natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The bank will be independent of national governments and will man age the monetary policies of all the Member States joining the single currency.
Na samom početku treće faze osnovati će se Europska središnja banka. Tada će se i odre­diti čvrsti tečajni odnosi među valutama.
Member States outside the currency union will join as soon as their economic performance per mits, or when they take the political decision.
Banka će djelovati neovisno od nacionalnih vlada i upravljati će monteranom politikom svih država članica koje se pridružuju jedin­stvenoj valuti.
— exchange rate stability: a national currency shall not have been devalued during the two previous years and must have remained within the EMS 2.25 % margin of fluctuation.
Druga faza ka Europskom monetarnom su­stavu koja je otpočela 1. siječnja 1994. godi­ne, predstavlja prijelazno razdoblje.
Stage II of economic and monetary union began on I January 1994.
Tijekom ovog razdoblja pojačani su napori za ostva­renje konvergencije.
It is a transitional stage during which a determined effort will be made to achieve economic convergence.
Osnovan je Europski monetarni institut sa sjedištem u Frankfurtu.
A European Monetary Institute (EMI) was set up in Frankfurt to strengthen the coordination of Member States' monetary policies, promote the use of the ecu and prepare the ground for the creation of a European Central Bank in Stage III.
Zadatak Instituta je ojačavanje koordinacije monetarnih politika, promicanje upotrebe ECU-a i vršenje priprema za osnivanje Eu­ropske središnje banke.
TIMETABLE OF THE EURO
KALENDAR UVOĐENJA EURA ft 10. prosinca 1991.
10 December 1991 Treaty on European Union signed
Zasjedanje Europskog vijeća u Dublinu potpisivanje Ugovora o Europskoj uniji - donesena odluka o stvaranju monetarne unije; prihvaćeno 5 načela konvergencije
— decision made to set up monetary union and adopt five convergence criteria
- prihvaćanje sporazuma o budžetarnoj stabilnosti i uravnoteženom ekonom­skom rastu
— pact on budget stability and growth adopted
- pravni status eura ft 1. siječnja 1994.
7 January 1994 Second stage of EMU (transitional period)
druga faza ostvarenja Europske monetarne unije (razdoblje tranzicije)
— EMI set up in Frankfurt
Zasjedanje Europskog vijeća u Amsterdamu
Amsterdam European Council
- osnivanje Europskog monetarnog institu­ta u Frankfurtu
— pact on stability and growth confirmed
- jačanje mjera za koordinaciju ekonom­skih politika na europskoj razini
— procedures strengthened for coordinating European economic policies
- potvrda sporazuma o budžetarnoj stabil­nosti i uravnoteženom ekonomskom ra­stu
— regulations adopted on legal status of euro
- prihvaćanje odredbi o pravnom statusu eura
— excessive deficits fought and policy for economic convergence of Member States
- borba protiv prekomjernih deficita; poli­tika ekonomske konvergencije država članica
— 'EMS first round' for countries not involved in single currency resolved
- neovisnostsredišnjih nacionalnih banaka
— design of coins chosen
Zasjedanje Europskog vijeća u Madridu - prihvaćanje naziva »euro«; ft 1. i 2. svibnja 1998.
— the name 'euro' adopted
- traženo je očitovanje Europskog parla­menta
— irreversible bilateral exchange rates set
Euro se uvodi (novčanice i kovanice ulaze u opticaj)
7 January 2002 Euro is introduced Coins and notes go into circulation
Uspostavljena Europska središnja banka, imenovan njezin izvršni odbor, započelo štampanje novca ft 7. srpanj 2002. (najkasnije) ft 1. siječanj 1999.
In 1998 European Central Bank (ECB) established, its executive committee appointed and production of coins and notes started
Ukinut je zakonski status nacionalnih valuta (novčanica i kovanica).
7 July 2002 at the latest Status of national coins and notes as legal currency is abolished
Treća faza Europske monetarne unije - euro postaje pravno valjanom valutom
It indicates whether the Member States and the Commission are firmly committed to providing the impetus for keeping jobs at the forefront of the Union's political con­cerns.
Ova rezolu­cija je u svezi s opredjeljenjem Komisije i država članica da zapošljavanje i dalje os­tane jedan od najvažnijih političkih priori­teta Unije.
The single currency, the euro, must be intro­duced on 1 January 1999 for the administrations and the banks.
Uvođenje jedinstvene valute planirano je za 1. siječnja 1999. godine i to za administraciju i banke.
On 1 January 2002 at the lat­est, the euro coins and notes must be in cir­culation.
Najkasnije do 1. siječnja 2002. u op­ticaj će se staviti novčanice i kovanice eura.
The common faces of the coins were officially introduced at the Amsterdam European Council.
Zajednička lica kovanica službeno su poka­zana za vrijeme zasjedanja Europskog vijeća u Amsterdamu.
Technical discussions considered the opinion of the partially sight­ed and consumers as to their shape and composition.
Tijekom rasprava o tehni­čkom izgledu kovanica, u obzir su uzete primjedbe slabovidnih osoba i potrošača gle­de izgleda i sastava kovanica.
On 1 July 2002, the euro will replace nation­al currencies in the Member States joining the single currency.
Euro će zamijeniti nacionalne valute 1. srpnja 2002. godine u onim državama članicama, koje sudjeluju u uvođenju eura.
Between these two dates, prices will be displayed both in euro and in the national currency to help European consumers familiarise themselves gradually with the new currency.
Između ova dva datuma, cijene će biti navedene i u vri­jednostima eura i nacionalne valute kako bi se pomoglo potrošačima da se postupno na­viknu na novu valutu.
In the resolution on the coordination of the economic policies during Stage III of the EMU, which the European Council adopted in Luxembourg on 13 December 1997, it took an important decision by stipulating that the 'Ministers of the Member States joining the EMU may meet together informally to discuss questions arising from the specific responsi­bilities they share under the single currency'.
U okviru rezolucije o koordinaciji ekonom­skih politika tijekom treće faze razvoja Eu­ropske monetarne unije, koju je Europsko vijeće donijelo na svom zasjedanju u Luxembourgu 13. prosinca 1997. godine, stoji va­žna odluka: »ministri zemalja koje sudjeluju u stvaranju euro zone mogu se sastati i nefor­malno da bi raspravili pitanja koja su vezana uz specifične odgovornosti koju te države di­jele u svezi jedinstvene valute« .
The Heads of State or Government of the Fifteen thus opened the door to a process of strengthening joint membership, which could bring those countries which adopted the euro in their economic, budget, social and tax policies even closer together, beyond monetary union itself.
Predsjednici vlada Petnaestorice tako su otvorili put pro­cesu učvršćenja osjećaja zajedničke pripad­nosti Uniji koja, povrh monetarnog ujedi­njenja, može države koje su prihvatile euro još više zbližiti u njihovih ekonomskim, pro­računskim, socijalnim i poreznim politikama.
Under protocols to the Treaty, the United Kingdom and Denmark reserve the right to opt out of Stage III even if they meet the economic performance criteria.
U protokolu koji je priložen Ugovoru, Dan­ska i Velika Britanija zadržavaju pravo neprelaska na treću fazu, čak ni onda kada budu zadovoljavale određene kriterije (klauzula opting out).
Following a referendum Denmark stated that it did not intend to take part. Sweden also made clear its reserva­tions.
Danska se, nakon rezultata pro­vedenog referenduma, izjasnila da ne želi uvođenje eura, a ¡sto je napravila i Švedska.
In order to complete the provisions of the Maastricht Treaty, the European Council meeting on 17 June 1997 in Amsterdam adopted two important resolutions:
Da bi se nadopunile odredbe Ugovora iz Maastrichta, Europsko vijeće koje se sastalo 17. lipnja 1997. u Amsterdamu, usvojilo je dvije važne rezolucije:
The introduction of a single currency by the end of the century is the European Union's most ambitious goal yet.
Uvođenje jedinstvene valute do kraja sto­ljeća je najambiciozniji cilj Europske unije dosad.
There are bound to be setbacks along the way which will test the political will of the Member States involved.
Put ka ostvarenju tog cilja neće biti bez zapreka i zahtijevati će čvrstu volju drža­va koje teže tom cilju. O načinu na koji će građani Unije prihvatiti euro, novost koja se direktno upliće u svakodnevni život svakog pojedinog građana, ovisit će i sam uspjeh eura.
— The first one, known as the 'stability and growth pact', commits the Member States to keep to their budgets.
- Prva, poznata kao »dogovor o stabilnosti i rastu«, obvezuje države članice da se pri­državaju proračuna. Ova je disciplina za­
For more than 40 years, however, it was through NATO, in close alliance with the United States and Canada, that Western Europe guaranteed its own security.
No, više od četiri desetljeća, zapadnoeurop­skim zemljama jamstvo sigurnosti pružao je Sjevemoatlanski savez (NATO) u kojem zem­lje zapadne Europe usko surađuju sa SAD i Kanadom.
Γ eace and reconciliation are central to the process of European integration.
cesa europske integracije.
Not once since the end of the Second World War has Europe sought to impose its ideas on the rest of the world, other than by setting an example of how to solve problems by negotiation.
Od kraja Drugog svjetskog rata, Europa je nastojala ostatku svi­jeta poslužiti kao primjer kako pregovorima rješavati probleme.
However, with its emergence as an important econ­omic and trading power, the European Union is increasingly called upon to act as a mediator and a stabilising force in world affairs.
Ipak, uz rast ekonomske i trgovinske vrijednosti, od Unije se sve više traži da igra ulogu posrednika i stabilizirajuće sile u svijetu.
When the plans for a European Defence Community (EDC) failed in 1954, the Federal Republic of Germany and Italy were invited to join the Western European Union (WEU)
Kad se izjalovio pokušaj osnutka Europske obrambene zajednice, Savezna Republika Njemačka i Italija pristupile su 30. kolovoza 1954.
It was not until the Single European Act was signed in 1986 that the existing practice of European political cooperation (EPC) between EC Member States was given formal recog­nition.
Trebalo je čekati potpisivanje Jedinstvenog europskog akta, 1986. godine da bi u Eu­ropskoj zajednici na zajedničkoj razini bila usvojena krajnje pragmatična procedura po­litičke suradnje.
EPC was seen essentially as a forum for mutual consultation and coordination at intergovernmental level and was therefore the responsibility of the European Council and the i.l
Prvenstveno usmjerena ka međusobnoj konzultaciji i međudržavnoj ko­ordinaciji, politička suradnja je dogovorena između Europskog vijeća i Vijeća ministara vanjskih poslova.
Foreign Ministers, the Community institutions such as the Commission and Parliament being involved only indirectly.
značaja u kontekstu vanjske politike i zajed­ničke sigurnosti.
These objectives can be successfully achieved in two ways: by 'cooperation between the Member States in conducting their policy' defining common positions and 'by gradually implementing common measures in areas where the Member States share common interests'.
Zajednički stavovi se usva­jaju čim Vijeće prosudi da je to potrebno i to povezuje nacionalne politike država članica i učvršćuje njihov položaj u međunarodnim krugovima.
Nevertheless, EPC has often made it possible for the Member States to adopt a common position within international organisations, such as the United Nations, and has proved use ful in ensuring a consistent approach to for eign policy.
Bilo kako bilo, s pomoću novih mehanizama političke suradnje, želi se postići da države članice usvoje zajednička stajališta unutar međunarodnih organizacija (poput organiza­cije ujedinjenih naroda).
As part of the systematic cooperation between Member States, they are mutually informed and consulted on any matter of general interest in the CFSP context.
Takva politička su­radnja na europskoj razini pokazala se kao uspješan pristup vanjskoj politici.
Common positions are adopted as soon as the Council considers it necessary, and this links the Member States' national policies and their position in international circles.
Europsko vijeće ostaje najviši autoritet koji putem koncenzusa određuje opće direktive vanjske politike uz zadržavanje principa za­jedničkog djelovanja Petnaestorice.
Given the geopolitical changes that have shaken Europe since 1989 — the collapse of the Warsaw Pact, the unification of Germany and the disintegration of the Soviet Union, com bined with the resurgence of nationalist ten sions, civil war and the break-up of Yugoslavia
Uslijed geopolitičkih promjena, koje su uzdr­male Europu od 1989. godine - raspad Varšavskog pakta, ujedinjenje Njemačke i ras­pad Sovjetskog Saveza, uz buđenje naciona­lističkih tendencija, rat i raspad Jugoslavije -države članice Unije odlučile su poduzeti značajne korake na polju političke suradnje.
— the Member States decided to make a major move on political cooperation.
Zajednička vanjska i siguronosna politika
The European Council retains its ultimate authority and will continue to determine the general thrust of foreign policy.
Vijeće može usvojiti direktive o načinu pro­vedbe zajedničkih akcija kvalificiranom veći­nom (pogotovo ako se tiču pitanja koje je Vijeće jednoglasno usvojilo).
But provision is made for joint action by the Fifteen, which would commit each Member State.
Europska unija svoja stajališta o međunarodnim događajima izražava putem zajedničkih izjava. Izjave se posebno odnose na kršenje ljudskih prava.
The common foreign and security policy (CFSP)
U istom institucionalnom kadru trebaju koegzi­stirati Zajednica i međudržavne procedure.
The Treaty on European Union forms the basis of a political union built around a common foreign and security policy.
Ugovor o Europskoj uniji čini osnovu poli­tičke unije koja se gradi na provedbi zajed­ničke vanjske i siguronosne politike.
The objectives, to quote the Treaty, are as follows:
Njezini su ciljevi:
— to safeguard the common values, fundamental interests and independence of the Union;
- zaštita zajedničkih vrijednosti, temeljnih interesa i neovisnosti Unije;
These statements cover violation of human rights in particular.
- jačanje sigurnosti Unije i njezinih država članica
Community and intergovernmental procedures must therefore exist side by side in the same institution.
- očuvanje mira i jačanje međunarodne si­gurnosti
— to preserve peace and strengthen international security;
Zajednička vanjska i siguronosna politika čini kamen temeljac Europske unije i obuhvaća sva područja vanjske politike, uključujući si­gurnost.
— to promote international cooperation;
- razvitak i jačanje demokracije, pravne drža­ve i poštivanja ljudskih prava i osnovnih sloboda.
— to develop and consolidate democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms.
Ovi ciljevi se uspješno mogu ostvariti na dva načina: »suradnjom između država članica u provođenju njihovih politika« u određivanju zajedničkih stajališta i »postupnom proved­bom zajedničkih mjera u područjima gdje države članice ¡maju zajedničke interese«.
The CFSP is a pillar of the European Union and encompasses every area of foreign policy, including security.
Ugovorom iz Amsterdama Europska unija je dobila nove institucijske i operativne instru­mente.
The provisions governing the CFSP do not in any way affect the 'specific characteristics of the defence and security policy of certain Member States'.
Od tada uloga poticanja i usmjera­vanja pripada Vijeću koje usvaja »zajedničke akcije« i »zajednička stajališta«.
Neutral States therefore continue to have a special status and France and the United Kingdom may pursue their specific defence policies as nuclear powers.
Suradnja između država članica podrazumi­jeva da se one međusobno informiraju i sa­vjetuju o svakom pitanju koje je od općeg
Steps towards a European identity on defence
ne sudjeluje u zajedničkoj akciji, ali time neće onemogućiti druge države članice.
The common foreign and security policy could lead in time to common defence.
ima skupštinu od 108 članova sa sjedištem u Parizu i jedno vijeće ministara, čije tajništvo zasjeda u Bruxellesu.
The cautious wording used in the Treaty represents a compromise between Member States which consider that the Community needs to de velop its own defence policy and Member States that are keen to preserve the bonds established within the Atlantic Alliance.
Dodjeljujući »status pridruženog člana« de­vetorici zemalja srednje i istočne Europe i po­dupirući akt suradnje između Rusije i NA-TO-a u Parizu 27. svibnja 1997., Zapadno­europska unija je potvrdila svoju solidarnost sa bliskim susjedima srednje i ¡stočne Europe u području sigurnosti.
But the notion of 'common defence' does point to a desire to create a full-blown Union with a strategic and military dimension.
Glavno tajništvo Vijeća obnaša novu dužnost visokog predstavnika zajedničke vanjske i si­guronosne politike Unije i pomaže Vijeću u formulaciji, izradi i provedbi političkih od­luka.
The Amsterdam Treaty endowed the European Union with new institutional and operational instruments.
Ugovor iz Amsterdama spominje zadatke iz Petesburga koje je Zapadnoeuropska unija definirala 19. lipnja 1992. godine (humani­tarni zadaci, spašavanje u nuždi i prirodnim katastrofama, održavanje mira, vojne akcije u kriznim situacijama).
Henceforth it is the European Council's role to provide motivation and direction by adopting 'common strategies' implemented by 'joint action and common positions'.
Zapadnoeuropska unija pomaže Uniji u određivanju obrambe­nih vidova zajedničke vanjske i siguronosne politike.
Moreover, voting by qualified majority was only introduced in Amsterdam for action or positions adopted by the Council for application of joint decisions by the European Council in return for the principle of constructive abstention being introduced, which allows a Member State in certain cases not to take part in action without preventing others from doing so.
Po potrebi, Europsko vijeće određu­je smjernice za Zapadnoeuropsku uniju. Na­dalje, Ugovor iz Amsterdama preporuča su­radnju između država članica Europske unije po pitanju naoružanja - suradnja koja je već započeta unutar Zapadnoeuropske unije na zajedničkoj organizaciji suradnje o naoruža­nju.
By requesting the Western European Union, seen as an integral part of the future Union, to 'elaborate and implement decisions and actions of the Union which have defence implications', the Fifteen are forging links with the only European organisation with a defence role.
Vanjska i siguronosna politika dugoročno vo­de k zajedničkoj obrani. Takva relativno op­rezna formulacija u ugovoru iz Maastrichta s jedne strane vodi računa o stajalištima država koje smatraju da je potrebno pojačati obram-beno-politički identitet Europe, i s druge stra­ne, stajalište onih članica koje ne žele da se takvom akcijom raspadnu veze solidarnosti s SAD ostvarene u Atlantskom paktu.
The WEU, including 10 Member States which signed the Brussels Treaty and five observers (Ireland, Denmark, Austria, Finland and Sweden), has a 1 08-member Assembly based in Paris and a Council of Ministers whose secretariat is in Brussels.
Među­tim, »zajednička obrana« dokaz je napora koje države članice ulažu na svojem putu ka ostvarenju jedinstvene Unije, koja u sebi obuhvaća i stratešku i vojnu dimenziju.
The Secretary-General of the Council fulfils the new role of High Representative for the CFSP and assists the Council by helping to formulate, develop and implement political decisions.
Ugovor iz Amsterdama, bez postavljanja rokova, predviđa organiziranje nove međuvladine konferencije s ciljem postizanja za­jedničke obrambene politike.
The Council shall also be able, if it considers it necessary, to appoint a special representative instructed to deal with specific pol ¡tical issues.
Tražeći od »Zapadnoeuropske unije (WEU), koja je sastavni dio razvoja Europske unije, da razradi i provede odluke i akcije koje se odnose na obrambenu politiku«, Unija uspo­stavlja vezu s jedinom europskom organiza­cijom nadležnom za pitanje obrane.
But the great novelty of this Treaty is the creation of a 'policy planning and early warning unit' within the Council.
Još treba riješiti mnoga pitanja o načinu di­plomatske i vojne suradnje na koju su se obvezale države članice.
The task of this unit will be to monitor and analyse developments in the CFSP, provided assessments and early warnings about events likely to have repercussions on the CFSP.
Suočena s neodgo­divim zadatkom stvaranja takvog političkog poretka, koji će jamčiti miri sigurnost na kon­tinentu kojem prijete iznova probuđeni na­cionalizmi, više nego ideološki konflikti, Uni­ja mora razmotriti kakvu ulogu može odigrati u definiranju novih pravila. Kakvu će ulogu imati Organizacija za sigurnost i suradnju u
By granting 'associate partner' status to nine countries in central and eastern Europe, and supporting the act of establishment between Russia and NATO signed in Paris on 27 May 1997, the WEU confirmed its solidarity with its near neighbours of central and eastern Europe in the field of security.
Europi (OSCE), koja okuplja sve europske zemlje, bivši Sovjetski Savez, SAD i Kanadu i koju je Pariška povelja, prihvaćena 21. stude­nog 1990 okvalificirala »središnjom ustano­vom za politička savjetovanja nove Europe«?
tinent more threatened by resurgent nation alism than ideological conflict, the Union must consider what role it can play in writing the ground rules.
Kako raspodijeliti na najbolji način uloge iz­među: 1.
The Amsterdam Treaty mentions the Petersburg tasks which the WEU defined on 19 June 1992 (humanitarian, evacuation, peace keeping missions, military action for handling crises).
Sjevemoatlantskog saveza, obnov­ljenog tijekom sastanka na vrhu u Rimu u stu­denom 1991. godine i proširenog 1998. pristupanjem Poljske, Mađarske i Češke re­publike; 2.
The WEU helps the Union to define the defence aspects of the CFSP.
Zapadnoeuropske unije i 3.
The European Council defines guidelines for the WEU when the Union needs them.
Eu­ropske unije?
Furthermore, the Amsterdam Treaty recommends cooperation between the Member States on arms, cooperation already started within the WEU through the joint organisation for cooperation
Sporazum o sigurnosti u Europi koji je potpisan 21. ožujka 1995. godine u Parizu, prvi je značajan doprinos koji je Eu­ ropska unija dala u izgradnji sigurnosti nove Europe.
The question of the WEU's possible integration into the European Union, however, has still not been settled. The Amsterdam Treaty, without setting any dates, provides for a new intergovernmental conference to be organised to help achieve a common defence policy.
Još više ohrabruje odluka Sjevernoatlantkog vijeća sa sastanka u Berlinu 3. lipnja 1996. o stavljanju na raspolaganje Europlja­nima neke mogućnosti NATO-a (višenacio­nalnu međuvojnu grupu za obuku-MITG) ko­ja će služiti za vojne svrhe, a uključivat će samo Europljane.
The Pact on Stability in Europe, signed in Paris on 21 March 1995, is the first crucial contribution made by the European Union to the building of security in the new Europe.
Time se otvara put afirma­ciji europskog obrambenog identiteta.
The 'European pillar' of the Atlantic Alliance could therefore gradually be built, bringing together the Member States of the European Union committed to closer cooperation both within the WEU and NATO.
Na taj bi se način mogao postupno graditi »europski potporni stup« Atlantskog Saveza, zbližava­jući države članice Unije, koje bi se odlučile na užu suradnju sa Zapadnoeuropskom uni­jom i NATO-m.
We may not be aware of it, but we all benefit on a daily basis from the emergent single market: access to a wide range of goods; competition which helps to keep prices down; policies to protect the consumer and the environment; and standards usually harmonised at the highest level.
lako toga nismo svjesni, prednosti jedinstve­nog tržišta su višestruke: pristup širokom iz­boru robe; natjecateljski duh među proiz­vođačima održava nisku razinu cijena; pro­vode se politike zaštite potrošača i okoliša; životni standard je usklađen prema najvišim mjerilima.
it to create a people's Europe or a business men's Europe?
Stvoriti Euro­pu građana ili Europu poslovnih ljudi?