natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 8(4) EUTMR does not cover other types of intellectual property rights that are not ‘commercial signs' - such as patents, copyrights or design rights that do not have a primarily identifying function but protect technical or artistic achievements or the ‘appearance' of something.
Uredbe o žigu EU-a ne obuhvaća druge vrste prava intelektualnog vlasništva koja ne predstavljaju „trgovačke znakove”, primjerice patente, autorska prava ili prava povezana s dizajnom čija primarna funkcija nije prepoznavanje komercijalnog podrijetla, nego zaštita tehničkih ili umjetničkih ostvarenja ili „izgleda” nečega.
3.2.3.1 Trade names
Trgovački nazivi
Trade names are the names used to identify businesses, as distinguished from trade marks that identify goods or services as produced or marketed by a particular undertaking.
Trgovački nazivi jesu nazivi koji se upotrebljavaju za identifikaciju poduzeća, za razliku od žigova kojima se utvrđuju proizvodi ili usluge koje je određeno poduzeće proizvelo ili stavilo na tržište.
A trade name is not necessarily identical with the corporate name or commercial name entered in a commercial or similar register as trade names can cover other non-registered names such as a sign that identifies and distinguishes a certain establishment.
Trgovački naziv nije nužno istovjetan nazivu društva ili poslovnom nazivu koji je upisan u obrtni ili sličan registar s obzirom na to da trgovački nazivi mogu obuhvatiti druge neregistrirane nazive, kao što je znak kojim se utvrđuje i razlikuje određeni poslovni nastan.
Trade names are protected as exclusive rights in all Member States.
Trgovački su nazivi zaštićeni kao isključiva prava u svim državama članicama.
This applies as well in respect of nationals of a member of the WTO Agreement.
To se odnosi i na državljane država potpisnica Sporazuma o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.
3.2.3.2 Corporate names
Nazivi društava
A corporate name or company name is the official designation of an undertaking, in most cases registered in the respective national commercial register.
Naziv trgovačkog društva ili tvrtke jest službena oznaka poduzeća koje je u najvećem broju slučajeva registrirano u odgovarajućem nacionalnom trgovačkom registru.
However, if under national law registration is a prerequisite for protection, registration must be demonstrated as well.
Međutim, registracija mora biti i dokazana ako je ona preduvjet za zaštitu u okviru nacionalnog prava.
Otherwise, there would be no national right that the opponent could invoke.
U protivnom ne bi postojalo nacionalno pravo na koje bi se podnositelj prigovora mogao pozvati.
Examples: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, where the Spanish commercial name ‘OLIVE LINE' was invoked and 08/09/2011, R 21/20111, where the French company name ‘MARIONNAUD PARFUMERIES' was invoked.
Primjeri: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, gdje se pozivalo na španjolski poslovni naziv „OLIVE LINE” i 08/09/2011, R 21/20111, gdje se pozivalo na francuski naziv trgovačkog društva „MARIONNAUD PARFUMERIES”.
3.2.3.3 Domain names
Nazivi domena
A domain name is a combination of typographical characters corresponding to one or several numeric IP addresses that are used to identify a particular web page or set of web pages on the internet.
Naziv domene kombinacija je tipografskih znakova koji odgovaraju jednoj ili nekoliko adresa IP-a koje se upotrebljavaju za prepoznavanje određene mrežne stranice ili skupa mrežnih stranica na internetu.
As such, a domain name functions as an ‘address' used to refer to a specific location on the internet (euipo.europa.eu) or an email address (@euipo.europa.eu).
Kao takav, naziv domene funkcionira kao „adresa” koja se upotrebljava za upućivanje na određenu lokaciju na internetu (euipo.europa.eu) ili adresa elektroničke pošte (@euipo.europa.eu).
Domain names are registered with organisations or commercial entities called ‘domain name registrars'.
Nazivi domena registriraju se u organizacijama ili trgovačkim subjektima koji se nazivaju „voditeljima registra naziva domena”.
Although a domain name is unique and may be a valuable commercial asset, a domain name registration per se is not an intellectual property right.
Iako je ime domene jedinstveno i može imati veliku trgovačku vrijednost, registracija naziva domene sama po sebi ne predstavlja pravo intelektualnog vlasništva.
Such registrations do not create any form of exclusive right.
Takvim se registracijama ne stvara nikakav oblik isključivog prava.
Instead, ‘registration' in this context refers to a contractual agreement between a domain name registrant and the domain name registrar.
Umjesto toga, „registracija” se u ovom kontekstu odnosi na ugovor između podnositelja registracije i voditelja registra naziva domena.
This can occur if through the use of the domain name it acquires protection as a non-registered trade mark or a trade sign identifying commercial origin under the applicable national law.
To se može dogoditi ako uporabom naziva domene ona stječe zaštitu kao neregistrirani žig ili oznaka poduzeća kojom se utvrđuje komercijalno podrijetlo u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
Examples: 07/12/2011, R 275/20111, where rights based on the use of the German domain name ‘lucky-pet.de' were invoked; B 1 719 379, where rights based on the use of the French domain name ‘Helloresto.fr' were invoked; 14/05/2013, T321/11 & T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240, where rights based on the use of the Italian domain name ‘partidodellaliberta.it' were invoked and the Court considered that references to this site in the Italian press did not in themselves substantiate its use in the context of a commercial activity.
Primjeri: 07/12/2011, R 275/20111, gdje se poziva na prava na temelju uporabe naziva njemačke domene „lucky-pet.de”; B 1 719 379, gdje se poziva na prava na temelju uporabe naziva francuske domene „Helloresto.fr”; 14/05/2013, T321/11 i T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240, gdje se poziva na prava na temelju naziva talijanske domene „partitodellaliberta.it”, a Sud je smatrao da se pozivanjem na to mrežno mjesto u talijanskim medijima samo po sebi nije dokazana njihova uporaba u kontekstu komercijalne djelatnosti.
3.2.3.4 Titles
Naslovi
The fact that the copyright in a title of a work can be invoked under the respective national law against a subsequent trade mark is not material for the purposes of Article 8(4) EUTMR.
Činjenica da se na autorsko pravo iz naslova djela može pozvati, prema nacionalnom pravu, protiv kasnijeg žiga nije bitna u okviru članka 8. stavka 4.
As with all rights under Article 8(4) EUTMR, the title must have been used in the course of trade.
Stoga, kako bi se moglo pozvati na takve oznake u okviru članka 8. stavka 4.
This will normally require that the work to which the title relates must have been placed on the market.
Kao što je slučaj sa svim pravima u okviru članka 8. stavka 4.
Where the title relates to a service (such as a television programme), the service must have been made available.
Uredbe o žigu EU-a, naslov se trebao upotrebljavati u trgovačkom prometu.
Example: 12/01/2012, R 181/20111, where the magazine title ‘ART' was invoked.
Primjer: 12/01/2012, R 181/20111, gdje se poziva na naslov časopisa „ART”.
3.3 Use requirements
Zahtjevi u pogledu uporabe
There are two different use requirement standards which must be taken into account:
Postoje dva različita standarda zahtjeva u pogledu uporabe koja se moraju uzeti u obzir:
national standard
nacionalni standard
European standard.
europski standard.
The two use requirement standards, however, clearly overlap.
Međutim, ta se dva standarda zahtjeva u pogledu uporabe očito preklapaju.
They must not be viewed in isolation but have to be assessed together.
Ona se ne smiju promatrati zasebno, već se moraju procijeniti zajedno.
This applies, in particular, to the ‘intensity of use' under the national standard and ‘use in trade of more than mere local significance' under the European standard.
To se osobito odnosi na „intenzitet uporabe” u okviru nacionalnog standarda te na „uporabu u trgovini čija važnost nije samo lokalnog karaktera” u okviru europskog standarda.
3.3.1 National standard
Nacionalni standard
The national standard is relevant as it defines the scope of protection of the earlier rights, which are often not easily identifiable, all the more so since their protection is not harmonised on an EU level (see paragraph 3.5.2 below on the scope of protection).
Nacionalni standard važan je s obzirom na to da se njime definira opseg zaštite ranijih prava koje često nije lako utvrditi, pogotovo s obzirom na to da njihova zaštita nije usklađena na razini EU-a (više pojedinosti o opsegu zaštite potražite u odlomku 3.5.2.
For non-registered trade marks and other trade signs identifying commercial origin that do not require registration, use constitutes the only factual premise justifying the existence of the right, including ascertainment of the beginning of its existence.
Za neregistrirane žigove i druge oznake poduzeća kojima se utvrđuje komercijalno podrijetlo, a koji ne zahtijevaju registraciju, uporaba predstavlja jedinu činjeničnu premisu koja opravdava postojanje prava, uključujući utvrđivanje početka njegova postojanja.
The national standard also prescribes the intensity of use under the relevant national law, which may vary from mere first use in trade to use requiring recognition or reputation.
Nacionalnim standardom propisuje se i intenzitet uporabe prema relevantnom nacionalnom pravu koji može varirati od tek prve uporabe u trgovini do uporabe koja zahtijeva prepoznatljivost ili ugled.
For example, right to an unregistered trade mark in Denmark is acquired by mere commencement of use of the mark in Danish territory.
Na primjer, pravo na neregistrirani žig u Danskoj stječe se samim početkom uporabe žiga na području Danske.
In Germany, however, the right to an unregistered trade mark is acquired through use that has led to recognition by the relevant public of it as a trade mark (Verkehrsgeltung).
Međutim, u Njemačkoj se pravo na neregistrirani žig stječe uporabom uslijed koje ga je relevantna javnost prepoznala kao žig (Verkehrsgeltung).
According to case-law, distinctive signs require 20 to 25 % recognition whereas non-distinctive signs must demonstrate recognition by 50 % of the relevant public.
U skladu sa sudskom praksom za razlikovne znakove potrebno je ostvariti prepoznatljivost kod 20 do 25 % relevantne javnosti, dok se za nerazlikovne znakove mora ostvariti prepoznatljivost kod 50 % relevantne javnosti.
The above two conditions are apparent from the very wording of Article 8(4) EUTMR (reiterated in Article 7(2)(d) EUTMDR), and must, therefore, be interpreted in the light of EU law.
Uredbe o žigu EU-a (ponovljenog u članku 7. stavku 2. točki (d) Delegirane uredbe o žigu EU-a) te ih se stoga mora tumačiti u kontekstu prava EU-a.
3.3.2.1 Use in the course of trade
Prvi zahtjev u okviru članka 8. stavka 4.
The first requirement under Article 8(4) EUTMR is that the sign must be used in the course of trade.
Uredbe o žigu EU-a jest da se znak mora upotrebljavati u trgovačkom prometu.
Therefore, use must be interpreted according to the particular type of right at issue.
Stoga se uporaba mora tumačiti u skladu s određenom vrstom prava u pitanju.
As far as the time of use of the sign is concerned, an opponent must prove that use took place before the filing of the EUTM application or the priority date if relevant (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 166-168).
U tom je kontekstu u članku 7. stavku 2. točki (d) Delegirane uredbe o žigu EU-a izričito navedeno da će, ako se prigovor temelji na ranijem pravu u smislu članka 8. stavka 4.
Moreover, it must be clear from the evidence that the use continues on the date of the filing of the opposition.
Uredbe o žigu EU-a, podnositelj prigovora morati pružiti dokaz stjecanja, neprekinutog postojanja (isticanje dodano) i opsega zaštite toga prava.
The following is an example of an inter partes case relating to invalidity proceedings.
Uredbe o žigu EU-a osnova na koju se može pozvati i u postupku prigovora i postupku za proglašenje ništavosti žiga.
The reasoning and the findings also apply to oppositions, given that Article 8(4) EUTMR is a ground that can be invoked both in opposition and in invalidity.
Zahtjev da se znak mora upotrebljavati u trgovačkom prometu mora se, kao što je prethodno navedeno, tumačiti u kontekstu prava EU-a.
The requirement that the sign be used in the course of trade must, as stated above, be interpreted in the light of EU law.
Mora se razlikovati od zahtjeva iz mjerodavnih nacionalnih prava koja mogu sadržavati posebne zahtjeve u pogledu intenziteta uporabe.
It must be distinguished from the requirements provided for under the applicable national laws that might set specific requirements as far as the intensity of the use is concerned.
Zahtjev Europske unije u pogledu uporabe, kako je propisan člankom 8. stavkom 4.
The European Union use requirement as prescribed by Article 8(4) EUTMR applies independently of whether national law allows prohibition of a subsequent trade mark on the basis of the registration of a sign alone, that is, without any requirement relating to use.
Uredbe o žigu EU-a, primjenjuje se neovisno o tome dopušta li nacionalno pravo zabranu kasnijeg žiga na temelju registracije samog znaka, tj. bez ikakva zahtjeva u pogledu uporabe.
The following is an example where the opponent relied on the registration, at national level, of a trade name, but failed to prove that the sign was used in trade.
Slijedi primjer predmeta u kojemu se podnositelj prigovora pozvao na registraciju trgovačkog naziva na nacionalnoj razini, ali nije uspio dokazati da se znak upotrebljavao u trgovini.
Depending on the applicable national law, an opponent might have to prove not only that the sign relied on is used in the course of trade (this being, as stated, a requirement under EU law), but also that it has been registered with the competent national authorities.
Ovisno o mjerodavnom nacionalnom pravu, podnositelj prigovora možda će morati dokazati da se znak na koji se pozvao upotrebljava u trgovačkom prometu (kao što je navedeno, riječ je o zahtjevu prava EU-a), ali i da je registriran kod nadležnih nacionalnih tijela.
It would not be sufficient that the European Union requirement of ‘use in trade' is met if the registration requirement is not fulfilled.
Ne bi bilo dovoljno to što je zahtjev Europske unije za „uporabu u trgovini” ispunjen ako nije ispunjen zahtjev za registraciju.
However, under certain national laws, rights in a company name may be invoked, as long as the company name has been used, prior to the registration of the entity in the companies register.
Međutim, prema određenim nacionalnim pravima može se pozvati na prava naziva trgovačkog društva ako se naziv društva upotrebljavao prije registracije poslovnog subjekta u registru trgovačkih društava.
The following is an example where the opponent invoked prior rights in a company name used in the course of trade in Germany that was not registered at the time of filing the contested EUTM application.
U sljedećem se primjeru podnositelj prigovora pozvao na ranija prava koja proizlaze iz naziva trgovačkog društva koji nije bio registriran u vrijeme osporavane prijave žiga EU-a, a upotrebljavao se u trgovačkom prometu u Njemačkoj.
A sign is used in the course of trade where that use occurs in the context of commercial activity with a view to economic advantage and not as a private matter.
Znak se upotrebljava u trgovačkom prometu kada se ta uporaba događa u kontekstu trgovačke djelatnosti radi ostvarivanja gospodarske prednosti, a ne u privatne svrhe.
Therefore, the Office will reject an opposition in the absence of actual use of the invoked sign.
Stoga će Ured odbaciti prigovor u nedostatku stvarne uporabe znaka na koji se pozvalo.
The following are examples where the opponent failed to meet this basic requirement.
U sljedećim primjerima podnositelj prigovora nije uspio ispuniti taj osnovni zahtjev.
3.3.2.2 Use of more than mere local significance
Uporaba čija važnost nije samo lokalnog karaktera
The question whether the use of a non-registered sign is of more than mere local significance will be answered by applying a uniform European standard (18/04/2013, T506/11 & T507/11, Peek & Cloppenburg, EU:T:2013:197, § 19, 47-48).
Na pitanje je li važnost uporabe neregistriranog znaka veća od samo lokalnog karaktera odgovorit će se primjenom jedinstvenog europskog standarda (18/04/2013, T506/11 & T507/11, Peek & Cloppenburg, EU:T:2013:197, § 19, 47-48).
The General Court held that the significance of a sign used to identify specific business activities must be established in relation to the identifying function of that sign.
Opći sud zaključio je da važnost znaka kojim se utvrđuju posebne poslovne djelatnosti mora biti utvrđena u odnosu na identifikacijsku funkciju toga znaka.
Account must be taken, secondly, of the economic dimension of the sign's significance, which is assessed in view of the length of time for which it has fulfilled its function in the course of trade and the degree to which it has been used, of the group of addressees among which the sign in question has become known as a distinctive element, namely consumers, competitors or even suppliers, or even of the exposure given to the sign, for example, through advertising or on the internet (24/03/2009, T318/06 - T321/06, General Optica, EU:T:2009:77, § 36-37; 30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 19).
Zatim, u obzir se mora uzeti gospodarski aspekt važnosti znaka koji se procjenjuje u pogledu dužine razdoblja u kojem je on ispunjavao svoju funkciju u trgovačkom prometu i mjere u kojoj se on upotrebljavao, ciljne skupine u kojoj je predmetni znak postao poznat kao razlikovni element, osobito potrošača, konkurenata ili čak dobavljača, ili čak pozornosti koju je znak dobio, primjerice, putem oglašavanja ili na internetu (24/03/2009, T318/06 - T321/06, General Optica, EU:T:2009:77, § 36-37; 30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 19).
The Court of Justice clarified that the significance of a sign cannot be a function of the mere geographical extent of its protection, since, if that were the case, a sign whose protection is not merely local could, by virtue of that fact alone, prevent registration of a European Union trade mark, even though the sign might be used only to a very limited extent in the course of trade.
Sud Europske unije razjasnio je da važnost znaka ne može ovisiti samo o zemljopisnom opsegu njegove zaštite s obzirom na to da, ako bi to bio slučaj, znak čija zaštita nije samo lokalnog karaktera mogao bi, samo zbog te činjenice, spriječiti registraciju žiga Europske unije iako se znak možda upotrebljava samo u vrlo ograničenoj mjeri u trgovačkom prometu.
The sign must be used in a sufficiently significant manner in the course of trade and its geographical extent must not be merely local, which implies, where the territory in which that sign is protected may be regarded as other than local, that the sign must be used in a substantial part of that territory (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 158-159).
Znak se mora upotrebljavati u trgovačkom prometu u dovoljno znatnom opsegu, a njegov zemljopisni opseg ne smije biti samo lokalnog karaktera, iz čega proizlazi da kada se smatra da područje na kojem je taj znak zaštićen ima karakter koji nije samo lokalni, znak se mora upotrebljavati na znatnom dijelu tog područja (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 158-159).
However, it is not possible to establish a priori, in an abstract manner, which part of a territory must be used to prove that the use of a sign is of more than mere local significance.
Međutim, nije moguće na apstraktan način unaprijed utvrditi na kojem se dijelu područja mora upotrebljavati kako bi se dokazalo da važnost uporabe znaka nije samo lokalnog karaktera.
Therefore, the assessment of the sign's significance must be made in concreto, according to the circumstances of each case.
Stoga se procjena važnosti znaka mora konkretno provesti u skladu s okolnostima svakoga pojedinačnog predmeta.
Therefore, the criterion of ‘more than mere local significance' is more than just a geographical examination.
Stoga, kriterij „važnosti koja nije samo lokalnog karaktera” više je od pukog zemljopisnog ispitivanja.
The economic impact of the use of the sign must also be evaluated.
Mora se procijeniti i gospodarski učinak uporabe znaka.
Consideration must be given, and the evidence must relate, to these elements:
Treba uzeti u obzir sljedeće elemente te se dokazi moraju odnositi na njih:
a) the intensity of use (sales made under the sign)
intenzitet uporabe (obavljene prodaje zaštićene žigom);
b) the length of use
duljina uporabe;
c) the spread of the goods (location of the customers)
raširenost proizvoda (lokacija korisnika);
d) the advertising under the sign and the media used for that advertising, including the distribution of the advertising.
oglašavanje zaštićeno žigom te mediji upotrijebljeni za to oglašavanje, uključujući zastupljenost oglašavanja.
In the following examples, both the geographic and the economic dimension of use of the sign were found to meet the standards.
U sljedećim primjerima i zemljopisni i gospodarski aspekt uporabe znaka ispunjavali su standarde.
As far as the use of the sign is concerned, in general, neither the territory of a city alone, even a large one, nor a regional district or province, is of more than mere local significance.
Kad je općenito riječ o uporabi znaka, područje samog, čak i velikog, grada i regionalni okrug ili pokrajina imaju tek lokalni karakter.
It will depend on the circumstances of the case (see examples below).
Ovisit će o okolnostima predmeta (vidjeti primjere u nastavku).
The leading judgment in this respect is the one rendered by the General Court in the General Óptica case, where use of the sign was confined to a specific locality and was, therefore, insufficient to meet the prescribed requirements.
U tom je pogledu glavna presuda ona koju je donio Opći sud u predmetu „General Óptica”, gdje je uporaba znaka bila ograničena na određenu lokaciju te je stoga bila nedostatna za ispunjenje propisanih zahtjeva.
The notion that the use in trade of the sign relied on must be proven in the territory of the Member State/s where protection is sought is not incompatible with use of the sign in connection with cross-border commercial transactions.
Shvaćanje da se uporaba u trgovini znaka na koji se poziva mora dokazati na području države članice / država članica u kojima se traži zaštita nije u sukobu s uporabom znaka povezanom s prekograničnim poslovnim transakcijama.
The following are examples where the opponent failed to prove that the economic dimension of the use of the signs concerned was sufficient to meet the prescribed legal requirements.
U sljedećim primjerima podnositelj prigovora nije uspio dokazati da je gospodarski aspekt uporabe predmetnih znakova bio dostatan za ispunjenje propisanih pravnih zahtjeva.
3.3.2.3 Nature of the use
Vrsta uporabe
This means that if an opponent relies on a non-registered trade mark, proof of use of the sign as a company name would not be sufficient to substantiate the earlier right.
To znači da ako se podnositelj prigovora poziva na neregistrirani žig, dokaz o uporabi znaka kao naziva trgovačkog društva ne bi bio dostatan za dokazivanje ranijeg prava.
The following is an example where the evidence shows use of a sign whose function does not correspond to that of the sign relied on.
Slijedi primjer u kojemu dokazi pokazuju uporabu znaka čija funkcija ne odgovara onoj znaka na koji se poziva.
The requirement that the sign must be used in trade for its own particular economic function does not exclude that the same sign might be used for several purposes.
Zahtjev da se znak mora upotrebljavati u trgovini za svoje vlastite posebne gospodarske funkcije ne isključuje činjenicu da se isti znak može upotrebljavati u nekoliko svrha.
It is common market practice to also use company or trade names as trade marks, either alone, or together with other product identifiers.
Uobičajena je tržišna praksa upotrebljavati i nazive trgovačkih društava ili trgovačke nazive kao žigove, samostalno ili zajedno s drugim identifikatorima proizvoda.