natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It analyses the microeconomic foundations of health care (characteristics of health as an essential good, market and government failures in allocation of health care services); the role of health care in the process of European Union accession; the status of health care in Croatia (health status of the population, demographic trends, health care resources); microeconomic and macroeconomic aspects of health care financing; and recent reform proposals for the health care sector.
Analiziraju se mikroekonomske osnove zdravstva (obilježja zdravlja kao prijeko potrebnog dobra, promašaji tržišta i države u pružanju zdravstvenih usluga); uloga zdravstva u procesu pridruživanja Eurospkoj uniji; stanje u zdravstvu Hrvatske (zdravlje stanovništva, demografski trendovi, resursi u zdravstvu); mikroekonomski i makroekonomski aspekti financiranja zdravstva i noviji prijedlozi zdravstvene reforme.
On this basis a number of recommendations for health care reform in Croatia are formulated.
Na toj osnovi izvodi se veći broj konkretnih prijedloga za reformu zdravstva u Hrvatskoj.
The proposals refer to financial sustainability of health care in the medium and long term; the mix of general taxes and mandatory health insurance contributions as sources of public funding; the mix of public and private funding; the impact of different financing instruments on the operations of health care providers; labour market effects of different financing methods; and the political economy of health care reform.
Prijedlozi se odnose na financijsku održivost zdravstva u srednjem i dugom roku; odnos doprinosa i poreza u javnim izvorima; javne i privatne izvore financiranja; utjecaj metoda financiranja na poslovanje i efikasnost zdravstvenih ustanova; utjecaj modela financiranja na tržište rada i na političku ekonomiju zdravstvene reforme.
health care, Croatia, health care financing, economics of health care, health care costs, health care policy, health care reform, market failure, government failure, health status, demographic trends, health care resources, health care in European Union
zdravstvo, Hrvatska, financiranje zdravstva, ekonomika zdravstva, troškovi zdravstva, zdravstvena politika, zdravstvena reforma, neuspjeh tržišta, neuspjeh države, stanje zdravlja, demografska kretanja, zdravstveni resursi, zdravstvo u Europskoj uniji
This paper provides a broad overview of current issues in health care policy and reform in Croatia.
Ovaj rad daje uvid u aktualna pitanja zdravstvene politike i reforme u Hrvatskoj.
The focus is on the “big picture”, on seeing, from the perspective of an informed citizen, the health care “forest” for the trees that are being planted or cut down daily by health care specialists and policy makers focusing on details of health care policy and reform.
Rad se koncentrira na “veliku sliku”, tj. informiranim građanima pokušava jasno oslikati “šumu” od silnog “drveća” detalja koje svakodnevno u javnim i stručnim medijima sade i sijeku komentatori, zdravstveni stručnjaci i kreatori zdravstvene politike.
The relationship between the health care reform and Croatia's EU accession is also discussed.
Proučava se i povezanost zdravstvene reforme i pridruživanja Hrvatske EU.
However, this relationship is only tangential: the health care sector is not really a part of the acquis; and even if it were, the authorities in Croatia would need to implement health care reforms primarily for the benefit of Croatian citizens, not because the authorities in Brussels demanded that they did so.
No ta je veza uglavnom površna: sektor zdravstva nije uistinu dio acquisa, a čak i da jest, vlast u Hrvatskoj morala bi provesti reformu zdravstva ponajprije radi koristi koje bi od toga imali hrvatski građani, a ne zato što vlast iz Bruxellesa to od njih traži.
Croatia spends about 8% of GDP annually on health care, which is somewhere between the average for the 15 old EU member states (8.8% in 2003) and the 10 new member states (7.1%; for data sources see Annex tables).
Hrvatska godišnje troši otprilike 8% BDP-a za zdravstvenu zaštitu, po čemu je između prosjeka za 15 starih članica EU (8,8% BDP-a u 2003) i deset novih članica (7,1%) (o izvorima podataka vidjeti tablice u dodatku).
About 84% of health care spending comes from public sources and 16% from private sources.
Oko 84% troškova zdravstvene zaštite pokriva se sredstvima javnoga sektora, a 16% privatnim sredstvima.
Within the public sector, the Croatian Health Insurance Institute (HZZO) accounts for 96% of general government spending on health care.
Unutar javnoga sektora na Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje (HZZO) otpada više od 95% potrošnje opće države na zdravstvenu zaštitu.
HZZO also plays a key role on the supply side by setting health care delivery standards (together with the Health Ministry) and negotiating volumes and prices of health services with providers.
Osim u financiranju zdravstvene zaštite, HZZO ima ključnu ulogu i u ponudi jer utvrđuje (zajedno s Ministarstvom zdravstva) standarde zdravstvenih usluga i ugovara opseg i cijene usluga sa zdravstvenim ustanovama.
The bulk of resources for health care financing are collected from employers through mandatory payroll contributions.
Najveći dio javnih sredstava za zdravstvenu zaštitu prikuplja se od poslodavaca, doprinosima za obvezno zdravstveno osiguranje, tj. namjenskim porezima rezerviranim za zdravstvo čiju osnovicu čine plaće zaposlenih.
The remainder of public sources consists of transfers from the budget, i.e. general (rather than earmarked, as in the case of payroll contributions) tax revenues.
Ostatak javnih sredstava čine uglavnom prihodi od poreza (na dohodak, dodanu vrijednost itd.) kojima Ministarstvo financija svake godine dopunjava proračun HZZO-a.
Private resources for health care financing are almost entirely patients' out-of-pocket expenditures, given that the role of private health insurance is negligible.
Gotovo cjelokupni iznos privatnih sredstava za zdravstvenu zaštitu čine vlastita sredstva građana jer je uloga privatnog zdravstvenog osiguranja neznatna.
The health care sector has undergone major changes since the early 1990s.
Zdravstveni sektor u Hrvatskoj doživio je značajne promjene od početka devedesetih godina.
Most reforms of recent years have focused on cost containment.
No unatoč pozitivnim promjenama, zdravstvo je i dalje suočeno s velikim problemima.
Most of the stakeholders in health care reform are dissatisfied with the current situation, as reflected in an increasingly acrimonious public debate.
Većina stanovnika i interesnih skupina u zdravstvu nezadovoljna je sadašnjom situacijom, o čemu svjedoči i sve jetkija javna rasprava o zdravstvenoj reformi.
Another aim of the paper is to encourage Croatian economists to do more research on the economics of the health care sector.
To je područje prilično zanemareno i većina ekonomista zaobilazi ga u velikom luku, što u konačnici i dovodi do problema s kojima se zdravstvo u praksi susreće.
This area has been rather neglected in the domestic literature and research programmes, which has contributed to the problems currently facing the health care sector.
U ovom će se radu problemi u zdravstvu analizirati i iz mikroekonomske i iz makroekonomske perspektive, što je postalo pravilo u ekonomskoj profesiji tijekom posljednjih četvrt stoljeća.
Problems in the health care sector will be analysed from both microeconomic and macroeconomic perspectives, as has become the norm in the profession over the past quarter of a century.
Da bi se uočila sva širina problema, koristit će se pristup “širokog zamaha”, tj. identificirat će se glavni problemi u što većem broju segmenata, bez ulaženja u nepotrebne detalje.
Some insights on the situation in Croatia with regard to these micro foundations will also be provided.
Treće poglavlje obradit će ulogu ili, preciznije rečeno, potragu za ulogom zdravstva u procesu pridruživanja EU.
Section 3 will then turn to the role - or rather, the search for a role - of the health care sector in the process of EU accession.
U četvrtom poglavlju analizirat će se stanje u zdravstvu iz perspektive potražnje zdravstvenih usluga i ponude tih usluga.
Section 4 will analyse health care in Croatia from a demandsupply perspective, looking at basic health outcomes and demographic trends on the demand side, and human resources and developments in health care delivery on the supply side.
Na strani potražnje razmatraju se pokazatelji o zdravstvenom stanju stanovništva i demografskim trendovima, a na strani ponude pokazatelji o resursima u zdravstvu i trendovima u pružanju zdravstvenih usluga.
Section 5 discusses the microeconomic and macroeconomic aspects of health care financing.
Peto poglavlje govori o mikroekonomskim i makroekonomskim aspektima financiranja zdravstva u Hrvatskoj.
Section 6 analyses how far the recent reform proposals have (or have not) addressed these flaws.
Šesto poglavlje govori o tome koliko su noviji prijedlozi zdravstvene reforme usmjereni na uklanjanje tih propusta.
Section 7 concludes with remarks on the more fundamental health care reforms that Croatia will have to implement in the medium term.
Sedmo poglavlje kao kraj rada razmatra dublje reforme u sustavu zdravstva koje će trebati provesti u srednjem roku.
The main conclusion is that health care reform is much more complex and difficult to design and implement than, for instance, pension reform.
Glavni je zaključak da je zdravstvena reforma daleko složenija i znatno ju je teže osmisliti i provesti nego, primjerice, mirovinsku reformu.
MICROECONOMIC FOUNDATIONS
MIKROEKONOMSKE OSNOVE
Why is health care different from other essential goods and its reform so complex?
Zašto je zdravstvena skrb različita od drugih prijeko potrebnih dobara i reforma zdravstva tako složena?
The literature on health care economics has been primarily developed in English-speaking countries.
Literatura o ekonomici zdravstva najviše se razvila u zemljama s engleskoga govornog područja.
As a result, the institutional frameworks of these countries have influenced the way economists think about health care even more than in other branches of public economics.
Stoga institucionalni okviri tih zemalja utječu na razmišljanja ekonomista o zdravstvenoj zaštiti još snažnije nego u drugim granama ekonomike javnoga sektora.
This refers in particular to institutional frameworks in the United States and the United Kingdom, which are polar opposites in that the former has no government health insurance (except that for the elderly and the poor) while the latter has comprehensive government health insurance.
To se osobito odnosi na institucije u SAD-u i Velikoj Britaniji, koje su dijametralno suprotne: u SAD-u ne postoji državno zdravstveno osiguranje (osim za starije osobe i za siromašne), dok je Velika Britanija razvila sustav nacionalne zdravstvene zaštite.
The literature usually starts from the assumption that health care can be analysed like any other competitive industry, and then explains why markets alone cannot produce efficient outcomes in the health care sector (see e.g. McGuire and Mayhew, 1989).
Literatura o ekonomici zdravstva obično počinje pretpostavkom da se zdravstvene usluge mogu analizirati kao i druge tržišne aktivnosti, a potom se objašnjava zašto djelovanje tržišta ipak ne dovodi do efikasne alokacije resursa u zdravstvu (v. npr. McGuire i Mayhew, 1989).
Another, perhaps more fundamental reason why markets alone cannot be relied upon to allocate health care is that good health broadly shared is intrinsically valued in all societies (Hsiao, 2000:6).
Drugi, možda dublji razlog zašto se u raspodjeli zdravstvene zaštite ne možemo u potpunosti osloniti na djelovanje tržišta jest da se dobro zdravlje velikog dijela stanovništva istinski cijeni u svim društvima (Hsiao, 2000:6).
Inequities in health and access to health care offend our innate sense of justice and fairness.
Nejednakosti u zdravlju i pristupu zdravstvenoj zaštiti vrijeđaju naš urođeni osjećaj pravednosti.
The notion that, at the minimum, every individual should have access to basic medical services and medicines to relieve pain and suffering and to avoid untimely death is universally shared (ibid:6).
Vjerojatno nema razumne osobe koja bi odbacila shvaćanje da svako ljudsko biće kao minimum zdravstvene zaštite mora imati pristup osnovnim medicinskim uslugama i lijekovima radi uklanjanja bolova i patnji te radi sprječavanja prijevremene smrti (ibid:6).
As the cost of modern medicine is not affordable to most lower-income households, they need either medical insurance or access to subsidised health services in case of serious illness.
Budući da su troškovi suvremene medicine toliko visoki da ih većina obitelji s nižim primanjima ne može pokriti, takve obitelji u slučaju teže bolesti trebaju biti zdravstveno osigurane ili imati pristup subvencioniranim zdravstvenim uslugama.
Even for the better-off households, the costs of treating a major illness can lead to financial ruin.
Čak i za bolje stojeće obitelji troškovi liječenja težih bolesti mogu biti toliko visoki da ih dovedu do financijskog sloma.
Some form of health insurance and government involvement in the provision of affordable health care is thus unavoidable from an ethical point of view.
Stoga je s etičkoga gledišta nužno uvesti neki oblik zdravstvenog osiguranja i uključiti državu u aktivnosti zdravstvene zaštite po pristupačnim cijenama.
But health insurance also has a strong economic rationale.
No osim etičke podloge, zdravstveno osiguranje ima i čvrstu ekonomsku logiku.
In both rich and poor countries, about 25-30% of health care expenditure is spent on 1% of the population, and about 60% is spent on 5% of the population (Hsiao, 2000:11).
I u bogatim i u siromašnim zemljama otprilike 2530% zdravstvene potrošnje otpada na samo 1% stanovništva, a oko 60% potroši se na ukupno 5% stanovništva (Hsiao, 2000:11).
For 20-25% of the population, there is no spending on health care in a given year (Table 1).
Nasuprot tome, za 20-25% stanovništva u određenoj godini uopće nije potrebno trošiti na zdravstvenu zaštitu jer je toliki dio stanovništva u prosjeku zdrav (tabl.
This provides a fundamental rationale for health insurance, as shown in the seminal paper by Arrow (1963).
Arrow (1963) je u jednom poticajnom radu pokazao da su upravo ti odnosi temeljna logička podloga za zdravstveno osiguranje.
In Croatia, as in most former socialist countries, discussions about healthcare policy and reform usually start from the opposite end of the spectrum - the general assumption that access to health care is universal, equal and basically free to every individual.
U Hrvatskoj, kao i u većini bivših socijalističkih zemalja, rasprave o zdravstvenoj politici i reformi obično počinju dijametralno suprotnom pretpostavkom - da je pristup zdravstvenoj zaštiti univerzalan, za sve jednak i u osnovi besplatan.
Universal right to health protection is constitutionally guaranteed in Croatia (“Everyone is to be guaranteed the right to health care, in conformity with the law”, Article 58).
Univerzalno pravo na zdravstvenu zaštitu u Hrvatskoj je zajamčeno Ustavom (“Svakom se jamči pravo na zdravstvenu zaštitu u skladu sa zakonom”, članak 58).
However, many policymakers and members of the public seem to confuse the ethical norms noted above with basic economic laws, which operate even in the health care sector, despite the fact that health is a special good.
Međutim, u javnosti i političkim krugovima često se brkaju spomenuta etička načela s osnovnim ekonomskim zakonima koji djeluju i u zdravstvu, bez obzira na to što je zdravstvena zaštita prijeko potrebno dobro posebnih obilježja.
To avoid the waste resulting from over-consumption of routine care, the price of such services needs to be raised.
Da bi se izbjeglo takvo rasipanje resursa, treba povisiti cijenu dotične usluge.
One way to do this is through deductibles and co-payments, but with appropriate solutions for low-income families.
Jedan od načina da se to učini jest uvođenje nepokrivenog iznosa osiguranja i participacije, uz odgovarajuća rješenja za osobe s niskim primanjima.
n
u
In contrast to routine health care, for major illnesses and hospital stays, it makes good economic sense - and is ethically correct - to cover most of the cost by insurance.
Za razliku od rutinske zdravstvene zaštite, za liječenje težih bolesti i bolničko liječenje postoji jasno ekonomsko i prije svega etičko opravdanje da osiguranje pokrije najveći dio troškova.
This is consistent with the principle that insurance should protect people against disproportionate financial loss due to illness - in particular, against catastrophic loss - but it should not insulate them from the cost of all health care.
To je opravdanje u skladu s načelom da osiguranje treba štititi ljude od prekomjernog financijskog gubitka nastalog zbog bolesti - osobito od katastrofalnog financijskog gubitka - ali je neracionalno da ih izolira od svih troškova zdravstvene zaštite.
Economists and healthcare experts in countries such as Croatia thus have to explain to policymakers and the public why governments alone cannot and should not finance all the costs of health care.
Stoga ekonomisti i zdravstveni stručnjaci u zemljama poput Hrvatske trebaju javnosti i političkim krugovima objasniti zašto država ne može i ne treba financirati sve troškove zdravstvene zaštite.
m One consequence of this starting position is that political economy considerations are of paramount importance for the success of healthcare reforms (see concluding section).
m Jedna od posljedica te ishodišne točke jest to da sagledavanje političko-ekonomskih aspekata ima golemu važnost za uspjeh reforme zdravstva (v. zaključno poglavlje).
Market and government failures and the situation in Croatia
Neuspjesi tržišta i države u zdravstvu i stanje u Hrvatskoj
Market failure is a situation in which markets do not organise production or allocate goods and services efficiently.
Pojam “neuspjeh tržišta” označava situaciju u kojoj tržišni mehanizam ne može uspješno organizirati proizvodnju i alokaciju određenih dobara i usluga.
Economists normally apply this term to situations where the market is failing to create maximum efficiency.
Neuspjeh tržišta ne znači njegov slom ili nestanak.
It does not mean that the market has collapsed or ceased to exist; it suggests that non-market institutions such as government regulation might improve the market outcome.
Ekonomisti taj pojam obično primjenjuju kada tržišni mehanizam ne može zajamčiti maksimalnu efikasnost, pa netržišne institucije poput državne regulacije mogu poboljšati tržišnu alokaciju.
In the healthcare sector, market failures occur in most of the markets making up the sector.iv
Takvi se neuspjesi pojavljuju na većini tržišta od kojih se zdravstvo sastoji.iv
Informational asymmetries are present both in the supply of medical services and health insurance, where they are known as “adverse selection” and “moral hazard” problems (see below).
Asimetrične informacije pojavljuju se u ponudi medicinskih usluga i u zdravstvenom osiguranju, u kojemu su poznatije pod nazivom nepovoljan izbor i moralni hazard (v. dalje).
The patient must therefore rely on the supplier (physicians, other medical professionals) for the provision of information on the potential choices available and the gains associated with the treatment.
Zato se mora osloniti na liječnika i druge zdravstvene djelatnike da ga informiraju o bolesti i mogućim načinima liječenja.
One solution to the problem of informational asymmetries is the development of a contractual or “agency” relationship between the doctor and the patient, for instance, through legislation on patients' rights enforceable in courts of law.
Jedno je od rješenja problema asimetričnih informacija samoregulacija, tj. razvoj profesionalnih pravila ponašanja poput stručnih ispita i zahtjeva da se liječnička profesija strogo pridržava etičkih načela.
A complementary solution is the development of self-regulated standards of professional conduct by the medical profession - e.g. self-regulation of entry to the profession and the imposition of ethical standards after entry.
Dodatni je pristup zasnivanje ugovornog odnosa između liječnika i pacijenta na temelju zakonodavstva koje pacijentima omogućuje da svoja prava zaštite u pravosudnom sustavu.
These solutions do not guarantee perfect outcomes.
Ta rješenja imaju nedostataka i ne jamče najpovoljniji ishod.
For instance, entry barriers into the medical profession restrict supply and increase the price of health care; maintenance of ethical standards of doctors' behaviour may be hard to enforce in courts.
Prepreke slobodnom ulasku u liječničku profesiju smanjuju ponudu i povećavaju cijenu zdravstvene zaštite.
Nevertheless, these solutions are necessary to overcome the worst problems associated with informational asymmetries.
Etički standardi liječničke profesije nedostatni su ako nisu podržani odgovarajućim zakonskim sankcijama.
Complexity and uncertainty in health care provision arise because every case is potentially different from every other and may also develop in different ways from previous cases.
U Hrvatskoj su u tom smislu posebno izraženi nedostaci postojećeg zakonodavstva o pravima pacijenata i njegova neodgovarajuća provedba.
The market is unable to cope efficiently with these problems.
Te će nedostatke svakako trebati ukloniti tijekom pristupanja Hrvatske EU.vi
This places an even greater importance on ethical behaviour of doctors, who should provide reassurance that they are acting in the patient's best interest.
Složenost i neizvjesnost u zdravstvenim uslugama pojavljuju se zato što je svaki medicinski slučaj potencijalno različit od svih ostalih i od svakog prethodnog.
In a market environment these aspects of production increase the probability of oligopolistic structures emerging.
Rastući prinosi posljedica su sve češćeg korištenja specijalističkog liječenja i opreme u uvjetima sve veće složenosti zdravstvene zaštite.
Since oligopolistic prices are higher than competitive prices, there is a need for government regulation of pricing of medical services.
Specijalističko liječenje i oprema su skupocjeni i da bi se rentabilno koristili potreban je što veći broj pacijenata.
Adverse selection occurs when higher-risk individuals such as smokers do not tell a private insurance company about their health risk.
Pri takvim tehnološkim procesima postoji veća vjerojatnost da će se na tržištu razviti oligopolističke stukture, tj. da će specijalističke usluge pružati mali broj ustanova.
As a result, the insurance company calculates a premium that does not cover its expected costs for insuring the higher-risk individuals.
Budući da su oligopolističke cijene više od cijena u uvjetima potpune konkurencije, pojavljuje se potreba da država regulira cijene medicinskih usluga.
When these costs materialise, the insurance company raises premium for all the insured, including the lower risk individuals such as non-smokers.
Nepovoljan izbor nastaje kada rizičnije skupine pacijenata poput pušača ne obavijeste privatnog osiguravatelja o svom zdravstvenom riziku.
The higher premium may then cause some lower-risk individuals to switch to another insurance company, which offers a lower premium.
Osiguravatelj zbog toga izračuna premiju osiguranja koja ne pokriva očekivane troškove liječenja takve skupine osiguranika.
If no action is taken, this will lead to a vicious cycle and the ultimate collapse of the insurance scheme.
Kad ti troškovi ipak nastanu, osiguravatelj mora povećati premiju za sve osiguranike, uključujući manje rizične skupine poput nepušača.
However, this may discriminate against chronically-ill and high-risk people, who may to be unable to get health insurance at fair prices.
Problem nepovoljnog izbora može se riješiti tako da se osiguravateljima omogući dobivanje detaljnijih informacija o pacijentima kako bi se premije mogle preciznije utvrditi.
To avoid this situation, the authorities regulating private insurance companies typically define a list of pre-existing health conditions which cannot be excluded from insurance plans.
Time se, međutim, mogu diskriminirati pacijenti s kroničnim bolestima i visokorizične skupine ljudi, koji ne bi mogli pronaći zdravstveno osiguranje po pristupačnim cijenama.