natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A complementary approach can be to correlate the information on the national situation together with the situation at regional or international level.
Komplementarni pristup može se sastojati u povezivanju informacija o stanju na nacionalnoj sa stanjem na regionalnoj ili međunarodnoj razini. Ovdje međunarodna dimenzija rada NCPD-a također može biti od koristi, pošto NCPD-u daje mogućnost da nositeljima interesa na nacionalnoj razini dostavi ključne informacije koje su obrađene u drugim državama i potvrđene od strane međunarodnih organizacija.
… So what?
… I što s tim?
When the NDO produces reports and other outputs, it should always be able to answer the ‘…so what?’ question.
Kada NCPD napiše izvješće i ostale materijale, oni uvijek moraju odgovoriti na pitanje “i što s tim?”.
Often reports are not written with the reader in mind: they are too long, too detailed or too descriptive, without a clear conclusion to enable the reader to come to his or her own opinion on the situation that is being presented.
Često se izvješća pišu iz perspektive koja nije čitateljeva: često su preduga, previše detaljna ili suviše opisna, bez jasnog zaključka koji će čitatelju omogućiti da stvori svoje mišljenje o stanju koje je u izvješću opisano. Zbog toga čitatelj ostaje s pitanjem “i što s tim?”.
Therefore while mapping the needs (perceived or not) of the national audience, both in terms of content, format and timeliness, it is essential to keep in mind that clients or stakeholders must be able to make direct use of the products that have been produced with them in mind.
Stoga, tijekom popisivanja potreba (uočenih ili neuočenih) domaćih korisnika po pitanju sadržaja, formata i pravovremenosti, vrlo je važno imati na umu da se korisnicima i nositeljima interesa mora omogućiti izravno korištenje rezultata koji su stvoreni upravo za njih.
Every time the answer to the ‘so what?’ question is not clear, it means that a product does not meet its objective or is not sufficiently well-defined. ned.
Ako je kojim slučajem odgovor na pitanje “i što s tim” nejasan, to znači da određeno izvješće ne ispunjava ciljeve ili nije dovoljno dobro određeno.
Make information relevant to national stakeholders:
Učinite informacije relevantnima za domaće nositelje interesa:
• Further explore how to make the information collected useful and visible
• Dodatno istražite načine kako prikupljene informacije učiniti jasnima i vidljivima
• Be prospective: on the basis of the available information, try to identify what are the ongoing challenges and perspectives, or new risks
• Planirajte budućnost: na temelju postojećih informacija pokušajte utvrditi koji će biti budući zahtjevi ili stajališta, odnosno novi rizici
• Be creative: what else can you do with the data gathered?
• Budite kreativni: čemu još mogu služiti prikupljeni podatci?
… And so what?
…I što s tim?
Don’t just be descriptive — present conclusions.
Nemojte samo opisivati – prikažite zaključke.
Reporting to these organisations is somewhat easier insofar as the expected format and contents are given.
Podnošenje izvješća tim organizacijama nešto je jednostavnije zbog toga što su očekivani format i sadržaj unaprijed zadani.
There are, however, some important differences between reporting systems, related to the purpose of the exercise, the procedures followed for data collection, and the role of the main actors.
Ipak, među tim sustavima za izvješćivanje postoje značajne razlike, a radi se o namjeni priloženih izvješća, razlici u postupcima za prikupljanje podataka te različitim ulogama glavnih sudionika.
This is what we will describe briefly, starting with the UN reporting system, which is used worldwide.
To ćemo sada sažeto objasniti, počevši od sustava za izvješćivanje pri UN-u koji se koristi širom svijeta.
United Nations reporting system
Sustav za izvješćivanje Ujedinjenih naroda
‘Under the International Drug Control Treaties, Member States are formally required to provide annually information on the working of the international drug control treaties.
“Temeljem međunarodnih ugovora o nadzoru droga, države članice imaju formalnu obvezu svake godine dostaviti informacije o provođenju međunarodnih ugovora o nadzoru droga.
For more than three decades this information had been collected annually through the Annual Reports Questionnaires (ARQ) and it had been regularly reported to the CND (…).’ (3).
Posljednjih trideset i više godina te se informacije svake godine prikupljaju putem Godišnjih izvještajnih upitnika (ARQ – Annual Reports Questionnaires) te se redovito dostavljaju CND-u (…).” (3)
‘Review of the data collection process and preparatory activities for the development of a new annual report questionnaire.
“Pregled procesa prikupljanja podataka i pripremnih aktivnosti u svrhu razvijanja novog godišnjeg izvještajnog upitnika.
Revision of the mechanism for collecting and reporting information’, Meeting of the expert group on data collection, Vienna, 12–15 January 2010.
Revizija sustava za prikupljanje i dostavu informacija”, sjednica stručne skupine za prikupljanje podataka, Beč, 12-15 siječnja 2010.
The ARQ, which is currently under revision, is the cornerstone of the international data collection on drugs that informs UNODC’s global drug situation analyses and reporting.
ARQ, koji je trenutno u fazi preradbe, smatra se temeljem međunarodnog sustava za prikupljanje podataka o drogama kojim se pri UNODC-u pružaju informacije i analize o stanju droga na globalnoj razini.
The Commission on Narcotic Drugs (CND): is the central policymaking body of the United Nations in drug-related matters.
Komisija za opojne droge (CND – Commission on Narcotic Drugs) je središnje tijelo Ujedinjenih naroda koje donosi odluke o pitanjima vezanim uz drogu.
The Commission enables Member States to analyse the global drug situation, provide follow-up to the twentieth special session of the General Assembly on the world drug problem and to take measures at global level within its scope of action.
Komisija državama članicama omogućuje da analiziraju stanje problematike droga na globalnoj razini, prate tijek dvadesete posebne sjednice Opće skupštine o problemu droga u svijetu te poduzimaju mjere na globalnoj razini unutar polja djelovanja komisije.
It also monitors the implementation of the three international drug control conventions and is empowered to consider all matters pertaining to the aim of the conventions, including the scheduling of substances to be brought under international control.
Ona također prati provođenje triju međunarodnih konvencija za suzbijanje droga te ima ovlasti u tretiranju svih predmeta spomenutih u konvencijama, uključujući i određivanje tvari koje se moraju staviti pod međunarodni nadzor.
CICAD reporting system
Sustav izvješćivanja CICAD
) system takes place within the general context of the
) odvija se u općem kontekstu djelovanja
Inter-American Observatory on Drugs (OID).
Interameričkog centra za praćenje droga (OID). Prikupljanje podataka vrši se preko dva osnovna sustava:
• The Inter-American Uniform Data System on Drug Consumption (SIDUC) comprises a series of standardised protocols for carrying out surveys on drug use, research on the consequences of drug use and studies on the relationship between drug use and crime.
• Interamerički jedinstveni sustav podataka o uporabi droge (InterAmerican Uniform Data System on Drug Consumption – SIDUC) sastoji se od niza standardiziranih postupaka za provedbu ispitivanja o uporabi droga, istraživanja o posljedicama uporabe droga te studijama o odnosu uporabe droga i kriminala.
Each of the protocols are standardised with the goal of producing information that is comparable across countries.
Svaki je od tih postupaka standardiziran u svrhu dobivanja podataka koji su usporedivi u svim državama.
• The CICDAT system to collect statistics on drug supply control (uniform statistical system on control of the supply area).
• CICDAT sustav za prikupljanje statističkih informacija o kontroli dostupnosti droga (jedinstveni statistički sustav na području kontrole opskrbe).
This system involves an online response system where countries may enter statistical information on drug and chemical precursor seizures, arrests related to drug trafficking and other supply side indicators.
Ovaj sustav sadrži online sustav reakcija u koji države mogu unositi statističke informacije o pljenidbama droga i kemijskih tvari, uhićenjima vezanim uz trgovinu drogama te ostale indikatore s područja dostupnosti droga.
The MEM is a peer review process in which the Member States evaluate each other on the progress of actions taken to combat the hemispheric drug problem.
To je mjerodavno recenzirani postupak u kojem države članice međusobno ocjenjuju postignuti napredak u akcijama poduzetim u borbi protiv droga na hemisferi.
The information used for evaluation is obtained from country responses to 50 indicators that comprise the MEM Instrument in the form of a questionnaire (5).
Informacije koje se koriste za evaluaciju dobivene su na temelju odgovora država na 50 indikatora sažetih u obliku upitnika. (5).
In addition to fulfilling the MEM instrument each country prepares an introductory narrative document to contextualise the information provided in the instrument.
Osim što ispunjava MEM upitnik, svaka zemlja priprema i uvodni dokument s opisanim kontekstom u kojem su prikupljene priložene informacije.
EMCDDA reporting system
Sustav izvješćivanja EMCDDA
The EMCDDA national reporting package has three elements: a national report, statistical tables and structured questionnaires.
EMCDDA sustav sastoji se od tri elementa: nacionalnog izvješća, statističkih tablica i strukturiranih upitnika.
Source: Multilateral Evaluation Mechanism (MEM): Procedural handbook. http://www.cicad.oas.org/MEM/ENG/Questionnaires/Fifth%20Round/index.asp
Izvor: Multilateralni mehanizam evaluacije (MEM): Priručnik za provedbu http://www.cicad.oas.org/MEM/ENG/Questionnaires/Fifth%20Round/index.asp
• they are used to build a European picture, to analyse the situation and the evolution of the phenomenon and responses;
• radi stvaranja europske slike, za analizu stanja i razvoja fenomena droga te reakcija;
• the information that is compiled by the EMCDDA is used to provide the European Commission and the Member States with part of the information they need to monitor and to assess the implementation of the European strategy on drugs and its corresponding action plans.
• informacije prikupljene u EMCDDA-u pružaju se Europskoj komisiji i državama članicama kao dio neophodnih informacija za praćenje i za ocjenjivanje provođenja Europske strategije suzbijanja droga i odgovarajućih akcijskih planova.
International monitoring systems — common challenges
Međunarodni sustavi praćenja — zajednički problemi
When carefully analysing working documents from the three supranational or international organisations briefly described above, independently of their scope, aim and competence, they share at least two challenges:
Kada se pažljivo analiziraju radni dokumenti ovih triju nadnacionalnih ili međunarodnih organizacija, bez obzira na njihov opseg, cilj ili kompetencije, zajednička su im barem dva problema:
• these monitoring systems depend heavily on the quantity and quality of the information provided by their respective Member States — this information needs to be accurate, provided on time, and reliable;
• ti sustavi praćenja u velikoj mjeri ovise o količini i kvaliteti informacija prikupljenih od strane država članica – te informacije moraju biti točne, pravovremene i pouzdane;
• evaluation is generally separated from data collection, but data collection is essential to feed the evaluation process, which in turn feeds into decision-making.
• evaluacija je u pravilu odvojena od prikupljanja podataka, međutim prikupljanje podataka je od ključne važnosti za razvoj procesa evaluacije, koji onda služi za donošenje odluka.
This is where national drugs observatories can make a strong contribution while remaining in their role by providing objective, factual, reliable and comparable information, based on international standards, and well established protocols.
Tu nacionalni centri za praćenje droga mogu dati veliki doprinos, a istovremeno zadržati svoju ulogu dostavljanja objektivnih, činjeničnih, pouzdanih i usporedivih informacija, utemeljenih na međunarodnim standardima i dugoročno razrađenim postupcima.
At this stage, two tasks are of crucial importance:
U ovoj su fazi dva zadatka od ključne važnosti:
Clearly defining the reporting process (who reports to whom, and how?): in some monitoring systems, the NDO does not directly report to the international organisation (UN system, CICAD, etc.), but its data and reports feed the official national reporting.
Jasno odrediti proces izvješćivanja (tko podnosi izvješće, kome ga podnosi i na koji način?): u nekim sustavima za praćenje, NCPD ne podnosi izvješće direktno međunarodnoj organizaciji (UN sustav, CICAD itd.), već se podatci i izvješća koriste u službenim nacionalnim izvješćima.
In such cases, it may be useful to draft an agreement defining the roles and responsibilities of each stakeholder, as well as a consultation mechanism that ensures that the information provided by the NDO can be integrated correctly in the national reporting process.
U tim je slučajevima korisno potpisati sporazum kojim se određuju uloge i odgovornosti svakog nositelja interesa, kao i mehanizam konzultacija koji omogućuje da informacije dobivene od NCPD-a budu pravilno uključene u proces nacionalnog izvješćivanja.
Establishing a mechanism for validation of the reporting package before it is sent: this can be done through quality checks, peer consultation before publication/delivery, consultation with a scientific committee or main institutional stakeholders… What is important here is to make sure that the information is officially endorsed by the NDO’s governing body before it is sent out.
Osmisliti mehanizam za provjeru izvješća prije nego se ono pošalje: to je moguće provesti kontrolom kvalitete, konzultacijama sa stručnjacima prije objavljivanja i dostavljanja, konzultacijama sa znanstvenim povjerenstvom ili glavnim predstavnicima institucija… Najvažnije je osigurati da informacije prije objavljivanja dobiju odobrenje od nadležnog tijela NCPD-a.
This validation process may take a few weeks, but the risk arising from sending or publishing non-validated information is too great for the end user (risk of misinformation or misinterpretation) and for the NDO itself (risk to its credibility, and consequently its very existence).
Iako proces provjere može trajati do nekoliko tjedana, rizik slanja ili objave neodobrenih podataka prevelik je, kako za krajnje korisnike (rizik krivoga informiranja ili loše interpretacije), tako i za sam NCPD (može se dovesti u pitanje vjerodostojnost NCPD-a, a time i njegovo postojanje).
When reporting to or for a supranational or international organisation:
Prilikom podnošenja izvješća nadnacionalnoj ili međunarodnoj organizaciji, odnosno u njihovo ime:
• Clarify the process for delivery and identify the end benefi ciary of your report (the international organisation itself, or the national coordinating entity, or the Ministry of Health, or the national drugs coordinating body, etc.)
• Razjasnite postupak podnošenja izvješća i točno utvrdite kome je ono namijenjeno (samoj međunarodnoj organizaciji, nacionalnoj ustanovi zaduženoj za koordinaciju, ministarstvu zdravstva, državnom organu koji koordinira borbu protiv droge itd.)
• Defi ne beforehand a scientifi c and institutional validation process (scientifi c committee, peer review, etc.)
• Unaprijed odredite postupak poturde od strane vlasti i znanstvenika (povjerenstvo za znanost, mjerodavne stručne recenzije itd.)
• Make sure you provide the data and other national reporting packages on time
• Pobrinite se da na vrijeme dostavite podatke i ostala izvješća na nacionalnoj razini
• Be factual and neutral, do not exceed your role: the NDO’s credibility relies on its objectivity, not the political opinions of its staff
• Budite nepristrani, svoje iskaze temeljite na činjenicama i ne izlazite iz granica djelatnosti: vjerodostojnost NCPD-a temelji se na objektivnosti, a ne na političkim stavovima njegova osoblja
• Ensure that the information sent out has been appropriately validated.
• Osigurajte da izlazne informacije budu valjane.
Integrating dissemination into a communication strategy
Uklapanje diseminacije u komunikacijsku strategiju
As already discussed, the dissemination of documents and data produced by the NDO needs to be organised to ensure that: (1) the product reaches the end-user; (2) that it matches the end-user’s needs, and; (3) that it complies with international standards and requirements.
Kao što smo već napomenuli, diseminacija dokumenata i podataka obrađenih u NCPD-u mora biti ustrojena kako bi: (1) izlazne informacije dospjele do krajnjih korisnika, (2) iste zadovoljile potrebe krajnjih korisnika te (3) poštivale međunarodne standarde i uvjete.
After a needs analysis comes the time for choices, according to the NDO’s mandate and its available resources.
Nakon analize potreba korisnika, vrijeme je za donošenje odluka, sukladno mandatu NCPD-a i raspoloživim sredstvima.
This is why it is important to draw a stakeholder strategy taking into account NDO resources, the availability of data and priorities.
Zato je važno koncipirati strategiju nositelja interesa, imajući na umu resurse NCPD-a, raspoložive podatke te prioritete.
However, the NDO’s job is not fulfilled just by ensuring the correct distribution of its products — its communication strategy should encompass not only the NDO’s products and outputs, but more broadly the services that it provides to its customers, and the activities to be developed to build its visibility and credibility among its customers.
Zadatak je nacionalnog centra da svi izlazni podatci dođu na odredište, ali to nije sve – komunikacijska strategija NCPD-a trebala bi obuhvaćati ne samo sve izlazne informacije i dokumente, već u širem smislu usluge koje centar za praćenje droga pruža svojim korisnicima te aktivnosti koje se moraju razviti u svrhu izgradnje vidljivosti i povjerenja.
Indeed, the long-term challenge for the NDO is to provide answers to information needs and to ensure that its various ‘clients’ are satisfied. ed.
Dugoročni je cilj centra za praćenje droga doista zadovoljiti potrebe za informacijama i svojim “klijentima” jamčiti izvršavanje obveza.
Building on the needs assessment, the NDO drafts a stakeholder strategy taking into account resources and availability of information: for each group of stakeholders, it defines the products that could meet their needs, and organises the work of the NDO accordingly.
Oslanjajući se na analizu potreba, NCPD koncipira strategiju nositelja interesa, imajući u vidu sredstva i dostupnost informacija: za svaku skupinu nositelja interesa definiraju se materijali koji mogu udovoljiti njihovim potrebama te se sukladno tome planira rad unutar NCPD-a.
The next step is to consider whether the NDO’s mandate allows direct communication with s t the media, or not.
Sljedeći je korak razmotriti dozvoljava li mandat NCPD-a neposrednu komunikaciju s medijima ili ne.
However, in the 21 century, communication cannot be reduced to whether this happens with or without the media.
Ipak, u 21. stoljeću komunikacija se ne može svesti na pitanje da li se nešto događa s medijima ili bez njih.
A more appropriate question would be ‘how can we integrate work with media professionals in the national drug observatory’s communication strategy, within the limits of its remit?’
Prikladnije pitanje bilo bi “kako uklopiti rad medijskih stručnjaka u komunikacijsku strategiju nacionalnog centra za praćenje droga, unutar granica njegova mandata?”
Even if the national coordinating body on drugs has the official role of communicating on the drug situation in the country, the NDO also has the obligation to answer information requests, including requests from media professionals.
Iako službeno ovlaštenje za komunikaciju stanja o drogama u zemlji ima državno tijelo za koordinaciju borbe protiv droga, NCPD također ima obvezu odgovoriti na informativne upite, uključujući upite od strane medijskih stručnjaka.
It is therefore more constructive to see how the two bodies can work together in this area, rather than opposing their respective competences and attributions, whilst ensuring there are well-defined criteria and mechanisms to guarantee clear and efficient communication with the media.
Poželjno je dakle naći konstruktivni način na koji ta dva tijela mogu surađivati na tom području, a ne jedan drugome osporavati kompetencije i nadležnost. Također je važno uspostaviti precizne kriterije i mehanizme koji jamče jasnu i učinkovitu komunikaciju s medijima.
There is no single model for the above: for example, in a country where the NDO is operated by a small team within a bigger institution, such as a National Public Health Institute, the communication policy can be defined by the main institution with the contribution of NDO staff.
Za to ne postoji jedinstveni model koji bi vrijedio u svim situacijama: na primjer, u državi gdje NCPD-om upravlja mali broj osoba unutar veće institucije, kao što je državni zavod za javno zdravstvo, glavna institucija može odrediti komunikacijsku politiku uz pomoć osoblja NCPD-a.
This does not prevent the head of the NDO answering requests for information from journalists, but the internal procedure could imply liaising with the press relations officer of the host institution.
To ne sprječava voditelja NCPD-a da odgovori na informacijske upite od strane novinara, ali pravila postupanja unutar organizacije mogu nalagati da se on poveže s osobom odgovornom za odnose s tiskom pri glavnoj instituciji.
In countries where the NDO is established as a separate institution, communication with the media may be a shared responsibility with the national drug coordinating body, as shown in the following example (see Figure 7):
U zemljama gdje se NCPD osniva kao zasebna institucija, odgovornost za komunikaciju s medijima može se podijeliti s državnim tijelom za koordinaciju borbe protiv droga, kao što je prikazano u sljedećem primjeru (vidjeti sliku 7):
The main concern here is to ensure that the political powers are informed in advance of any up and coming ‘hot’ topics.
Ovdje se treba uvjeriti da su vlasti unaprijed upoznate s bilo kakvim nadolazećim “vrućim” temama.
When the newly-released information is analysed, and the report (or combination of reports and statistical data) is ready, it is sent for information to the NDC and to the NDO’s communication department (if it has one), which will be responsible for preparing the launch of the report.
Kada se svježe objavljene informacije analiziraju i kada je izvješće spremno (odnosno kombinacija izvješća i statističkih podataka), ono se šalje u državno tijelo za koordinaciju borbe protiv droge (NDC) – odnosno njegovom odjelu za komunikaciju, ako postoji – jer je ono odgovorno za pripremu izvješća koje se objavljuje.
The NDC usually transmits the report to its own communication department.
Državno tijelo za koordinaciju borbe protiv droge (NDC) izvješće u pravilu šalje svom odjelu za komunikacije.
At this stage, the strategy for communicating the information contained within the report depends on its contents and the possible consequences of the report itself: there may be a joint press release, the national drug coordination may decide to publish a specific press release for political reasons and the NDO may publish its own press release, focusing on
U ovoj fazi strategija prenošenja informacija sadržanih u izvješću ovisi o njegovom sadržaju i mogućim posljedicama: može se organizirati zajedničko priopćenje za tisak ili državno tijelo za koordinaciju može iz političkih razloga odlučiti objaviti vlastito priopćenje, a NCPD svoje, u
Chapter 5: Running a national drugs observatory — reporting and dissemination the scientific aspects of the report (for instance in the case of a scientific publication about prevalence of drug use in the general population).
Peto poglavlje: Rad nacionalnog centra za praćenje droga — izvješćivanje i diseminacija kojem se više pažnje pridaje znanstvenim aspektima u izvješću (na primjer u slučaju znanstvene publikacije o prevalenciji uporabe droga u općoj populaciji).