natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While for EU countries with a structural deficit of the budget at the level of 3% one can expect an equilibrium level of public debt at 60% of GDP, for transition countries, assuming a nominal rate of growth of 7% and an identical start level for public debt, their convergence on 43% of GDP can be expected.
Dok se za zemlje EU-a uz strukturni deficit proračuna na razini od 3% može očekivati ravnotežna razina javnoga duga na razini od 60% BDP-a, za tranzicijske se zemlje, uz pretpostavljenu stopu nominalnog rasta od 7% i jednaku početnu razinu javnog duga, može očekivati njezina konvergencija prema 43% BDP-a.
In addition, in the case of a structural imbalance of the budget, in the new members it is possible to expect a much more rapid reduction of the ratio of public debt and GDP.
Također, u slučaju strukturnog uravnoteženja proračuna, u novim se članicama može očekivati znatno brže smanjenje omjera javnoga duga i BDP-a.
In case of the initial assumptions concerning growth and level of indebtedness, new members could halve this ratio in some ten years.
Uz polazne pretpostavke o rastu i razini zaduženosti nove bi članice prepolovile taj omjer već nakon desetak godina.
This means that new members, which because of the high expected rates of growth have a greater capacity to take on debt and a larger need for infrastructure investments, will in fact be forced into a more rapid reduction of public debt.
To znači da će nove članice, koje zbog viših očekivanih stopa rasta imaju i veći kapacitet zaduživanja, kao i veću potrebu za infrastrukturnim investicijama, zapravo biti prisiljene brže smanjivati javni dug.
The Government has made fiscal projections up to 2007, by which time we assume that with a bit of luck Croatia might enter the EU.
Vlada je donijela fiskalne projekcije do 2007. godine, do koje pretpostavljamo da bi se Hrvatska, uz malo sreće, mogla naći u EU.
Our estimates say that in 2007 we might expect negative fiscal effects of accession in a total amount of about 1% of the anticipated BDP.
Naše procjene govore kako bi se u 2007. godini mogli očekivati negativni fiskalni učinci pristupanja EU u ukupnom neto iznosu od približno 1% očekivanoga BDP-a.
Of course, the reserve of potential savings through the reduction of state aid should also be kept in mind, which might be considerable, although its dynamics would be hard to predict in that year.
Naravno, valja imati na umu i rezervu potencijalnih ušteda ostvarenih smanjenjem državnih potpora, koja može biti značajna, ali njezinu dinamiku u toj godini ne možemo predvidjeti.
Additional difficulties derive from the framework of the SGP for running fiscal policy.
Dodatne teškoće proizlaze iz okvira SGP-a za vođenje fiskalne politike.
The possibility of running an anti-cyclical fiscal policy in line with these rules will not be retained with a structural deficit of the budget of 2% of GDP, as the Government's projections look for, or even 3% of GDP, if we count on the potential fiscal effects of joining.
Želimo li zadržati mogućnost vođenja anticikličke fiskalne politike u skladu s tim pravilima, strukturni saldo proračuna neće se moći zadržati na deficitu od 2% BDP-a, kako se navodi u Vladinim projekcijama, ili od čak 3% BDP-a uračunamo li potencijalne fiskalne učinke priključivanja.
In connection with this, certain recommendations as to how to prepare fiscal policy for the challenges of EU membership might be drawn from the paper:
U vezi s time, iz rada se mogu izvući neke preporuke za pripremu fiskalne politike izazovima članstva u EU.
• As soon as possible it is necessary to realistically assess the structural balance of the budget, and also the effect of the automatic stabilisers on the budgetary balance.
• U što skorijoj budućnosti potrebno je realistično ocijeniti strukturni saldo proračuna, kao i učinak automatskih stabilizatora na proračunski saldo.
• If the automatic stabilisers are judged to be inadequate to stabilise the economy, which is likely because of the structure of budgetary revenues and expenditure, it will be necessary to develop a fiscal activism policy capable of rapidly and flexibly increasing and decreasing the budgetary deficit in line with the movements of the business cycle.
• Ako se automatski stabilizatori ocijene nedovoljnima za stabiliziranje gospodarstva, što je izgledno zbog strukture proračunskih prihoda i rashoda, potrebno je razviti strategiju fiskalnog aktivizma koja bi mogla brzo i fleksibilno povećavati i smanjivati proračunski deficit, u skladu s kretanjem gospodarskog ciklusa.
• According to an assessment of the structural balance of the budget and the strength of the automatic stabilisers, or the expected degree of fiscal activism, it is necessary to draw up a projection of fiscal adjustment to facilitate the running of an anti-cyclical fiscal policy that does not involve infringements of the SGP.
• Na temelju procjene strukturnog salda proračuna i snage automatskih stabilizatora, odnosno očekivanog stupnja fiskalnog aktivizma, potrebno je izraditi projekciju fiskalne prilagodbe koja bi omogućila vođenje anticikličke fiskalne politike bez kršenja SGP-a.
Because of a rate of potential growth higher than that of current members, Croatia would very likely have to create a structural surplus so that the automatic stabilisers could act without exposing Croatia to possible sanctions in the case of a deeper recession.
Zbog više stope potencijalnoga rasta od sadašnjih članica, Hrvatska bi vjerojatno morala ostvarivati strukturni suficit kako bi automatski stabilizatori mogli djelovati bez izlaganja Hrvatske mogućim sankcijama u slučaju jače recesije.
It is important to realise that all these recommendations lend force to the already routine steps that the European Commission takes when estimating the harmonisation of each country with the SGP.
Važno je shvatiti kako sve te preporuke podupiru već postojeće rutinske korake koje Europska komisija poduzima pri ocjeni usklađenosti svake zemlje sa SGP-om.
In addition, they are a necessary part of the consideration of each of the candidates of the EU as it prepares to join the EU.
Dodatno, one su nužan dio razmatranja svake od članica EU-a u sklopu priprema za EMU.
On its way to membership in the EU Croatia will certainly meet the necessity of carrying out all these steps.
Hrvatska bi se na svome putu u članstvo EU-a prije ili kasnije susrela s nužnošću provođenja svih tih koraka.
However, we think that these steps should be taken as soon as possible because of the long period in which fiscal adjustment is usually made, and the shortness of the time span in which Croatia plans to become an EU member.
Međutim, smatramo kako je te korake nužno poduzeti što prije zbog dugog vremenskog horizonta u kojemu se obično ostvaruje fiskalna prilagodba, kao i zbog kratkoće razdoblja u kojemu Hrvatska planira postati članicom EU-a.
Finally, we are of the opinion that current plans for fiscal adjustment do not lead to a completely efficient policy within the context of the EU.
Konačno, smatramo da sadašnji planovi za fiskalnu prilagodbu ne vode (potpuno) efikasnoj fiskalnoj politici u sklopu EU-a.
There is an intermediate key according to which a certain percentage of revenue from VAT is paid into the EU budget.
I Postoji posredan ključ prema kojemu se u proračun EU-a uplaćuje određeni postotak prihoda od PDV-a.
Inflation of 3% is not essentially greater than the indirectly targeted inflation of the EU, and yet also allows space for adjustment of relative prices in the remaining protected sectors, and the working of the Balassa-Samuelson effect (which comes out particularly in the transition countries with an intensive growth of productivity).
II Inflacija od 3% nije bitno veća od posredno ciljane inflacije u EU, a istodobno ostavlja prostor za prilagodbe relativnih cijena u ostalim “zaštićenim" sektorima, te za djelovanje Balassa-Samuelsonova učinka (koji se osobito očituje u tranzicijskim zemljama s intenzivnim rastom proizvodnosti).
We recall that the Balassa-Samuelson effect arises when growth of productivity within a sector of internationally marketable goods rises faster than the rate ofproduction within the sector of international non-marketable goods, which in turn assuming mobility of labour brings about a wage cost rise, and then of prices in the internationally non-marketable goods sector.
Podsjetimo da Balassa-Samuelsonov učinak nastaje kada rast proizvodnosti unutar sektora međunarodno utrživih dobara raste brže od rasta proizvodnosti unutar sektora međunarodno neutrživih dobara, što nadalje, uz pretpostavku mobilnosti rada, rezultira povećanjem plaća, a onda i cijena u sektoru međunarodno neutrživih dobara.
The value of the proportion of imports in GDP from countries with which Croatia has made free trade agreements has remained unchanged (about 80%) irrespective of the making of these treaties.
Stoga je moguće pretpostaviti da se ti udjeli neće mijenjati ni u bliskoj budućnosti, tj. da neće doći do značajnog djelovanja učinka skretanja trgovine.
There are good reasons for expecting a reduction of the rate in the next four years (the EU is negotiating with several countries about free trade) but since we can only guess how much this might come to in the end, it seems most appropriate to work with the current rate, 2.6%.
iv Postoje valjani razlozi za očekivanje snižavanja te stope u iduće četiri godine (EU pregovara s nekoliko zemalja o slobodnoj trgovini), no s obzirom na to da možemo samo nagađati koliko bi ona “na kraju ” mogla iznositi, čini se najispravnijim “raditi” s trenutačnom stopom od 2,6%.
POVERTY, INEQUALITY AND SOCIAL EXCLUSION IN THE EUROPEAN UNION AND CROATIA
SIROMAŠTVO, NEJEDNAKOST I SOCIJALNA ISKLJUČENOST U EUROPSKOJ UNIJI I HRVATSKOJ
Believing that reunited Europe intends to continue along this path of civilisation, progress and prosperity, for the good of all its inhabitants, including the weakest and most deprived.
Vjerujemo da ujedinjena Europa teži daljnjem razvoju civilizacijskih tekovina, napretka i prosperiteta za dobrobit svih svojih građana, uključujući i najslabije i najlišenije.
The European Council meeting in Thesaloniki on 20 June 2003; Draft Treaty establishing a Constitution for Europe
Sastanak Europskog vijeća u Solunu 20. lipnja 2003; Nacrt Ugovora o europskom ustavu
The issue of co-ordination in welfare policy in the European Union (EU) has been the subject of many analyses and discussions, but still it has not attained the same level of importance given to the coordination of economic policy.
Pitanje koordinacije socijalne politike u Europskoj uniji (EU) predmet je mnogih razmatranja i rasprava, ali ono još uvijek nije dobilo podjednaki značaj kao koordinacija ekonomske politike.
The aim of the paper is to determine the situations and actions in Croatia and the EU in the eradication of poverty and social exclusion.
Cilj rada je razmotriti stanje i aktivnosti u ublažavanju siromaštva i socijalne isključenosti u Hrvatskoj i u EU.
The paper starts with the theoretical and methodological framework, which is followed by an account of the states of affairs in EU member-states.
Rad započinje teorijskim i metodološkim okvirom, nakon čega slijedi opis stanja u članicama EU-a.
After the description of the situation in Croatia, especially of its advantages and disadvantages as compared to other transitional countries and future members of the EU, the paper ends with a conclusion and proposals for improvement.
Nakon izlaganja situacije u Hrvatskoj, posebice njezinih prednosti i slabosti u odnosu prema drugim tranzicijskim zemljama i budućim članicama EU-a, rad završava zaključkom i preporukama za poboljšanje stanja.
poverty, inequality, social exclusion, European Union, Croatia
siromaštvo, nejednakost, socijalna isključenost, Europska unija, Hrvatska
Debates about a common social and welfare policy and common actions have long been held at a national level and are slowly but surely taking shape at the European level.
Rasprave o zajedničkoj socijalnoj politici i politici socijalne skrbi već se dugo vode na nacionalnim razinama te polako ali sigurno dobivaju na značenju na razini EU-a.
In political terms, Europe has achieved its greatest successes in fields other than social policy, with the creation of a common market and the transition to phase three of economic and monetary union with the introduction of the euro.
Političkim rječnikom, Europa je postigla znatne uspjehe na ostalim područjima osim socijalne politike, stvaranjem zajedničkog tržišta i prelaskom na treću fazu ekonomske i monetarne unije, kao i uvođenjem eura.
This is, of course, not to say that these successes are not also of social significance.
Naravno, ne može se reći da ti uspjesi nemaju i odgovarajuće socijalno značenje.
But it is often said that they have created more social problems than they have solved, thus prompting action at a European level.
Ipak, često se navodi da su stvorili veće socijalne probleme nego što ih mogu riješiti, pa to onda zahtijeva djelovanje na europskoj razini.
The issue of co-ordination in welfare policy in the EU has been the subject of many analyses and discussions, but still has not managed to attain the same importance assigned to the co-ordination of economic policy.
Pitanje koordinacije socijalne politike u EU predmet je mnogih razmatranja i rasprava, ali ono još uvijek nije dobilo podjednaki značaj kao koordinacija ekonomske politike.
One of the most important reasons for intentions to harmonise social policy is the wish to enable and enhance labour force mobility because there is a belief that the (non)existence of an adequate safety net is an important factor in worker mobility.
Jedan od najvažnijih razloga za željeno usklađivanje socijalne politike jest nastojanje da se omogući i olakša pokretljivost radne snage jer se smatra da je (ne)postojanje odgovarajuće sigurnosne mreže važan čimbenik mobilnosti radnika.
On the other hand, EU members often mention that because of the different levels of economic development it is very hard or almost impossible to harmonise different welfare systems.
Usto, članice EU-a često navode da je zbog nejednakog stupnja gospodarskog razvoja vrlo teško ili gotovo nemoguće uskladiti različite sustave socijalne skrbi.
Harmonisation would require huge financial resources that are at present not available.
Njihovo bi usklađivanje zahtijevalo velika financijska sredstva koja zasad ne postoje.
The aim of this paper is to determine the situations in the EU and Croatia and actions taken to eradicate poverty and social exclusion.
Cilj rada je razmatranje stanja i aktivnosti za ublažavanje siromaštva i socijalne isključenosti u Hrvatskoj i u EU.
We start with a brief explanation of the theoretical and methodological framework.
Članak počinje kratkim teorijskim i metodološkim objašnjenjima.
In the second part we discuss the situation in EU memberstates regarding poverty and inequality, as well as activities at the EU level for reducing these unfavourable situations.
U drugom se dijelu izlaže situacija u smislu siromaštva i nejednakosti u članicama EU-a te opisuju aktivnosti za ublažavanje neželjenog stanja.
Section three describes the situation in Croatia, especially its advantages and disadvantages as compared to other transitional countries and future members of EU.
Treći je dio posvećen situaciji u Hrvatskoj, posebice njezinim prednostima i slabostima u odnosu prema drugim tranzicijskim zemljama i budućim članicama EU-a.
The paper ends with a conclusion and proposals for improvement.
Rad završava zaključkom i preporukama za poboljšanje.
THEORETICAL FRAMEWORK AND METHODOLOGICAL ISSUES
TEORIJSKA I METODOLOŠKA OBJAŠNJENJA
To understand poverty, it is essential to examine the economic and social context, including the institutions of the state, markets, communities, and households.
Za razumijevanje siromaštva presudno je spoznati postojeće ekonomske i socijalne uvjete, uključujući državne institucije, tržište, zajednice i kućanstva.
The persistence of poverty is linked to its interlocking multidimensionality: it is dynamic, complex, institutionally embedded, and also a gender and location-specific phenomenon.
Postojanje siromaštva povezano je s njegovom višedimenzionalnošću: ono je dinamično, složeno, određeno postojećim institucijama te prostorno i spolno uvjetovano.
The patterns and shape of poverty vary by social group, season, location, and country.
Uvjeti i pojavni oblik siromaštva razlikuju se prema socijalnim skupinama, vremenu, mjestu i zemlji.
Poverty differences cut across gender, ethnicity, age, location (rural versus urban), and income source.
Siromaštvo se može razlikovati prema spolu osoba, etnitetu, dobi, mjestu (ruralno nasuprot urbanome), te prema izvoru dohotka.
Usually, in households, children and women suffer more than men.
Obično su u kućanstvima djeca i žene izloženiji siromaštvu od muškaraca.
Poverty outcomes are the result of a complex interaction between policies and institutions in the economic and the political spheres.
Na siromaštvo utječu složeni međuodnosi politike, mjera i institucija u ekonomskoj i političkoj sferi.
Poverty outcomes depend not only on what happens with the national income, but more fundamentally on how these changes in the national income translate into changes in household measures, and on what happens to the distribution of this consumption.
Značenje siromaštva ne ovisi samo o tome što se događa s nacionalnim dohotkom, već je važnije kako se promjene nacionalnog dohotka odražavaju na položaj kućanstava, te što se zbiva u raspodjeli potrošnje dohotka.
It is very important to fix on the manner of measuring poverty because this determines (or confuses) attempts to formulate sensible policies for helping the poor and for the redistribution of income.
Vrlo je bitno kako se siromaštvo mjeri jer to određuje (ili otežava) pokušaje utvrđivanja odgovarajuće politike pomoći siromašnima te raspodjelu dohotka.
The most commonly used way for measuring poverty is based on income or consumption levels (for the main indicators and explanation, see Box 1.
Najuobičajeniji načini mjerenja temelje se na razini raspoloživog dohotka ili potrošnje (za glavne pokazatelje i objašnjenja pogledati okvir 1).
Information on consumption and income is obtained through sample surveys, during which households are asked to answer detailed questions on their spending habits and sources of income.
Informacije o dohotku ili potrošnji dobivaju se odgovarajućim istraživanjima reprezentativnog uzorka stanovništva, kada se članove kućanstva pita o pojedinostima njihovih potrošačkih navika i izvorima dohotka.
Such surveys are conducted more or less regularly in most countries.
Ta se ispitivanja provode u većini zemalja.
These sample survey data collection methods are increasingly being complemented by participatory methods, where people are asked what their basic needs are and what poverty means for them.
Načini i metode prikupljanja podataka na temelju uzorka vrlo su složeni, a obično se ispituje koje su temeljne životne potrebe ispitanika i što za njih znači siromaštvo.
Interestingly, recent research shows a high degree of concordance between poverty lines based on objective and subjective assessments of needs.
Zanimljivo je istaknuti da novija istraživanja pokazuju velik stupanj podudarnosti granica siromaštva utemeljenoga na objektivnim i subjektivnim utvrđivanjima potreba.
It is common to measure inequality in living standards using income or expenditure across individuals in a given month.
Obično se nejednakost životnog standarda mjeri upotrebom raspoloživog dohotka ili rashoda u promatranome mjesecu.
However, due to problems in measuring poverty, income or expenditure in a given month is only an imprecise measure of the living standard of a household.
Ipak, s obzirom na probleme u mjerenju siromaštva, dohodak ili rashodi u promatranome mjesecu tek su približna mjera životnog standarda kućanstva.
In order to obtain a more representative approximation of inequality, it is better (and more complicated) to reckon poverty and inequality using data over a longer period (presumably over four periods like, for example, the average in the current month, 12, 24 and 36 months ago) than data for a single month.
Za dobivanje pouzdanijih spoznaja o nejednakosti bolje je (i znatno složenije) računati siromaštvo i nejednakost upotrebom pokazatelja za dulje vremensko razdoblje (npr. pomoću četiri serije podataka za tekući mjesec, te za razdoblje prije 12, 24 i 36 mjeseci) nego na temelju podataka samo za jedan mjesec.
Especially for countries in transition, researchers mostly use measures of poverty and inequality based on consumption (money expenditures plus the value of food produced on the household plot).
U izračunima siromaštva i nejednakosti, posebice za zemlje u tranziciji, koriste se većinom pokazatelji utemeljeni na potrošnji (novčani izdaci i vrijednost prehrambenih proizvoda proizvedenih u vlastitoj okućnici).
Grootaert and Braithwaite (1998) believe that this measure is more accurate than income due to the high volatility of current income, since people are paid very irregularly, with several months of wage arrears being common.
Grootaert i Braithwaite (1998) vjeruju da je to pouzdanija mjera zbog velike promjenjivosti tekućeg dohotka jer zaposleni često neredovito dobivaju plaću, s uobičajenim zaostacima (kašnjenjima) od nekoliko mjeseci.
Furthermore, income underreporting is widespread, because survey respondents are not willing to fully disclose illegal or semi-legal income sources.
Nadalje, vrlo je često zatajivanje ostvarenog dohotka jer ispitanici nisu voljni reći punu istinu o nezakonitim ili poluzakonitim izvorima dohotka.
Finally, produce from the household plot has become a mainstay of food consumption and this is not a standard component of money income.
Konačno, proizvodnja prehrambenih proizvoda u vlastitoj okućnici postala je najvažniji izvor prehrane, a to nije standardna (uobičajena) sastavnica novčanog dohotka.
While consumption may be a more accurate measure of material well-being, examining income inequality offers two benefits.
Dok potrošnja može biti pouzdaniji pokazatelj materijalnog blagostanja, mjerenje nejednakosti dohotka ipak nudi dvije prednosti.
First, it is easier to make international comparisons using income inequality since income inequality statistics are available for more countries.
Prvo, lakše je provoditi međunarodne usporedbe pomoću dohodovne nejednakosti jer o tome u većini zemalja postoje potrebni statistički pokazatelji.
Box 1 Main indicators of poverty, inequality and social exclusion
Najvažniji pokazatelji siromaštva, nejednakosti i socijalne iskljucenosti
Absolute poverty measures the proportion of a population surviving on less than a specific amount of income.
Apsolutno siromaštvo pokazuje postotak stanovništva koji živi ispod određenog iznosa raspoloživog dohotka.
This specific amount is the poverty line.
Taj je određeni iznos granica siromaštva.
Absolute poverty lines set an absolute minimum standard of living and are typically based on a fixed basket of food products (deemed to represent the adequate minimum nutritional intake necessary for good health) plus an allowance for other expenditures (such as housing and clothing).
Apsolutna granica siromaštva označava apsolutni minimalni životni standard i obično se temelji na točno utvrđenoj potrošačkoj košarici prehrambenih proizvoda (za koju se ocjenjuje da čini odgovarajuće minimalne prehrambene potrebe za očuvanje zdravlja) uvećanu za neke druge troškove (poput stanovanja i odjeće).
Hence absolute lines can vary across countries, depending on the composition of the consumption basket.
Stoga se apsolutna granica siromaštva može znatno razlikovati među zemljama, ovisno o sadržaju potrošačke košarice.
While there is clearly some arbitrariness in determining what is adequate, the notion of a poverty line still provides a useful benchmark.
Iako sigurno postoji određena proizvoljnost o tome što je odgovarajuće, tako utvrđena granica siromaštva ipak je svojevrsno uporište za analizu i usporedbe.