natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since she did not fulfill the residence condition of three years she received a grant only for the first year of her studies.
Budući da nije ispunila uvjet prijavljenog prebivališta u trajanju od tri godine, primila je financijsku pomoć samo za prvu godinu studija.
Mr Philipp Seeberger was also born in Germany, where he lived until 11years old before spending several years in Spain with his parents.
Gospodin Philipp Seeberger također je rođen u Njemačkoj gdje je živio do svoje 11. godine, nakon čega je više godina proveo sa svojim roditeljima u Španjolskoj.
He maintains that he has been back in Germany since 2006.
On tvrdi da se vratio u Njemačku 2006.
He commenced his studies at the University of the Balearics in Palma de Mallorca in autumn 2009 and, since he was unable to demonstrate that he had resided in Germany for three years before commencing his studies, he was also refused a grant.
G. Seeberger započeo je u jesen 2009. studij na balearskom sveučilištu u Palma de Mallorci, a financiranje studija mu je također bilo odbijeno jer nije mogao dokazati da je imao prebivalište u Njemačkoj tijekom razdoblja od tri godine prije početka studija.
The requirement of a minimum level of integration thus preserves the national scheme for education grants for studies abroad by protecting the State paying the grant from an unreasonable financial burden.
Uvjet minimalne razine integriranosti na taj način čuva nacionalni sustav financijske pomoći za obrazovanje za studij u inozemstvu štiteći državu koja isplaćuje financijsku pomoć od prekomjernog ekonomskog opterećenja.
However, the Court considers that, while it may be legitimate for a Member State to grant assistance only to students who have demonstrated a sufficient degree of integration into German society, the condition at issue is too general and exclusive, and accordingly goes beyond what is necessary to achieve the objective pursued.
Sud međutim smatra osporavani uvjet, čak i ako je opravdano da država članica financira samo one studente koji su dokazali dovoljnu integriranost u njemačko društvo, preopćenitim i pretjerano isključivim te stoga procjenjuje da taj uvjet nadilazi ono što je potrebno za ostvarivanje postavljenog cilja.
That may be the case where the student is a national of the Member State concerned and was educated there for a significant period or on account of other factors – such as, in particular, his family, employment, language skills or the existence of other social and economic factors.
Takav može biti slučaj kada student ima državljanstvo države članice u pitanju i kada je u njoj proveo znatan dio svoga školovanja ili kada je riječ o drugim čimbenicima poput primjerice njegove obitelji, zaposlenja, znanja jezika ili postojanja drugih društvenih ili ekonomskih veza.
PRESS RELEASE No 11/14
PRIOPĆENJE ZA MEDIJE br.11/14
Luxembourg, 23 January 2014
U Luxembourgu, 23. siječnja 2014.
Advocate General’s Opinion in Case C‑487/12
Mišljenje nezavisnog odvjetnika u predmetu C-487/12
Vueling Airlines SA v Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
Vueling Airlines SA protiv Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
In the view of Advocate General Bot, the Spanish legislation which prohibits air carriers from charging for ch ecking in passengers’ baggage in the form of an optional price supplement is incompatible with EU law
Pr ema nezavisnom odvjetniku Y. Botu, španjolski propisi koji zračnim prijevoznicima zabranjuju naplaćivati prijavu prtljage na osnovi opcijske doplate nisu sukladni pravu Europske unije
The carriers must nevertheless inform customers of the charges for that service in a clear, transparent and unambiguous way, at the start of the booking process, on an opt-in basis
Prijevoznici su, međutim, dužni na jasan, transparentan i nedvosmislen način korisnike usluga obavijestiti o tarifama te usluge na početku postupka rezervacije, na temelju prethodnog pristanka
Spanish legislation prohibits air carriers from charging for checking in passengers’ baggage in the form of an optional price supplement.
Španjolski propisi zračnim prijevoznicima zabranjuju naplaćivati prijavu prtljage putnika na temelju opcijske doplate.
In August 2010, the air carrier Vueling added a surcharge of €40 to the base price of airline tickets (€241.48) purchased by Ms Arias Villegas when she checked in two pieces of baggage online.
U kolovozu 2010. zrakoplovna kompanija Vueling povisila je za 40 eura osnovnu cijenu zrakoplovnih karata koje je kupila Arias Villegas (241,48 eura) na temelju online prijave dva komada prtljage.
Ms Villegas therefore lodged a complaint against Vueling, claiming that the contract of carriage by air concluded with that undertaking contained an unfair term.
A. Villegas je tada uložila pritužbu protiv Vuelinga, ocjenjujući da ugovor o zračnom prijevozu koji je zaključila s tom kompanijom sadrži nepoštenu ugovornu klauzulu.
The Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia (consumer body established by the Autonomous Community of Galicia) imposed an administrative fine of €3 000 on Vueling.
Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia (institut za zaštitu potrošača autonomne zajednice Galicije) Velingu je potom izrekao upravnu sankciju u iznosu od 3 000 eura.
In that context, the Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense (Court for Contentious Administrative Proceedings, Ourense) (Spain), which is seised of the case, asks the Court of Justice whether that Spanish legislation is compatible with the principle of pricing freedom laid down in EU law 1 .
U tom kontekstu Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 1 de Orense (upravni sud br.
In short, the question is whether EU law is liable to call the economic model adopted by certain airlines since the liberalisation of the sector and, in particular, by the ‘low cost’ airlines, into question.
1 Napokon, problem je u tome može li pravo Unije dovesti u pitanje ekonomski model koji su usvojile pojedine zrakoplovne kompanije nakon liberalizacije sektora, osobito kompanije koje se nazivaju „niskobudžetnima“.
In his Opinion delivered today, Advocate General Yves Bot, proposes that the Court answer that EU law allows air carriers pricing freedom in respect of all commercial services associated with the performance of the contract of carriage by air, including services such as checking in baggage.
U d anašnjem mišljenju nezavisni odvjetnik Yves Bot predlaže Sudu odgovor prema kojem pravo Unije priznaje zračnim prijevoznicima slobodu utvrđivanja cijene u pogledu svih tržišnih usluga vezanih uz izvršenje ugovora o zračnom prijevozu, uključujući i usluge poput prijave prtljage.
Accordingly, with regard to the pricing of checked-in baggage, the air carriers have the option of including the service in the base price of the airline ticket or to offer the service in return for an optional price supplement.
Prema tome, u pogledu utvrđivanja cijene za prijavljenu prtljagu zračni prijevoznici mogu birati između uključivanja troška za tu uslugu u osnovnu cijenu zrakoplovne karte i njegova iskazivanja u obliku opcijske doplate.
Th e Advocate General states that this type of interpretation is not applicable to hand baggage, as the airline must keep those free.
Nezavisni odvjetnik pojašnjava da takvo tumačenje nije mjerodavno za ručnu prtljagu za koju je zračni prijevoznik dužan osigurati da bude besplatna.
First, unlike checked-in baggage, hand baggage remains the sole responsibility of the passenger.
S jedne strane, za razliku od prijavljene prtljage, ručna prtljaga je isključiva odgovornost putnika.
Moreover, it is not part of the commercial services provided by the airline because there are no costs for checking it in, tracing it and storing it, as there is with checked-in baggage.
K tome, ona nipošto nije uključena u okvir tržišnih usluga koje pruža zračni prijevoznik jer ne podrazumijeva nikakav trošak povezan uz njenu prijavu, označavanje i pohranu, kao što je slučaj s prijavljenom prtljagom.
In consequence, the Advocate General considers that the Spanish legislation is not compatible with EU law.
Prema tome, nezavisni odvjetnik ocjenjuje da španjolski propisi nisu sukladni pravu Unije.
He takes the view that it reintroduces State regulation which the EU legislature took great care to abolish through deregulation and liberalisation of the sector.
Smatra da ti propisi ponovno uspostavljaju državnu regulaciju koju je zakonodavac Unije nastojao ukloniti u okviru deregulacije i liberalizacije sektora.
Except with respect to airlines accomplishing a public service mission and the charges imposed by public authorities or airport managers 2 , Member States no longer have the right to be involved in air carriers’ pricing practices, the applicable pricing conditions and the types of services included in the basic price of the airline ticket.
Naime, uz iznimku zračnih prijevoznika koji pružaju javne usluge te pristojbi koje nameću tijela javne vlasti ili upravna tijela zračnih luka 2 , države članice više ne raspolažu pravom nadzora razine cijena utvrđenih od strane zračnih prijevoznika, mjerodavnih uvjeta za njihovo utvrđivanje te naravi usluga koje mogu biti uključene u osnovnu cijenu zrakoplovne karte.
Furthermore , the Spanish legislation calls into question the objective pursued by the EU legislature in seeking to achieve a more efficient, consistent and homogenous application of Community legislation for the internal aviation market.
K tome, španjolski propisi dovod e u pitanje cilj zakonodavca Unije koji teži osigurati učinkovitiju, dosljedniju i ujednačeniju primjenu zakonodavstva Unije o unutarnjem zrakoplovnom tržištu.
EU law thus seeks, on the one hand, to avoid a distortion of competition arising from the different application of the rules at national level whilst, on the other, enabling consumers to compare effectively the prices for air services.
Pravo Unije tako nastoji, s jedne strane, izbjeći narušavanje tržišnog natjecanja koje proizlazi iz različite primjene pravila na nacionalnoj razini i, s druge, strane, omogućiti potrošačima stvarnu usporedbu cijena zrakoplovnih usluga.
Given that air transport is, by its very nature, an international market on which similarly-sized airline companies are present through completely borderless booking tools, it is essential that their activity actually be regulated by rules which are common to all Member States of the EU.
S obzirom na to da je zračni prijevoz, po svojoj prirodi, međunarodno tržište na kojem djeluju zrakoplovne kompanije iste veličine putem instrumenata za rezervaciju koji u današnje vrijeme ne poznaju nikakve granice, neophodno je da se njihova djelatnost ravna prema pravilima koja su zajednička svim državama članicama Unije.
The Spanish legislation clearly runs counter to that objective.
Španjolski propisi, međutim, očito povređuju taj cilj.
I t is nevertheless for the competent national authorities to ensure that, in applying a surcharge for such a service, air carriers comply with consumer protection requirements 3 .
Na nadležnim je nacionalnim tijelima, međutim, da se uvjere poštuju li zračni prijevoznici prilikom naplaćivanja usluge prijave prtljage zahtjeve koji su pred njih postavljeni s naslova zaštite prava potrošača.
In the present case, therefore, it is for the national court to ascertain whether Vueling has complied with those requirements with regard to Ms Arias Villegas.
Prema tome, u okviru predmetnog postupka, na nacionalnom je sudu da provjeri je li Vueling poštovao te zahtjeve u odnosu na Arias Villegas.
NOTE: The Advocate General’s Opinion is not binding on the Court of Justice.
NAPOMENA : Sud nije vezan za mišljenje nezavisnog odvjetnika.
3).
164.)
Taxes and airport charges and also other charges, surcharges or fees, such as those related to security or fuel which, by their very nature, cannot be left to the discretion of economic operators and which the European Union legislature addresses specifically and separately in the regulation referred to above.
Porezi, pristojbe na zračnim lukama i prirezi ili provizije koji se odnose na sigurnost ili gorivo, a koji, zbog svoje prirode, ne podliježu slobodnoj ocjeni gospodarskih subjekata i koje je zakonodavac Unije posebno i odvojeno obuhvatio gore navedenom uredbom.
Article 23(1) of the regulation referred to above.
Članak 23. gore navedene uredbe.
See, in that regard Case C‑112/11 ebookers.com Deutschland GmbH (Press Release No 105/12 ).
105/12 .
Luxembourg, 30 January 2014
U Luxembourgu, 30. siječnja 2014.
Judgment in Case C‑285/12
Presuda u predmetu C-285/12
Diakité v Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
Diakité / Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
In EU law, t he interpretation to be given to the concept of ‘internal armed conflict’ must be independent of the definition used in international humanitarian law
U pravu Unije pojam „unutarnjeg oružanog sukoba“ treba shvaćati na autonoman način u odnosu na definiciju iz međunarodnog humanitarnog prava
An internal armed conflict must be found to exist where a State’s armed forces confront one or more armed groups or where two or more armed groups confront each other, regardless of the intensity of the confrontations, the level of organisation of the armed forces involved or the duration of the conflict
Postojanje takvog sukoba potrebno je priznati ako se redovne državne snage suprotstavljaju jednoj ili više naoružanih skupina ili ako se suprotstavljaju dvije ili više naoružanih skupina neovisno o intenzitetu suprotstavljanja, razini organizacije oružanih snaga ili trajanju sukoba
An EU Directive 1 protects not only persons who can qualify for recognition as refugees, but also persons who do not qualify for this status but in respect of whom substantial grounds have been shown for believing that, if returned to their country of origin or country of former habitual residence, they would face a real risk of suffering serious harm (subsidiary protection regime).
Direktiva Unije 1 štiti ne samo osobe koje mogu dobiti status izbjeglice već također i one koje ne mogu dobiti taj status, ali za koje se opravdano vjeruje da bi, u slučaju vraćanja u njihovu državu porijekla ili uobičajenog boravišta, bile izložene stvarnom riziku trpljenja ozbiljne nepravde (režim supsidijarne zaštite).
Serious harm consists, inter alia, in a serious and individual threat to a civilian’s life or person by reason of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conflict.
Ozbiljnom nepravdom se osobito smatraju ozbiljne i individualne prijetnje životu ili osobi civila zbog općeg nasilja u situacijama međunarodnog ili unutarnjeg oružanog sukoba.
In 2008 and 2010 , Mr Diakité – a Guinean national – applied for international protection in Belgium, arguing that he had been the victim of acts of violence in Guinea following his participation in protest movements against the ruling regime.
Gvinejski državljanin Diakité je 2008. i 2010. zatražio dobivanje međunarodne zaštite u Belgiji, tvrdeći da je bio žrtva činâ nasilja u Gvineji zbog svojeg sudjelovanja u pokretima protesta protiv aktualne vlasti.
Mr Diakité was refused subsidiary protection on the ground that there was no ‘internal armed conflict’ in Guinea, as defined in international humanitarian law.
Diakitéu je odbijeno odobrenje supsidijarne zaštite jer u Gvineji nije postojao „unutarnji oružani sukob“ u smislu međunarodnog humanitarnog prava.
As regards the question whether the criteria for assessing whether an internal armed conflict exists are those established by international humanitarian law, the Court finds that the concept of ‘internal armed conflict’ as used in Directive 2004/83 is unique to that directive and is not directly reflected in international humanitarian law, which acknowledges only ‘armed conflict not of an international character’.
Kada je riječ o pitanju treba li postojanje unutarnjeg oružanog sukoba tumačiti na temelju kriterija uspostavljenih međunarodnim humanitarnim pravom, Sud navodi da je pojam „unutarnjeg oružanog sukoba“ svojstven za Direktivu i nema izravan odraz u međunarodnom humanitarnom pravu koje poznaje samo „oružane sukobe koji nemaju međunarodni karakter“.
Moreover, since international humanitarian law makes no provision for a subsidiary protection regime, it does not identify situations in which such protection is necessary and the protection mechanisms that it establishes are quite distinct from those provided for under Directive 2004/83.
Osim toga, režim supsidijarne zaštite nije predviđen u međunarodnom humanitarnom pravu koje ne utvrđuje situacije u kojima je takva zaštita nužna i uspostavlja mehanizme zaštite koji su jasno odvojeni od onih iz Direktive.
In addition, international humanitarian law is very closely linked to international criminal law, whereas no such relationship exists in the case of the protection mechanism provided for under Directive 2004/83.
Nadalje, međunarodno humanitarno pravo je vrlo usko povezano s međunarodnim kaznenim pravom, dok takva veza nije svojstvena mehanizmu zaštite predviđenom u Direktivi.
The Court concludes from this that the concept of ‘internal armed conflict’ must be given an autonomous interpretation.
Sud zaključuje da pojam „unutarnjeg oružanog sukoba“ treba tumačiti na autonoman način.
As r egards the criteria to be applied in that connection, the Court states that the phrase ‘internal armed conflict’ refers to a situation in which a State’s armed forces confront one or more armed groups or in which two or more armed groups confront each other.
Kada je riječ o kriterijima procjene pojma, Sud precizira da izraz „unutarnji oružani sukob“ podrazumijeva situaciju u kojoj se redovne državne snage suprotstavljaju jednoj ili više naoružanih skupina ili u kojoj se suprotstavljaju dvije ili više naoružanih skupina.
The Court concludes from this that a finding that there is an armed conflict must not be made conditional upon the intensity of the armed confrontations, the level of organisation of the armed forces involved or the duration of the conflict.
Sud zaključuje da nije potrebno da se utvrđenje postojanja oružanog sukoba podredi intenzitetu oružanih suprotstavljanja, razini organizacije oružanih snaga ili trajanju sukoba.
Pictures of the delivery of the judgment are available from " Europe by Satellite " (+32) 2 2964106
Snimke iznošenja mišljenja nalaze se na „ Europe by Satellite ” (+32) 2 2964106
Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted (OJ 2004 L 304, p.
Direktiva Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana treće zemlje ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita te o sadržaju odobrene zaštite (SL L 304, str.
12, and – corrigendum – OJ 2005 L 204, p.
12. i ispravak SL 2005., L 204, str.
Advocate General’s Opinion in Case C‑26/13
Mišljenje nezavisnog odvjetnika u predmetu C-26/13
Árpád Kásler and Hajnalka Káslerné Rábai v OTP Jelzálogbank Zrt
Árpád Kásler i Hajnalka Káslerné Rábai / OTP Jelzálogbank Zrt
According to Advocate General Wahl, contractual terms which provide, in respect of the advancement of a loan in foreign currency, for the use of an exchange rate which differs from that used for the repayment of the loan are not necessarily exempt from an assessment as to whether they are unfair
Prema nezavisnom odvjetniku N. Wahlu, odredbe koje za isplatu odobrenog kredita u stranoj valuti predviđaju primjenu tečaja različitog od onog koji se primjenjuje na vraćanje kredita nisu nužno izuzete od ocjene njihova nepoštenog karaktera
The Unfair Terms in Consumer Contracts Directive 1 provides that consumers are not bound by unfair terms in a contract concluded with a seller or supplier.
Direktiva o nepoštenim uvjetima 1 predviđa da nepoštene odredbe ugovora sklopljenog s prodavateljem robe ili pružateljem usluge nisu obvezujuće za potrošače.
However, with regard to terms which define the main subject-matter of the contract and the adequacy of the price and remuneration, on the one hand, as against the services or goods supplied in exchange, on the other, the directive provides that it is not possible to assess the unfair nature of those terms when they are in plain intelligible language.
Međutim kad je riječ o odredbama koje definiraju glavni predmet ugovora kao i primjerenost cijene i naknade na jednoj strani i isporučene usluge i robe na drugoj, Direktiva predviđa da nije moguće ocjenjivati nepoštenost tih odredaba ako su one sastavljene jasno i razumljivo.
On 29 May 2008, Mr Kásler and Mrs Káslerné Rábai concluded a contract for a mortgage loan denominated in foreign currency with a Hungarian bank.
Supružnici A. Kásler i H. Káslerné Rábai sklopili su 29. svibnja 2008. s mađarskom bankom ugovor o hipotekarnom kreditu u stranoj valuti.
The contract further stipulated that the amount of the loan in CHF would be determined at the buying rate for that currency, applied by the bank on the date of advancement of the funds.
Ugovorom je također utvrđeno da se iznos kredita u CHF određuje prema kupovnom tečaju za tu valutu koji banka primjenjuje na dan isplate sredstava.
However, under the contract the amount in HUF of each monthly instalment due was to be determined, on the day preceding the due date, on the basis of the rate of exchange applied by the bank for the sale of CHF.
Međutim, iznos mjesečne rate u HUF trebao se sukladno ugovoru odrediti na dan koji prethodi danu dospijeća na temelju prodajnog tečaja koji je banka primjenjivala za CHF.
Mr and Mrs Kásler challenged the term which allowed the bank to calculate the monthly instalments due on the basis of the selling rate for CHF before the Hungarian courts.
Supružnici Kásler pred mađarskim su sudovima osporavali odredbu koja je banci omogućavala obračunavanje dospjele mjesečne rate na temelju prodajnog tečaja CHF.
They claim that this clause is unfair in so far as it provides, for the purposes of repayment of the loan, for the application of a different exchange rate to that used for the advancement of the loan.
Pozivaju se na nepoštenu narav te odredbe jer se njome u svrhu vraćanja kredita predviđa primjena tečaja različitog od onog koji se koristi na dan isplate kredita.
The Kúria (Hungarian Supreme Court), before which the case was brought on appeal, asks the Court of Justice whether the term determining the rates of exchange applicable to a loan contract denominated in foreign currency relates to the main subject-matter of the contract or to the value for money of the services supplied under it.
Kúria (Vrhovni sud Mađarske), pred kojim se vodi žalbeni postupak, pita Sud odnosi li se odredba kojom se određuju devizni tečajevi primjenjivi na ugovor o kreditu u stranoj valuti na glavni predmet ugovora ili na odnos kvalitete i cijene usluge.
If that is so, it seeks to ascertain in what case such a term must be considered to have been drafted in plain intelligible language, with the effect that its unfair nature cannot be examined on the basis of the Directive.
U danom slučaju, želi znati u kojem se slučaju takva odredba ima smatrati jasnom i razumljivom, tako da se njezina nepoštenost ne može ocjenjivati na temelju Direktive.
The Hungarian court also wishes to determine whether, in the case where the contract cannot remain in existence following the deletion of an unfair term, the national court is authorised to amend or supplement the contract.
Mađarski sud također želi znati, u slučaju da ugovor ne može nastaviti vrijediti nakon brisanja nepoštene odredbe, smije li nacionalni sud izmijeniti ili dopuniti ugovor.
In his Opinion delivered today, Advocate General Nils Wahl states, first, that, in order to establish what constitutes the main subject-matter of a contract, it is necessary to determine, in each specific case, which obligation(s) can objectively be regarded as essential within the general scheme of the contract.
U svom danas iznesenom mišljenju nezavisni odvjetnik Wahl ističe, kao prvo, da valja utvrditi, kako bi se ustanovilo što čini glavni predmet ugovora, za svaki slučaj posebno koja/e činidba/e se može/mogu smatrati bitnim sastojkom/cima u općem sustavu ugovora.