natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Neither the ‘polluter pays’ principle nor the EU Water Framework Directive obliges the authorities to include subsidies in the calculation of interest on capital invested.
Javna tijela nisu ni prema načelu da onečišćivač plaća ni prema Okvirnoj direktivi EU-a o vodama obvezna uključiti subvencije u obračun kamata za uloženi kapital.
The polluter pays principle is not absolute but has to be ‘taken into account’.
Načelo da onečišćivač plaća ne vrijedi univerzalno, ali se mora „uzeti u obzir”.
In the present case, it is taken into account through the calculation of all TAZV costs.
U predmetnom se slučaju o njemu vodilo računa time što su u obračun uključeni svi troškovi TAZV-a.
The EU Water Framework Directive refers to an ‘adequate’ contribution.
U Okvirnoj direktivi EU-a o vodama riječ je o „odgovarajućem” doprinosu.
Germany notes that, compared with other regions in Germany or the European Union, the fee for Propapier is relatively high.
Njemačka izlaže da su naknade koje plaća Propapier relativno visoke u usporedbi s onima na drugim područjima u Njemačkoj ili Europskoj uniji.
Germany further notes that the EU Water Framework Directive also states that Member States may have regard to the social, environmental and economic effects of covering costs as well as the geographic and climatic conditions of the regions affected.
Nadalje, njemačka tijela utvrđuju da države članice prema Okvirnoj direktivi EU-a o vodama mogu voditi računa o socijalnim, ekološkim i gospodarskim učincima povrata troškova kao i o zemljopisnim i klimatskim uvjetima u predmetnim regijama.
Germany claims that comparison with the Kimberly-Clark or InfraLeuna cases (see also recital 70 of the opening decision) is not appropriate.
Njemačka navodi da nije uvjerljiva usporedba s predmetima Kimberly-Clark ili InfraLeuna (vidjeti i uvodnu izjavu 70. odluke o pokretanju postupka).
The Kimberly-Clark case concerned a preferential tariff for one company, which gave rise to the suspicion that not all costs were covered.
Predmet Kimberly-Clark odnosi se na povlaštenu tarifu za poduzeće, zbog čega je postojala sumnja da možda nije osiguran povrat svih troškova.
In the present case, all costs are covered and tariff conditions are the same for all users.
Međutim, u predmetnom je slučaju osiguran povrat svih troškova, a tarifni uvjeti jednaki su za sve korisnike.
In the Kimberly-Clark case an industrial zone was being developed for the specific needs of one company, while in the present case the industrial area is being developed for several settlers.
U predmetu Kimberly-Clark industrijska se zona infrastrukturno oprema prema posebnim potrebama jednog jedinog poduzeća, dok je u predmetnom slučaju industrijska zona infrastrukturno opremljena za više poduzeća koja u njoj djeluju.
The InfraLeuna decision concerns the price setting of private companies for the use of private infrastructure, while the present case relates to the use of municipal infrastructure and non-market-related fees which are prescribed by law.
Odluka u predmetu InfraLeuna odnosi se na formiranje cijena privatnih poduzeća za upotrebu privatnih infrastruktura, dok se ovaj predmet odnosi na upotrebu komunalne infrastrukture i na zakonski zadane, izvantržišne naknade.
In the present case, the users bear all the costs which a waste water service company would normally have to bear.
U predmetnom slučaju korisnici snose sve troškove koje u normalnom slučaju mora snositi upravitelj postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda.
In a non-liberalised waste water treatment market, the cost items to be taken into account are the same for all companies and are prescribed by law (the Brandenburg KAG).
Na neliberaliziranom tržištu usluga pročišćavanja otpadnih voda troškovni čimbenici koje je potrebno uzeti u obzir zakonski su zadani i jednaki za sva poduzeća (KAG Brandenburg).
The Wagner and Weida Leder decisions cited in the opening decision (recital 71 and footnote 19) concern subsidies for the construction of private waste water treatment plants.
Odluke u predmetima Wagner i Weida Leder navedene u odluci o pokretanju postupka (uvodna izjava 71. i bilješka 19.) odnose se na subvencije za izgradnju privatnih postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda.
In the present case, however, Propapier does not receive subsidies for voluntary private investments, but it pays user fees which are imposed on it by law.
Međutim, u predmetnom slučaju Propapier ne prima subvencije za dobrovoljna privatna ulaganja, nego plaća naknade za upotrebe koje su mu zakonski nametnute.
The private investor test is not applicable
Test privatnog ulagatelja nije primjenjiv
Germany considers that water is not a normal commercial product.
Njemačka zastupa mišljenje da voda nije uobičajena trgovačka roba.
The waste water treatment sector in Germany is organised as a regional monopoly of public municipal bodies.
Sektor pročišćavanja otpadnih voda u Njemačkoj podijeljen je u regionalne monopole javnih komunalnih ustanova zaduženih za uklanjanje otpadnih voda.
Waste water treatment in Germany is therefore not an economic activity but a mandatory public authority task for the municipalities.
Stoga pročišćavanje otpadnih voda u Njemačkoj nije gospodarska djelatnost, nego predstavlja obveznu službu općina kao tijelâ javne vlasti.
TAZV acts as a public authority and not as an undertaking whose conduct can be analysed applying the market investor test.
TAZV djeluje kao javno tijelo, a ne kao poduzeće čije bi se ponašanje moglo ispitati testom tržišnog ulagatelja.
In Germany, there is an obligation to connect and use.
U Njemačkoj postoji obveza priključenja i upotrebe.
Users cannot opt for a service provider other than the municipal body.
Korisnici nemaju mogućnost izabrati drugog pružatelja usluga osim općine.
The fees are prescribed by law and decided by the authorities. The fees cannot exceed costs.
Naknade su zakonski propisane, o njima odlučuju javna tijela i one ne smiju premašivati troškove.
The waste water treatment sector in Germany is accessible to private enterprises only to a limited degree.
Sektor pročišćavanja otpadnih voda u Njemačkoj dostupan je privatnim poduzetnicima samo u ograničenoj mjeri.
They can act only as manager, operator or concessionaire of a waste water treatment plant in the technical fulfilment of the legal provisions.
Oni mogu na temelju ugovorâ o operativnom vođenju ili operatorskih ugovora samo sudjelovati u tehničkom ispunjavanju zakonskih obveza uklanjanja otpadnih voda.
Responsibility for the task remains, however, with the municipality and the municipality is not legally obliged to put the contract out to tender.
Međutim, odgovornost za tu službu zadržava općina, koja nije zakonski obvezna pozvati na podnošenje ponuda za takav ugovor.
Besides, private companies can execute technical tasks (or, in exceptional cases, charge fees), but the fees cannot exceed their costs in this case either.
Nadalje, privatna poduzeća mogu izvoditi tehničke poslove (ili u iznimnim slučajevima naplaćivati naknade), ali ni u tom slučaju naknade ne smiju premašivati troškove.
TAZV has not transferred any technical tasks to third parties.
TAZV nije prenio tehničke poslove trećim osobama.
As the fees are prescribed by law and cannot exceed the costs of the infrastructure, there is no market in which waste water fees can be set by private companies with a view to profit-making.
Budući da su naknade zakonski propisane i ne smiju premašivati troškove infrastrukture, ne postoji tržište na kojem bi privatna poduzeća s ciljem ostvarivanja dobiti mogla utvrđivati naknade za pročišćavanje otpadnih voda.
There is no competition between private companies or between private and public companies to have more users.
Ne postoji tržišno natjecanje za pridobivanje krajnjeg korisnika između privatnih poduzeća ili između privatnih i javnopravnih poduzeća.
Germany is of the opinion that in such a case it is not possible to compare the operator’s conduct with the conduct of a private investor.
Njemačka zastupa mišljenje da u takvom slučaju nije moguće uspoređivati ponašanje upravitelja s ponašanjem privatnog ulagatelja.
The private investor test is therefore not applicable.
Stoga test privatnog ulagatelja nije primjenjiv.
Because of the obligation to connect to the waste water treatment plant, there is no competition and to that extent no market price either that could be used as a benchmark for assessing advantage under the State aid rules.
U pogledu obveze priključenja na postrojenje za pročišćavanje otpadnih voda ne postoji tržišno natjecanje, a time ni tržišna cijena koja bi mogla poslužiti kao mjerilo za ispitivanje postoji li spomenuta prednost.
Germany rejects the complainant’s statement that only a few paper mills use municipal waste water sewage systems and that therefore it would not be representative for the sector to only use data from those paper mills as a benchmark.
Njemačka odbacuje interpretaciju podnositelja pritužbe da samo malobrojne tvornice papira upotrebljavaju komunalne sustave otpadnih voda i da stoga navođenje samo podataka iz tih tvornica papira nije reprezentativno mjerilo za sektor.
In its comments, Germany made the correction that Propapier does not pay a fee of EUR 0,95/m3 (as stated in recitals 72 and 80 of the opening decision), but since 2010 a fee of EUR 1,18/m3.
U svojim primjedbama Njemačka je ispravila navod da Propapier plaća naknadu od 0,95 EUR/m3 (kao što je navedeno u uvodnim izjavama 72. i 80. odluke o pokretanju postupka) i navela da Propapier od 2010. plaća naknadu od 1,18 EUR/m3.
Compared with other locations in the European Union, this is high or at least not unusual.
Ta je naknada u usporedbi s drugim lokacijama u Europskoj uniji relativno visoka, odnosno u svakom slučaju nije neuobičajena.
According to a survey by the German association of paper producers, undertaken among 77 German paper companies, representing 68 % of the sector, the average fee for the year 2007 was EUR 1,12/m3 (varying between EUR 0,31/m3 and 2,20/m3).
Prema anketi koju je provela Udruga njemačkih tvornica papira (Verband Deutscher Papierfabriken) među 77 poduzeća njemačke industrije papira koja predstavljaju 68 % sektora naknade su 2007. iznosile prosječno 1,12 EUR/m3 (raspon od 0,31 EUR/m3 do 2,20 EUR/m3).
The fee paid by Propapier is within the spread and above the average of that sample.
Naknada koju plaća Propapier nalazi se unutar tog raspona i premašuje prosjek tog nasumičnog uzorka.
In later submissions, Germany informed the Commission that the fee was increased in 2012 to EUR 1,41/m3, in order to cover losses in the start-up years of the waste water treatment plant.
U kasnijim primjedbama Njemačka je obavijestila Komisiju da je naknada 2012. povećana na 1,41 EUR/m3, kako bi se pokrili gubici u početnoj fazi rada postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda.
As there had been some savings related to energy costs, and in line with the legal obligation that the fees have to cover but must not exceed the costs, since the beginning of 2013 the fee had been set at EUR 1,39/m3.
Zbog ušteda na troškovima energije naknada je početkom 2013. – u skladu s pravnom obvezom da se naknadama mora osiguravati povrat troškova, ali da ih one ne smiju premašivati – utvrđena na 1,39 EUR/m3.
In addition, Propapier has to pretreat the waste water before conducting it into the TAZV plant.
Usto Propapier mora pročišćavati otpadne vode prije njihova odvođenja u TAZV-ovo postrojenje. Troškovi prethodnog pročišćavanja iznose cca.
The costs for the pre-treatment amount to approximately EUR (…)/m3, which brings the total cost for waste water treatment for Propapier to EUR (…)/m3, compared with an average cost in the sector (in 2010) of EUR 1,27/m3.
[…] EUR/m3, čime ukupni troškovi pročišćavanja otpadnih voda za Propapier dosežu iznos od […] EUR/m3, dok u usporedbi s time prosječni troškovi u sektoru (2010.) iznose 1,27 EUR/m3.
Germany claims that comparison with fees paid by other paper producers in the European Union is the correct benchmark for verifying whether there is an economic advantage, and that the Commission’s doubts that such a comparison would not be correct are unfounded.
Njemačka navodi da je ispravno mjerilo za ispitivanje usporedba s naknadama koje plaćaju drugi proizvođači papira u Europskoj uniji, da ne postoji ekonomska prednost i da nisu uvjerljive sumnje Komisije u pogledu takve usporedbe.
Germany indicates that the examples it communicated to the Commission are average prices based on full cost values.
Njemačka navodi da primjeri koji su dostavljeni Komisiji predstavljaju prosječne cijene temeljene na punim troškovima.
It claims that it had no reason to believe that these fees contained State aid.
Njemačka nema naznaka za to da bi te naknade sadržavale državne potpore.
Germany argues that the example of Lenzing Lyocell [26] is valid, even if related to 10 years ago (Propapier pays more than double the fee but the fees have not risen by more than 100 % in the last 10 years).
Njemačka izlaže da je primjer predmeta Lenzing Lyocell [26] valjan, iako su činjenice stare deset godina (Propapier plaća naknadu koja više nego dvostruko premašuje tu naknadu, ali naknade za pročišćavanje otpadnih voda nisu u posljednjih 10 godina porasle za više od 100 %).
Existing aid
Zatečena potpora
Germany advances two arguments in support of its view that the fees, if they constitute aid, would constitute existing aid pursuant to Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999.
Njemačka iznosi dva argumenta za to zbog čega je naknade, ako predstavljaju potpore, potrebno smatrati zatečenim potporama u smislu članka 1 točke (b) podtočke v. Uredbe (EZ) br. 659/1999.
Germany explains that the Commission concluded in 2003 in its decision in case N 644e/02 that the Gemeinschaftsausgabe scheme did not constitute State aid to the operators of waste water treatment plants, if they were constituted — as in the case of TAZV — in the form of a ‘Zweckverband’ (a municipal association under public law for a special purpose).
Njemačka izjavljuje da je Komisija 2003. u svojoj odluci u predmetu N 644e/02 došla do zaključka da program zajedničkih rashoda ne predstavlja državnu potporu za upravitelje postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda ako je nadležna ustanova – kao što je to slučaj s TAZV-om – interesna udruga.
The Commission based this assessment on the fact that the ‘Zweckverband’ was subject to oversight by the municipality, and that it was carrying out a public service.
Komisija je taj zaključak temeljila na činjenici da interesna udruga podliježe komunalnom nadzoru i pruža uslugu od općeg gospodarskog interesa.
However, as the Commission itself pointed out in recital 57 of the opening decision, even if the scheme should have been seen in the meantime as aid due to the evolution of the internal market, it would be existing aid pursuant to Article 1(b)(v) of Regulation (EC) No 659/1999.
Međutim, kao što je sama Komisija utvrdila u uvodnoj izjavi 57. odluke o pokretanju postupka, program bi prema članku 1. točki (b) podtočki v. Uredbe (EZ) br. 659/1999 trebalo ocijeniti zatečenom potporom, čak i ako bi kasnije zbog razvoja unutarnjeg tržišta predstavljao potporu.
As explained in recital 100 of the present Decision, according to Germany, the decision in case N 644e/02 also covers indirect effects of the Gemeinschaftsaufgabe scheme, i.e. the fees.
Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 100. ove odluke, odluka u predmetu N 644e/02 obuhvaća, prema navodima Njemačke, i posredne učinke programa zajedničkih rashoda, tj. naknade.
The fees never required separate notification, as the regulation relating to the fee calculation constitutes implementation of the scheme.
Naknade ne zahtijevaju zasebnu prijavu jer je metoda obračuna naknade dio provedbe tog programa.
Clarifications of general specifications applicable before 1 January 1958 do not constitute new aid that should be notified to the Commission [28].
Preciziranje općeg propisa koji je vrijedio prije 1. siječnja 1958. ne predstavlja novu potporu koja podliježe obvezi prijave [28].
Germany explains that municipal charges laws already existed prior to the entry into force of the EEC Treaty in 1958 and continued to be applicable thereafter.
Njemačka izjavljuje da su zakoni o komunalnim davanjima postojali već prije stupanja na snagu Ugovora o EEZ-u 1958. te da su i nakon toga bili primjenjivi.
Germany based this argument on the following sub-arguments:
Njemačka je taj argument poduprla sljedećim podargumentima:
These laws continued to be in force between 1919 and 1933 and from 1933 to 1945.
ti su Zakoni ostali na snazi i u razdobljima 1919. –1933. te 1933. –1945.;
Today’s Municipal Charges Acts of the old German Länder date back to the PrKAG.
današnji zakoni o komunalnim davanjima starih saveznih pokrajina temelje se na PrKAG-u;
There is historical continuity between the KAG Brandenburg and the PrKAG, regardless of the special position of the new states due to the division of Germany.
KAG Brandenburg održava – neovisno o posebnom položaju novih saveznih pokrajina zbog podjele Njemačke – povijesni kontinuitet s PrKAG-om.
Sub-argument (a):
Podargument (a):
The PrKAG already included the possibility for municipalities to charge fees for the use of public infrastructure.
PrKAG je već sadržavao mogućnost da općine naplaćuju naknade za upotrebu javnih infrastruktura.
The municipal charges regulation that has been in force in Bavaria since 1938 (and was the basis for a series of similar regulations in other states of southern Germany) also provides for this possibility [29].
Mogućnost za to pruža se i Zakonom o naknadama (Gebührenabgabengesetz), koji je na snazi u Bavarskoj od 1938. (i čini osnovu za niz sličnih zakona u drugim južnonjemačkim saveznim pokrajinama) [29].
Pursuant to the PrKAG, the fees are normally calculated in such a way that the management and operational costs of the facility, including expenditure on interest and repayment of capital, are covered.
Prema PrKAG-u tarifu naknada potrebno je u pravilu utvrditi tako da se osigura povrat administrativnih troškova i troškova održavanja ustanove, uključujući troškove ukamaćivanja i otplate uloženog kapitala.
Although the text of the PrKAG states only that the fees must cover the interest on capital (used for the infrastructure), later interpretations from the post-war period on the PrKAG implied that an interest rate on grants from third parties was not provided for under the PrKAG.
Iako se naknadama prema PrKAG-u mora osiguravati samo povrat troškova ukamaćivanja uloženog kapitala (za infrastrukturu), poslijeratne presude o PrKAG-u upućuju na to da u slučajevima koji podliježu PrKAG-u nije predviđeno ukamaćivanje subvencija trećih osoba.
The PrKAG or comparable existing state laws were not expressly repealed either by the Weimar Republic or after the seizure of power by the national socialists.
PrKAG odnosno usporedivi pokrajinski zakoni nisu stavljeni izvan snage ni u Weimarskoj Republici ni nakon dolaska nacionalsocijalista na vlast.
Thus, these laws remained in force after 1918.
Time su ostali na snazi i nakon 1918.
Sub-argument (b):
Podargument (b):
After the Second World War, the PrKAG continued to be in force in the form of state laws (Landesrecht) under the German Constitution of 1949, which permitted the continuation of laws that did not contradict the Constitution (Article 123 of the Basic Law), and through provisions which allowed the federal states to enact laws in certain areas.
Nakon Drugog svjetskog rata PrKAG je u obliku pokrajinskih pravnih propisa ostao na snazi na temelju Ustava (Grundgesetz) iz 1949., prema kojem zakoni koji nisu u suprotnosti s njime ostaju na snazi (članak 123. Ustava), i na temelju odredaba koje su saveznim pokrajinama omogućavale da u određenim područjima donose zakone.
This development makes it clear that the PrKAG was in force in the German Länder before the entry into force of the Treaty establishing the European Economic Community.
Time postaje jasno da je PrKAG vrijedio u njemačkim saveznim pokrajinama još prije stupanja na snagu Ugovora o osnivanju Europske ekonomske zajednice.
After the creation of the Federal Republic of Germany in 1949, the PrKAG was gradually replaced in individual West German Länder by the various Municipal Charges Acts.
Nakon osnivanja Savezne Republike Njemačke 1949. PrKAG je u nekim zapadnonjemačkim saveznim pokrajinama postupno zamijenjen pojedinim zakonima o komunalnim davanjima.
With the replacement of the PrKAG by these state laws in the 1960s and 1970s, the system was clarified and the terminology adapted, but the actual substance of the law remained intact.
Zamjenom PrKAG-a pokrajinskim zakonima 1960-ih i 1970-ih propisi su precizirani i terminološki prilagođeni, no pritom je srž zakona očuvana.
In particular, third party subsidies remained outside the scope of imputed interest [30].
Posebno je zadržana odredba da se na subvencije trećih osoba ne zaračunavaju kalkulacijske kamate.
Under the PrKAG interest was only to be calculated for debt.
Na temelju PrKAG-a ukamaćivan je samo tuđi kapital.
The calculation of interest in the state laws was extended to equity, but neither the PrKAG nor the German Länder laws provided for calculated interest on grants.
Na temelju pokrajinskih zakona ukamaćivanje je prošireno na vlastiti kapital; međutim, ni PrKAG-om ni tim pokrajinskim zakonima nisu predviđene kalkulacijske kamate na subvencije.
Germany therefore considers that today’s Municipal Charges Acts of the old German Länder constitute a continuation of the provisions of the PrKAG.
Stoga Njemačka zastupa mišljenje da se današnji zakoni o komunalnim davanjima starih saveznih pokrajina temelje na PrKAG-u.
It is important to note that the municipal charges acts of other federal states are also based on the PrKAG, which they also replaced (e.g. Rhineland-Palatinate, Schleswig Holstein, Hessen).
I zakoni o komunalnim davanjima drugih saveznih pokrajina (npr. Porajnje-Falačka, Schleswig-Holstein i Hessen) temelje se na PrKAG-u te se njima PrKAG stavlja izvan snage.
Sub-argument (c):
Podargument (c):
Germany considers that the KAG Brandenburg has a special status resulting from the post-war division of Germany.
Njemačka se poziva na to da KAG Brandenburg zbog podjele Njemačke nakon Drugog svjetskog rata zauzima poseban položaj.
The years following the foundation of the German Democratic Republic (GDR) put an end to municipal self-government with its independent sphere of activity in Brandenburg and the other East German Länder.
U godinama nakon osnivanja Demokratske Republike Njemačke ukinuta je komunalna samouprava sa svojim vlastitim područjem djelovanja u Brandenburgu i drugim istočnonjemačkim saveznim pokrajinama.
Regulations were enacted at central government level.
Propisi su donošeni u skladu s centralističkim upravljanjem državom.
However, the Law on Municipal Constitution [32] of 17 May 1990 (enacted by the national chamber of the GDR before German reunification on 3 October 1990) restored municipal self-government and provided that municipalities must cover the costs of their operation from their own resources.
Zakonom o lokalnoj i regionalnoj samoupravi (Kommunalverfassung) od 17. svibnja 1990. [32] (koji je donijela Narodna skupština (Volkskammer) DR Njemačke prije ponovnog ujedinjenja Njemačke 3. listopada 1990.) ponovno je uspostavljena komunalna samouprava te je utvrđeno da općine svoje financijsko gospodarenje uređuju u vlastitoj odgovornosti.
For this, they became entitled to collect remuneration and charges for the provision of services.
U tu su svrhu dobile ovlast da naplaćuju naknade i pristojbe za komunalne usluge.
The KAG Brandenburg of 27 June 1991 was modelled on the Municipal Charges Act of North Rhine-Westphalia with virtually identical provisions.
KAG Brandenburg od 27.lipnja 1991. temelji se na zakonu KAG Nordrhein-Westfalen i gotovo mu je u potpunosti istovjetan.
Germany argues that, despite the different evolution of the law in the former GDR, it would not be justified to treat the municipal charges acts of the East German States and those of the West-German States differently.
Iako se pravo u međuvremenu u DR Njemačkoj razvijalo drugačije, nije primjereno različito tretirati zakone o komunalnim davanjima istočnonjemačkih i zapadnonjemačkih saveznih pokrajina.