natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by Member States of the Commission’s exercise of implementing powers (OJ L 55, 28.2.2011, p. 13).
Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
Decision (EU) 2015/1814 of the European Parliament and of the Council of 6 October 2015 concerning the establishment and operation of a market stability reserve for the Union greenhouse gas emission trading scheme and amending Directive 2003/87/EC (OJ L 264, 9.10.2015, p. 1).
Odluka (EU) 2015/1814 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. listopada 2015. o uspostavi i funkcioniranju rezerve za stabilnost tržišta za sustav trgovanja emisijama stakleničkih plinova Unije i o izmjeni Direktive 2003/87/EZ (SL L 264, 9.10.2015., str. 1.).
Regulation (EU) 2018/841 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2018 on the inclusion of greenhouse gas emissions and removals from land use, land use change and forestry in the 2030 climate and energy framework, and amending Regulation (EU) No 525/2013 and Decision No 529/2013/EU (see page 1 of this Official Journal).
Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (vidjeti stranicu 1 ovoga Službenog lista).
Regulation (EU) 2018/842 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2018 on binding annual greenhouse gas emission reductions by Member States from 2021 to 2030 contributing to climate action to meet commitments under the Paris Agreement and amending Regulation (EU) No 525/2013 (OJ L 156, 19.6.2018, p. 26).’;
Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).”;
MEMBER STATE GREENHOUSE GAS EMISSION REDUCTIONS PURSUANT TO ARTICLE 4(1)
SMANJENJA EMISIJA STAKLENIČKIH PLINOVA DRŽAVA ČLANICA NA TEMELJU ČLANKA 4. STAVKA 1.
Member State greenhouse gas emission reductions in 2030 in relation to their 2005 levels determined in accordance with Article 4(3)
Smanjenja emisija stakleničkih plinova država članica u 2030. u odnosu na razine iz 2005. utvrđene u skladu s člankom 4. stavkom 3.
MEMBER STATES THAT MAY HAVE A LIMITED CANCELLATION OF EU ETS ALLOWANCES TAKEN INTO ACCOUNT FOR COMPLIANCE PURSUANT TO ARTICLE 6
DRŽAVE ČLANICE ZA KOJE SE RADI USKLAĐENOSTI U OBZIR MOŽE UZETI OGRANIČENO PONIŠTAVANJE EMISIJSKIH JEDINICA IZ EU SUSTAVA TRGOVANJA EMISIJAMA U SKLADU S ČLANKOM 6.
Maximum percentage of 2005 greenhouse gas emissions determined in accordance with Article 4(3)
Najveći postotak emisija stakleničkih plinova iz 2005. utvrđen u skladu s člankom 4. stavkom 3.
TOTAL NET REMOVALS FROM AFFORESTED LAND, DEFORESTED LAND, MANAGED CROPLAND AND MANAGED GRASSLAND THAT MEMBER STATES MAY TAKE INTO ACCOUNT FOR COMPLIANCE FOR THE PERIOD 2021 TO 2030 PURSUANT TO POINT (A) OF ARTICLE 7(1)
UKUPNA NETO UKLANJANJA IZ POŠUMLJENOG ZEMLJIŠTA, ISKRČENOG ZEMLJIŠTA, ZEMLJIŠTA POD USJEVIMA KOJIM SE GOSPODARI I TRAVNJAKA KOJIM SE GOSPODARI, KOJE DRŽAVE ČLANICE MOGU UZETI U OBZIR RADI USKLAĐENOSTI ZA RAZDOBLJE OD 2021. DO 2030. U SKLADU S ČLANKOM 7. STAVKOM 1.
Maximum amount expressed in million tonnes of CO2 equivalent
TOČKOM (A) Najviši iznos izražen u milijunima tona ekvivalenta CO2
AMOUNT OF ADJUSTMENT PURSUANT TO ARTICLE 10(2)
IZNOS PRILAGODBE NA TEMELJU ČLANKA 10. STAVKA 2.
The European Council conclusions of 23-24 October 2014 stated that the emissions reduction target of at least 40 % should be delivered collectively by the Union in the most cost-effective manner possible, with the reductions in the European Union emissions trading system (‘EU ETS’) laid down in Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council and non-ETS sectors amounting to 43 % and 30 %, respectively, by 2030 compared to 2005.
U zaključcima Europskog vijeća od 23. i 24. listopada 2014. navodi se da bi Unija cilj smanjenja emisija od najmanje 40 % trebala zajednički ostvariti na troškovno najučinkovitiji način, uz smanjenja u sustavu trgovanja emisijama Europske unije („EU sustav trgovanja emisijama”), utvrđenom u Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, i sektorima izvan sustava trgovanja emisijama do 2030. u iznosu od 43 % odnosno 30 % u odnosu na 2005.
All sectors of the economy should contribute to achieving these greenhouse gas emission reductions, and all Member States should participate in this effort, balancing considerations of fairness and solidarity.
Svi sektori gospodarstva trebali bi doprinijeti postizanju tih smanjenja emisija stakleničkih plinova te bi sve države članice trebale sudjelovati u tom naporu, održavajući pritom ravnotežu između pravednosti i solidarnosti.
All Member States should contribute to the overall Union reduction in 2030 with the targets spanning from 0 % to – 40 % compared to 2005.
Sve države članice trebale bi doprinositi ukupnom smanjenju u Uniji u 2030., s rasponom ciljeva od 0 % do – 40 % u odnosu na 2005.
National targets within the group of Member States with a GDP per capita above the Union average should be adjusted relatively to reflect cost-effectiveness in a fair and balanced manner.
Nacionalne ciljeve unutar skupine država članica s BDP-om po stanovniku iznad prosjeka Unije trebalo bi razmjerno prilagoditi kako bi odražavali troškovnu učinkovitost na pravedan i uravnotežen način.
The commitment of the Union to economy-wide greenhouse gas emission reductions was set out in the intended nationally determined contribution submitted in view of the Paris Agreement by the Union and its Member States to the Secretariat of the UNFCCC on 6 March 2015.
Obveza Unije koja se odnosi na smanjenja emisija stakleničkih plinova u cjelokupnom gospodarstvu navedena je u planiranom nacionalno utvrđenom doprinosu koji su s obzirom na Pariški sporazum Unija i njezine države članice 6. ožujka 2015. podnijele Tajništvu UNFCC-a.
The Paris Agreement entered into force on 4 November 2016 and replaces the approach taken under the 1997 Kyoto Protocol which will not be continued beyond 2020.
Pariški sporazum stupio je na snagu 4. studenoga 2016. i njime se zamjenjuje pristup iz Kyotskog protokola iz 1997. koji se neće nastaviti nakon 2020.
Without prejudice to the powers of the budgetary authority, the mainstreaming methodology implemented during the 2014-2020 Multiannual Financial Framework should, where appropriate, be continued and improved with a view to responding to the challenges and investment needs related to climate action as of 2021 onwards.
Ne dovodeći u pitanje nadležnost proračunskog tijela, metodologiju uključivanja provođenu u višegodišnjem financijskom okviru za razdoblje 2014. – 2020. trebalo bi, prema potrebi, nastaviti i poboljšati kako bi se odgovorilo na izazove i potrebe za ulaganjem povezane s mjerama u području klime od 2021. nadalje.
Union funding should be coherent with the objectives of the Union’s 2030 climate and energy policy framework and the long-term objectives expressed in the Paris Agreement, so as to ensure the effectiveness of public spending.
Financiranje Unije trebalo bi biti usklađeno s ciljevima okvira klimatske i energetske politike Unije do 2030. te dugoročnim ciljevima izraženima u Pariškom sporazumu kako bi se osigurala učinkovitost javne potrošnje.
The greenhouse gas emissions reduction of each Member State for 2030 should be determined in relation to the level of its 2005 reviewed greenhouse gas emissions covered by this Regulation, excluding verified greenhouse gas emissions from installations that operated in 2005 and which were only included in the EU ETS after 2005.
Smanjenje emisija stakleničkih plinova svake države članice do 2030. trebalo bi utvrditi s obzirom na razinu njihovih preispitanih emisija stakleničkih plinova iz 2005. obuhvaćenih ovom Uredbom, isključujući verificirane emisije stakleničkih plinova iz postrojenja koja su bila u pogonu 2005., a u EU sustav trgovanja emisijama uključena su tek nakon 2005.
Annual emission allocations from 2021 to 2030 should be determined on the basis of data submitted by the Member States and reviewed by the Commission.
Godišnje emisijske kvote za razdoblje od 2021. do 2030. trebalo bi odrediti na temelju podataka koje podnesu države članice i preispita Komisija.
The approach of annually binding national limits taken in Decision No 406/2009/EC should be continued from 2021 to 2030.
Pristup obvezujućih godišnjih nacionalnih ograničenja iz Odluke br. 406/2009/EZ trebao bi se nastaviti od 2021. do 2030.
The rules for setting out the annual emission allocations for each Member State as laid down in this Regulation should follow the same methodology as for Member States with negative limits under that Decision, but with the start of the trajectory calculation at five-twelfths of the distance from 2019 to 2020 or in 2020 on the average of the greenhouse gas emissions during 2016 to 2018 and the end of the trajectory being the 2030 limit for each Member State.
Pravila kojima se utvrđuju godišnje emisijske kvote za svaku državu članicu kako je utvrđeno ovom Uredbom trebala bi slijediti istu metodologiju kao za države članice s negativnim ograničenjima iz te odluke, ali se početak putanje računa od pete dvanaestine razdoblja između 2019. i 2020. ili od 2020. na temelju prosječnih emisija stakleničkih plinova od 2016. do 2018., a završetak putanje jest ograničenje za 2030. za svaku državu članicu.
In its conclusions of 23-24 October 2014, the European Council stated that the availability and use of existing flexibility instruments within the non-ETS sectors should be significantly enhanced in order to ensure cost-effectiveness of the collective Union effort and convergence of greenhouse gas emissions per capita by 2030.
U svojim zaključcima od 23. i 24. listopada 2014. Europsko vijeće navelo je da bi dostupnost i upotrebu postojećih instrumenata fleksibilnosti u sektorima izvan sustava trgovanja emisijama trebalo znatno povećati kako bi se osigurala troškovna učinkovitost zajedničkih nastojanja Unije i konvergencija emisija stakleničkih plinova po stanovniku do 2030.
As a means to enhance the overall cost-effectiveness of total reductions, Member States should be able to bank and borrow part of their annual emission allocations.
Kao način povećanja opće troškovne učinkovitosti ukupnih smanjenja, države članice trebale bi moći pohraniti ili posuditi dio svojih godišnjih emisijskih kvota.
Those implementing acts shall also specify, based on the percentages notified by Member States under Article 6(3), the total quantities that may be taken into account for a Member State’s compliance under Article 9 between 2021 and 2030.
U tim se provedbenim aktima, na temelju postotaka koje države članice dostavljaju u skladu s člankom 6. stavkom 3., navode i ukupne količine koje mogu biti uzete u obzir za usklađenost države članice na temelju članka 9. između 2021. i 2030.
If the sum of all Member States’ total quantities were to exceed the collective total of 100 million, the total quantities for each Member State shall be reduced on a pro rata basis so that the collective total is not exceeded.
Ako zbroj ukupnih količina svih država članica premašuje zajedničku ukupnu količinu u iznosu od 100 milijuna, ukupne količine za svaku državu članicu razmjerno se smanjuju kako se ne bi premašila zajednička ukupna količina.
A Member State may transfer up to 5 % of its annual emission allocation for a given year to other Member States in respect of the years 2021 to 2025, and up to 10 % in respect of the years 2026 to 2030.
Država članica može prenijeti do 5 % svoje godišnje emisijske kvote za određenu godinu na druge države članice za godine od 2021. do 2025. te do 10 % za godine od 2026. do 2030.
The receiving Member State may use that quantity for compliance under Article 9 for the given year or for subsequent years until 2030.
Država članica primateljica može iskoristiti tu količinu za usklađenost na temelju članka 9. za tu godinu ili za sljedeće godine do 2030.
The Member States listed in Annex II may decide to revise the notified percentage downwards once in 2024 and once in 2027.
Države članice navedene u Prilogu II. mogu odlučiti revidirati naniže prijavljen postotak jednom u 2024. i jednom u 2027.
In such case, the Member State concerned shall notify the Commission thereof by 31 December 2024 or by 31 December 2027, respectively.
U tom slučaju dotična država članica o toj odluci obavješćuje Komisiju do 31. prosinca 2024. odnosno do 31. prosinca 2027.
The power to adopt delegated acts referred to in Articles 7(2) and 12(1) shall be conferred on the Commission for a period of five years from 9 July 2018.
Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 7. stavka 2. i članka 12. stavka 1. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 9. srpnja 2018.
It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level, and that those consultations be conducted in accordance with the principles laid down in the Interinstitutional Agreement of 13 April 2016 on Better Law-Making. In particular, to ensure equal participation in the preparation of delegated acts, the European Parliament and the Council receive all documents at the same time as Member States’ experts, and their experts systematically have access to meetings of Commission expert groups dealing with the preparation of delegated acts.
Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016.. Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata.
Directive (EU) 2017/2102 of the European Parliament and of the Council
Direktiva (EU) 2017/2102 Europskog parlamenta i Vijeća
amending Directive 2011/65/EU on the restriction of the use of certain hazardous substances in electrical and electronic equipment
o izmjeni Direktive 2011/65/EU o ograničenju uporabe određenih opasnih tvari u električnoj i elektroničkoj opremi
Directive 2011/65/EU of the European Parliament and of the Council [3] on the restriction of the use of certain hazardous substances in electrical and electronic equipment (EEE) contains a request that the Commission examine the need to amend the scope of that Directive in respect of the EEE covered therein and, if appropriate, present a legislative proposal with respect to any additional exclusions related to that EEE.
Direktivom 2011/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća [3] o ograničenju uporabe određenih opasnih tvari u električnoj i elektroničkoj opremi (EEO) propisano je da Komisija ispituje je li potrebno izmijeniti područje primjene te direktive u pogledu obuhvaćenog EEO-a i, prema potrebi, daje zakonodavni prijedlog za sva dodatna izuzeća povezana s tim EEO-om.
Secondary market operations for EEE, which involve repair, replacement of spare parts, refurbishment and reuse, and retrofitting, should be facilitated to promote a circular economy in the Union.
Aktivnosti na sekundarnom tržištu EEO-a koje uključuju popravak, zamjenu rezervnih dijelova, obnovu i ponovnu uporabu, te naknadno opremanje trebalo bi olakšati radi poticanja kružnog gospodarstva u Uniji.
A high level of protection of human health and the environment should be ensured, including through the environmentally sound recovery and disposal of waste EEE.
Potrebno je osigurati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi i okoliša, među ostalim i s pomoću okolišno prihvatljive oporabe i odlaganja EEO-a.
Any unnecessary administrative burden on market operators should be avoided.
Trebalo bi izbjeći nepotrebno administrativno opterećenje za tržišne subjekte.
Such prohibition of secondary market operations is inconsistent with the general principles underlying Union measures for the approximation of laws relating to products and should therefore be removed.
Takva je zabrana aktivnosti na sekundarnom tržištu nedosljedna općim načelima mjera Unije za usklađivanje zakona o proizvodima pa bi je trebalo ukloniti.
Certain niche product groups should be excluded from the scope of Directive 2011/65/EU as their inclusion would bring negligible environmental or health benefits and introduce unresolvable compliance problems or market distortions that cannot effectively be addressed through the exemption mechanism provided for in that Directive.
Proizvode određenih tržišnih niša trebalo bi isključiti iz područja primjene Direktive 2011/65/EU jer bi se njihovim uključivanjem ostvarile zanemarive koristi za zaštitu okoliša i zdravlja ljudi te uveli nerješivi problemi u usklađivanju ili narušavanje tržišta koje ne bi bilo moguće ukloniti primjenom mehanizma izuzeća utvrđenog tom Direktivom.
Pipes in organs are built using a specific type of lead-based alloy, for which no alternative has been found so far.
Cijevi za orgulje izrađuju se od posebne slitine koja sadržava olovo i za koju zasad ne postoji alternativa.
Most pipe organs are kept in the same place for centuries and their turnover rate is negligible.
Većina orgulja stoljećima se čuva na istom mjestu i njihova je stopa zamjene zanemariva.
Pipe organs should therefore be excluded from the scope of Directive 2011/65/EU as their inclusion would bring negligible benefit in terms of the substitution of lead.
Orgulje bi stoga trebalo isključiti iz područja primjene Direktive 2011/65/EU jer bi se njihovim uključivanjem ostvarile zanemarive koristi u pogledu zamjene olova.
Directive 2011/65/EU does not apply to non-road mobile machinery with an on-board power source, which is made available exclusively for professional use.
Direktiva 2011/65/EU ne primjenjuje se na necestovne pokretne strojeve s ugrađenim izvorom napajanja koji su dostupni isključivo za profesionalnu uporabu.
However, for certain types of non-road mobile machinery, two versions are produced in the same production line, with the power source (either on-board or external) being the only difference.
No za neke vrste necestovnih pokretnih strojeva na istoj se proizvodnoj traci proizvode dvije izvedbe koje se razlikuju samo po izvoru napajanja (bilo ugrađeno, bilo vanjsko).
Those versions should be treated in the same way under that Directive.
Te bi izvedbe trebalo tretirati na jednaki način u okviru te Direktive.
Non-road mobile machinery with a traction drive powered by an external power source should therefore also be excluded from the scope of Directive 2011/65/EU.
Stoga bi necestovne pokretne strojeve s vučnim pogonom i vanjskim izvorom napajanja također trebalo isključiti iz područja primjene Direktive 2011/65/EU.
For all relevant EEE categories, as set out in Annex I to Directive 2011/65/EU, the conditions for the exemption of reused spare parts, recovered from EEE, should be clearly specified.
Za sve relevantne kategorije EEO-a, kako su utvrđene u Prilogu I. Direktivi 2011/65/EU, trebalo bi jasno navesti uvjete izuzeća ponovno uporabljenih rezervnih dijelova oporabljenih iz EEO-a.
Likewise, since exemptions from the restriction of the use of certain hazardous substances should have a limited duration, the maximum validity period for existing exemptions should also be clearly specified for all relevant EEE categories, including for category 11.
Jednako tako, s obzirom na to da bi izuzeća od ograničenja uporabe određenih opasnih tvari trebala biti ograničenog trajanja, trebalo bi također jasno odrediti najdulje dopušteno razdoblje valjanosti postojećih izuzeća za sve relevantne kategorije EEO-a, uključujući za kategoriju 11.
When an application for renewal of an exemption is submitted, the Commission is required to take a decision no later than 6 months before the expiry date of the existing exemption, unless specific circumstances justify a different deadline.
Nakon što je podnesen zahtjev za obnavljanje izuzeća Komisija mora donijeti odluku najkasnije u roku od šest mjeseci prije isteka postojećeg izuzeća, osim ako je drukčiji rok opravdan posebnim okolnostima.
No deadline is specified for the Commission to take a decision on applications for new exemptions.
Nije određen rok za odluku Komisije o zahtjevima za nova izuzeća.
According to the report of 18 April 2016 from the Commission to the European Parliament and the Council on the exercise of the power to adopt delegated acts conferred on the Commission pursuant to Directive 2011/65/EU, that deadline has proven to be unfeasible in practice, due to the need to follow several mandatory procedural steps for the evaluation of an application for renewal of an exemption.
Prema Izvješću Komisije Europskom parlamentu i Vijeću od 18. travnja 2016. o izvršavanju ovlasti za donošenje delegiranih akata dodijeljenih Komisiji na temelju Direktive 2011/65/EU, taj se rok u praksi pokazao neizvedivim zbog potrebe da se slijedi nekoliko obveznih postupovnih koraka za ocjenjivanje zahtjeva za obnavljanje izuzeća.
While the deadline brings no additional value to the existing procedure for the evaluation of applications for renewal, it entails uncertainties for businesses and other stakeholders due to its impracticability.
Rok nema nikakvu dodanu vrijednost za postojeći postupak ocjene zahtjeva za obnavljanje, ali je zbog neizvedivosti izvor nesigurnosti poduzećima i ostalim dionicima.
On the other hand, business continuity is ensured since market operators are able to rely on an existing exemption remaining valid until a decision is taken on the application for renewal.
S druge strane, kontinuitet poslovanja osiguran je jer se tržišni subjekti mogu osloniti na valjanost postojećih izuzeća do donošenja odluke o zahtjevu za obnavljanje.
Therefore, the provision related to the deadline should be removed.
Stoga bi odredbu o roku trebalo ukloniti.
However, the Commission should provide to the applicant, the Member States and the European Parliament, shortly after the receipt of an application, a timeline for the adoption of its decision on the application.
Međutim, Komisija bi nedugo nakon primitka zahtjeva trebala podnositelju, državama članicama i Europskom parlamentu priopćiti vremenski okvir unutar kojeg će donijeti odluku o zahtjevu.
Furthermore, the general review of Directive 2011/65/EU to be carried out by the Commission no later than 22 July 2021 should include the specification of a realistic deadline for a decision by the Commission on an application for renewal of an exemption before the expiry of the relevant exemption.
Nadalje, opće preispitivanje Direktive 2011/65/EU koje Komisija treba provesti najkasnije 22. srpnja 2021. trebalo bi uključivati određivanje realističnog roka za odluku Komisije o zahtjevu za obnovu izuzeća koji mora biti prije isteka relevantnog izuzeća.