrijednosti izloženosti tranše) i vrijednosti izloženosti koja proizlazi iz odnosne imovine (budući da institucija nikad ne može izgubiti više od iznosa odnosne imovine).
This limitation of maximum loss should be reflected by using the lower of the two exposure values and then applying the procedure for recognising the pro-rata distribution of losses amongst all exposures that rank pari passu in this tranche, in case of more than one investor in this tranche.
To bi ograničenje najvećeg gubitka trebalo uzeti u obzir tako da se uzme niža od tih dviju vrijednosti izloženosti i zatim primijeni postupak za priznavanje proporcionalne raspodjele gubitaka među izloženostima koje su u dotičnoj tranši jednako rangirane, u slučaju da je dotičnom tranšom obuhvaćeno više ulagača.
Although institutions are expected to identify all obligors of underlying assets of transactions in which they invest, there may be cases where this would create unjustifiable costs for institutions or where circumstances prevent institutions from identifying particular obligors As such, where an exposure to an underlying asset is sufficiently small to only immaterially contribute to the overall exposure to a certain client or group of connected clients, it should be sufficient to assign this exposure to the transaction as a separate client.
Iako se od institucija očekuje da utvrde sve dužnike odnosne imovine transakcija u koje ulažu, mogući su slučajevi u kojima bi to dovelo do neopravdanih troškova za institucije ili do drugih okolnosti koje bi im u praksi onemogućile utvrđivanje pojedinih dužnika. U takvim slučajevima, ako je izloženost prema odnosnoj imovini dovoljno mala da njezin utjecaj nije značajan za ukupnu izloženost prema jednoj osobi ili grupi povezanih osoba, trebalo bi biti dovoljno tu izloženost dodijeliti transakciji kao zasebnoj osobi.
The total of such exposures to underlying assets of the same transaction should then still be limited by the large exposures limit for this transaction.
Ukupna vrijednost takvih izloženosti prema odnosnoj imovini iste transakcije i dalje bi trebala podlijegati ograničenju velikih izloženosti koje se primjenjuje na tu transakciju.
Immateriality of the contribution of an underlying asset to the overall exposure should be assumed where at least 100 exposures to underlying assets of a transaction are needed to reach the limit of 25 % of the institution’s eligible capital.
Trebalo bi smatrati da utjecaj odnosne imovine na ukupnu izloženost nije značajan ako je potrebno najmanje 100 izloženosti odnosnoj imovini transakcije da se dosegne ograničenje od 25 % priznatog kapitala institucije.
This would require that the exposure value does not exceed 0,25 % of the institution’s eligible capital.
U skladu s tim, vrijednost izloženosti ne bi smjela prelaziti 0,25 % priznatog kapitala institucije.
In order to prevent an unlimited overall exposure resulting from information deficiencies, it would be necessary to assign exposures — for which the exposure value exceeds 0,25 % of the institution’s eligible capital and for which information on the obligor is missing — to a hypothetical client (unknown client) to which the 25 % large exposures’ limit should apply.
Kako bi se spriječila neograničena ukupna izloženost kao posljedica nedostatka informacija, izloženosti čije vrijednosti prelaze 0,25 % priznatog kapitala institucije i za koje nisu dostupne informacije o dužniku trebaju se dodijeliti hipotetskoj osobi (nepoznatoj osobi) na koju bi trebalo primijeniti ograničenje velikih izloženosti od 25 %.
Where an institution is not able to distinguish between the underlying assets of a transaction in terms of their amount, there is a risk that the underlying assets of the transaction relate to the same obligor or group of connected clients.
Ako institucija ne može razlikovati odnosne imovine transakcije prema njihovim iznosima, postoji opasnost da se odnosne imovine transakcije odnose na istog dužnika ili grupu povezanih osoba.
In this case, in order to mitigate this risk, the institution should be required to assess the materiality of the total value of its exposures to the transaction before being able to assign it to the transaction as a separate client instead of the ‘unknown client’.
Institucija bi u tom bi slučaju, radi smanjenja rizika, trebala biti obvezna procijeniti značajnost ukupne vrijednosti svojih izloženosti prema transakciji prije nego što bude u mogućnosti dodijeliti je transakciji kao zasebnoj osobi umjesto „nepoznatoj osobi”.
The structure of a transaction should not constitute an additional exposure where the circumstances of the transaction ensure that losses on an exposure to this transaction can only result from default events of underlying assets.
Struktura transakcije ne bi trebala činiti dodatnu izloženost ako okolnosti same transakcije osiguravaju da gubitci zbog izloženosti prema dotičnoj transakciji mogu proizaći isključivo iz događaja nastanka statusa neispunjavanja obveza odnosne imovine.
An additional exposure should be recognised where the transaction involves a payment obligation of a certain person in addition to, or at least in advance of, the cash flows from the underlying assets, given that investors could suffer additional losses in the event of default of this person although no default event has occurred for an underlying asset.
Dodatnu bi izloženost trebalo priznati ako transakcija, uz novčane tokove iz odnosne imovine ili barem kao njihov predujam, uključuje obvezu plaćanja za određenu osobu jer bi u slučaju nastanka statusa neispunjavanja obveza te osobe ulagači mogli snositi dodatne gubitke unatoč tomu što za odnosnu imovinu nije nastupio status neispunjavanja obveza.
An additional exposure should also be recognised where the circumstances of the transaction enable cash flows to be redirected to a person who is not entitled to receive them as investors could suffer additional losses, although no default event for an underlying asset has occurred.
Dodatnu bi izloženost trebalo priznati i ako okolnosti transakcije omogućuju preusmjeravanje novčanih tokova prema osobi koja ih nema pravo primiti jer bi ulagači mogli snositi dodatne gubitke unatoč tomu što za odnosnu imovinu nije nastupio status neispunjavanja obveza.
No additional exposure should be recognised for undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) as referred to in Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council [2], given that cash flows cannot be redirected to a person who is not entitled under the transaction to receive these cash flows.
Dodatnu izloženost ne bi trebalo priznati za subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) kako su utvrđeni u Direktivi 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća [2] jer se novčani tokovi ne smiju preusmjeravati prema osobi koja u skladu s uvjetima transakcije te novčane tokove nema pravo primiti.
This should also be assumed for entities that are subject to equivalent requirements pursuant to Union legislative acts or to legislation of a third country.
To bi trebalo pretpostaviti i za subjekte koji podliježu istovjetnim zahtjevima u skladu sa zakonodavnim aktima Unije ili zakonodavstvom treće zemlje.
The existence and value of exposures to a client or group of connected clients resulting from exposures to transactions do not depend on whether the exposures to transactions are assigned to the trading book or the non-trading book.
Postojanje i vrijednost izloženosti prema jednoj osobi ili grupi povezanih osoba koje su posljedica izloženosti prema transakcijama ne ovise o tome jesu li izloženosti prema transakcijama dodijeljene knjizi trgovanja ili knjizi pozicija kojima se ne trguje.
Therefore, the conditions and methodologies to be used for identifying exposures to transactions with underlying assets should be the same, irrespective of whether these exposures are assigned to the trading book or the non-trading book of the institution.
Stoga bi uvjeti i metodologije koji će se primjenjivati za utvrđivanje izloženosti prema transakcijama s odnosnom imovinom trebali biti istovjetni neovisno o tome dodjeljuju li se te izloženosti knjizi trgovanja institucije ili njezinoj knjizi pozicija kojima se ne trguje.
This Regulation is based on the draft regulatory technical standards submitted by the European Banking Authority (EBA) to the Commission.
Ova Uredba temelji se na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) dostavilo Komisiji.
The EBA has conducted open public consultations on the draft regulatory technical standards on which this Regulation is based, analysed the potential related costs and benefits and requested the opinion of the Banking Stakeholder Group established in accordance with Article 37 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3],
EBA je provela otvoreno javno savjetovanje o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, napravilo analizu mogućih povezanih troškova i koristi te zatražilo mišljenje Interesne skupine za bankarstvo osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća [3],