natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An increase in trust in the national institutions should result in a reduction of distrust in the EU institutions and may even encourage utilitarian stance toward the integration processes - for better or worse.xxii
Rast povjerenja u nacionalne institucije, ali i veća uređenost svakodnevnih društvenih transakcija (kao posljedica veće djelotvornosti i moralnosti tih institucija), trebali bi rezultirati i smanjivanjem nepovjerenja u institucije EU.xxiv Napredak u uređenosti svakodnevnog života, osobito putem djelotvornije pravne zaštite, mogao bi osnažiti i utilitarni odnos prema EU.
The relationship between the symbolic and the utilitarian expectations from the EU depends on a number of structural and situational factors.
Odnos između simboličkih i utilitarnih očekivanja od EU ovisi o nizu strukturnih i situacijskih čimbenika.
In brief, the current domination of the first cannot be dismissed as the fleeting outcome of political and/or media manipulations.
Ukratko, trenutačna se dominacija prvih ne može otpisati kao prolazni ishod političkih i/ili medijskih manipulacija.
It is less inconsequential to stress the need for a new national cultural policy, which will encourage an open understanding of national identity, the one that is essentially unfinished (unclosed) and continuously “under construction” (Katunarić et al., 2001).
Manje je trivijalno naglašavati potrebu poticanja specifične nacionalne kulturne politike koja će nacionalni identitet predstaviti u otvorenom i nezavršenom kodu (Katunarić i sur.,
This kind of anti-modern, essentially xenophobic and chronically frustrated and “besieged” vision of national culture and identity can be found in other European societies as well, but its scope is on the whole marginal.
Takva antimoderna, ksenofobično zatvorena i kronično uplašena vizija nacionalne kulture i identiteta postoji i u drugim europskim društvima, ali je njezin doseg uglavnom marginalan.
To marginalise such a position in Croatia would assume redefining the historical and literary canons represented in the national curriculum during the last 15 years, as well as strategic promotion of an open (“not yet completed”) concept of the national culture that replaces exclusive nationalism with an enlightened patriotism.
Marginalizacija takve vizije u Hrvatskoj pretpostavlja proces redefiniranja povijesnih i književnih kanona uvrštenih u školsku literaturu tijekom 1990-ih godina te strateško promoviranje “redizajnirane”, osuvremenjene, nacionalne kulture koja patriotizam drži nespojivim s isključivim nacionalizmom.
i To a small extent, this paper is based on the address Trust in the EU: Croatian 1995-2003 (Štulhofer, A., Landripet, I. andRimac, I.), preparedfor the UACES 35th Annual Conference and 10th Research Conference “The European Union: Past and Future Enlargements ”, Zagreb, September 5-7, 2005.
i Rad se manjim dijelom zasniva na izlaganju Trust in the EU: Croatia 1995-2003 (Štulhofer, A., Landripet, I. i Rimac, I.), pripremljenome za UACES 35th Annual Conference and 10th Research Conference “The European Union: Past and Future Enlargements”, Zagreb, 5-7. rujna 2005.
ii Although a waning ofenthusiasm for EU entry was recorded in most post-transitional CE countries that recently became EU member states, this negative trend was related to the negotiation process (Jacobs and Pollack, 2004:5).
ii Premda je smanjivanje entuzijazma za ulazak u EU zabilježeno u većini posttranzicijskih srednjoeuropskih zemalja koje su nedavno postale članicama EU, taj je negativni trend bio vezan za proces pregovora (Jacobs i Pollack, 2004:5).
In Croatia it has preceded the negotiations, which means that the negotiation process could have an additional negative effect of the perceived desirability of the EU.
U Hrvatskoj on prethodi pregovorima, što znači da bi njihov tijek mogao imati dodatan negativni utjecaj na poželjnost priključivanja.
iv This definition differs from the frequently used one according to which Euroscepticism is a well-founded or unfounded opposition to the process of European integration (Taggart and Szczerbiak, 2002:27).
iv Ta se definicija razlikuje od često spominjanog određenja Taggarta i Szczerbiaka, prema kojima je euroskepticizam utemeljeno ili neutemeljeno suprotstavljanje procesu europskih integracija (Taggart i Szczerbiak, 2002:27).
The difference between the two lies primarily in the degree to which they can be operationalised.
Razlika između dviju definicija po mom je sudu ponajprije u stupnju operacionalnosti.
v It is also possible to imagine a viewpoint in which European integration is good for a large but not for a small country.
v Moguće je također zamisliti stav prema kojem su europske integracije dobre za velike zemlje, ali ne i za male.
vi The same terminology was applied in a recent analysis of European identity (cf. Giannakopoulos, 2004).
vi Ista se podjela primjenjuje i u razmatranjima europskog identiteta (usp. Giannakopoulos, 2004).
vii Unlike inclusive national identification, exclusive nationalism is marked by distrust and social distance toward other ethnic or racial groups (Carey, 2002).
vii Za razliku od uključivoga nacionalnog identificiranja, isključivi nacionalizam obilježava nepovjerenje, distanciranje i hijerarhijski odnos spram drugih nacija i etničkih skupina (Carey, 2002).
viii For a more detailed debate of the range ofpotential costs and benefits ofjoining the EU, see Samardžija [et al.] (2000) and Malova and Haughton (2002).
viii Za detaljniju raspravu o mogućim troškovima i koristima od pridruživanja EU vidjeti Samardžija i sur (2000) te Malova i Haughton (2002).
ix Another research study pointed that the highest scores on the composite index of trust in the EU were recorded in Romania, Bulgaria and Turkey, and the lowest in the Czech Republic and Slovenia (Gfk Gral-Iteo, 2002).
ix Isto pokazuje i usporedno istraživanje iz 2001. godine, u kojemu su najveći rezultat na kompozitnom indeksu povjerenja u EU postigle Rumunjska, Bugarska i Turska, a najmanji Češka i Slovenija (Gfk Gral-Iteo, 2002).
x In 1995-2005 period distrust means “a little” trust in the EU or “none at all”.
x U razdoblju 1995-2005. nepovjerenje je operacionalizirano kao potpuni izostanak povjerenja u EU i iskaz o “malo povjerenja ” u EU.
xi The explanation, it is worth observing, cannot be sought in the amount of information about the EU, because it is on the rise (Gfk Croatia - Omnibus, 2006).
xi Objašnjenje se, valja primijetiti, ne može tražiti u razini informiranosti o EU jer ona, kao što dostupni podatci pokazuju, kontinuirano raste (Gfk Hrvatska - Omnibus, 2006).
xii The relatively low level oftrust in the EU during the nineties might be the consequence of the disappointment with the way it handled the wars in Croatia and Bosnia and Herzegovina.
xii Razmjerno niska razina povjerenja u EU tijekom devedesetih godina mogla bi biti posljedica nedostatka informacija ali i razočaranja izazvanog raširenom percepcijom neodgovarajućeg angažmana međunarodnih institucija tijekom rata u Hrvatskoj te u Bosni i Hercegovini.
xiii A good example is a recent public campaign that warned Croatian citizens that the accession to the EU would end the production of the much-vaunted locally produced cottage cheese and sour cream.
xiii Dobar je primjer nedavna kampanja koja je cijenu ulaska Hrvatske u EU odmjerila u siru i vrhnju.
xiv It should be observed that such a procedure, irrespective of the outcome, is not irrational as long as there is a systematic shortage of reliable information on how the EU works and what it is about.
xiv Valja uočiti kako takav postupak - bez obzira na ishod (koji može biti suboptimalan s obzirom na to da se institucije EU mogu ne samo kvantitativno već i kvalitativno razlikovati od onih domaćih) - nije iracionalan dokle god postoji sustavan nedostatak provjerenih informacija o djelovanju EU.
The definition of exclusive nationalism assumes the existence of the inclusive variation, which is sometimes simply called patriotism.
xvi Za pristaše isključivog nacionalizma EU je multikulturalna i transnacionalna prijetnja te, dugoročno gledajući, rizik od nestajanja autohtone kulture (malih naroda).
xvii The finding was partially corroborated by a recently published study.
Definiranje isključivog nacionalizma pretpostavlja i postojanje uključive varijante, koja se uobičajeno naziva patriotizmom.
Using data collected on another probabilistic national sample, the authors reported on the negative impact of general national pride on the desirability of European integration (Lamza Posavec [et al.], 2006).
xvii Upitnik koji sadržava taj indikator (SEESSP-B) ne sadržava pitanja o povjerenju u institucije, niti o članstvu u udrugama (v bilješku 3).
xix Also indicated by the Puls Crobarometer data (Bagić and Šalinović, 2006).
xix Regresijska je analiza otkrila jasan sociodemografski profil sklonosti isključivom nacionalizmu.
xx Particularly in the light of the beginning of negotiations with the EU and their impact on institutional evolution (cf. Malova and Haughton, 2002).
Prediktori su: starija dob (p<0,01), niže obrazovanje (p<0,05), niži prihodi (p<0,05) i niži stupanj urbaniziranostiprebivališta (p<0,001).
In sharp contrast to this self-assessment, the results of the Eurobarometer knowledge quiz show that Croatian citizens are less knowledgeable than their EU counterparts.
xx Također se može pretpostaviti da će utilitarni motivi biti izraženiji u vezi sa stavovima o pridruživanju EU nego u kontekstu analize povjerenja u EU.
xxii During 1995-2003, trust in national institutions fell sharply (Štulhofer, 2004).
xxi Na što upućuju i podatci iz Pulsova Crobarometra (Bagić i Šalinović, 2006).
In 1995, the level of trust in national institutions was much lower in Croatia than in Slovenia, Austria and Italy (Štulhofer, 2003).
xxii Poglavito u svjetlu otvaranja pregovora s EU i njihova utjecaja na institucionalnu evoluciju (usp. Malova i Haughton, 2002).
ANALYSIS OF BENEFITS AND HARMS AS A FACTOR IN CITIZEN SUPPORT TO CROATIAN ACCESSION TO THE EUROPEAN UNION
ANALIZA TROŠKOVA I KORISTI KAO ČIMBENIK POTPORE GRAĐANA ULASKU HRVATSKE U EUROPSKU UNIJU
This paper deals with the analysis of the utilitarian model of the explanation of popular support for Croatian entry into the European Union.
Rad se bavi analizom utilitarnog modela objašnjenja javne potpore ulasku Hrvatske u Europsku uniju.
The utilitarian model for explicating support or lack of support for accession to the EU has been analysed through subjective principled expectations of benefits and harms of entry into the Union at a personal and at a national level, and through concrete expectations at the level of twenty-two aspects of social and economic life.
Utilitaristički model objašnjenja (ne)potpore ulasku u EU analizirali smo na temelju subjektivnih načelnih očekivanja koristi i šteta od ulaska u EU na osobnoj i nacionalnoj razini te kroz konkretna očekivanja na razini 22 aspekta društvenoga i gospodarskog života.
The research results show that on the basis of principled expectations it is possible precisely to predict support for entry into the EU, but that the principled expectations are not to any very great extent founded on concrete expectations in the observed aspects of social and economic life, and that they are to a certain degree linked with political viewpoints.
Rezultati istraživanja pokazuju da se na temelju načelnih očekivanja može precizno predvidjeti potpora ulasku u EU, ali i da ta načelna očekivanja nisu znatnije utemeljena na konkretnim očekivanjima u promatranim aspektima društvenoga i gospodarskog života te da su u određenoj mjeri povezana i s političkim stavovima.
On the other hand, concrete expectations are relatively weakly correlated with support for Croatian entry into the EU.
Nasuprot tome, konkretna su očekivanja relativno slabo povezana s potporom ulasku Hrvatske u EU.
Such a result suggests the conclusion that on the basis of a utilitarian explanation of support it is possible only relatively poorly to predict viewpoints concerning joining the EU, and that principled expectations of benefits and harms are in good part an expression of general impressions about the EU, trust in the political elite and political views of Croatian citizens, and to a lesser extent realistic rational calculations of harms and benefits.
Takav rezultat upućuje na zaključak da se na temelju utilitarnog modela objašnjenja potpore može relativno slabo predvidjeti stav o ulasku u EU, te da su načelna očekivanja koristi i šteta velikim dijelom izraz općih dojmova o EU, povjerenja u političku elitu i političkih stavova hrvatskih građana, a tek manjim dijelom izlaz stvarne racionalne kalkulacije koristi i šteta.
The paper is based on empirical survey of the views and expectations performed on a probabilistic national sample of a thousand citizens older than 15.
Rad se temelji na empirijskom istraživanju stavova i očekivanja, a provedeno je na probabilističkom uzorku tisuću građana starijih od 15 godina.
European Union, utilitarian explanation of attitudes toward accession, analyses of harms and benefits, political attitudes, Croatia
Europska unija, utilitarno objašnjenje stavova o priključenju, analiza troškova i koristi, politički stavovi, Hrvatska
Since mid-2003 there have been considerable changes in the attitudes of Croatian citizens to accession to the EU.
Od sredine 2003. godine dogodile su se značajne promjene u odnosu hrvatskih građana prema ulasku Hrvatske u EU.
According to Puls agency investigations of mid-2003, about three quarters of Croatian citizens then supported Croatian accession, after which, from the autumn of the same year, the process of a decline in support began.
Prema istraživanjima agencije Puls, sredinom 2003. godine oko tri četvrtine hrvatskih građana podržavalo je ulazak Hrvatske u EU, da bi od jeseni te godine počeo proces slabljenja potpore.
Through several phases, the process of a weakening of public support for the integration of Croatia into the EU has arrived at the critical level of today, when the number of those who are against is equal to, and sometimes even higher than, that of those who are for Croatian membership.
U nekoliko faza proces slabljenja javne potpore integraciji Hrvatske u EU došao je na današnju kritičnu razinu, kada je broj onih koji su protiv članstva Hrvatske u EU podjednak, a u nekim momentima čak i veći od broja onih koji su za članstvo.
Several explanations for the downward trends in public support in Croatia for EU accession have been tendered at various levels of abstraction, which can be more or less subsumed under the approaches that are met in the relevant professional literature.
U javnosti se spekulira s nekoliko objašnjenja negativnih trendova javne potpore ulasku u EU na različitoj razini apstrakcije, a koji se više-manje mogu svesti pod pristupe koji se susreću u relevantnoj stručnoj literaturi.
Rachel Cichowski (2000) says that in the literature that deals with the first three waves of enlargement (finishing with the entry of Austria, Finland and Sweden in 1995) it is possible to identify three approaches to an explanation of public support for the integration of a country into the EU: utilitarian, valued-based and economic and political issue-based.
Rachel Cichowski (2000) navodi da se u literaturi koja se bavila s prva tri vala proširenja EU (zaključno s ulaskom Austrije, Finske i Švedske 1995) mogu prepoznati tri pristupa objašnjenju javne potpore integraciji zemlje u EU: utilitarno i vrijednosno objašnjenje te objašnjenje sa stajališta političke ekonomije.
The utilitarian explanation is based on the hypothesis that the individual attitude to European integration stems from a profit and loss analysis vis-a-vis quality of life.
Utilitarno se objašnjenje temelji na pretpostavci da individualni odnos prema europskim integracijama proizlazi iz analize dobiti i gubitaka u smislu kvalitete života.
The value-based explanation assumes that certain value orientations, such as post-materialist values (Inglehart, 1970) are more “fertile ground” for the acceptance of integration processes than other value orientations.
Vrijednosno objašnjenje podrazumijeva da su određene vrijednosne orijentacije, kao što su postmaterijalističke vrijednosti (Inglehart, 1970), “pogodnije tlo” za prihvaćanje integracijskih procesa od drugih vrijednosnih orijentacija.
The third explanation is based on the assumption that a positive macroeconomic situation and positive trends have a positive effect on the assessment of the processes that brought them about and hence it is possible accordingly to explicate the pro or contra views of citizens to European integration.
Treće se objašnjenje temelji na pretpostavci da pozitivna makroekonomska situacija i trendovi pozitivno utječu na ocjenu procesa koji su doveli do njih pa bi se time mogao objasniti i pozitivan ili negativan odnos građana prema europskim integracijama.
Political reasons are also to be added to this list of reasons for support or lack of support for European integration, such as the relation between national and supranational institutions, and the theory of social capital.
Toj listi razloga javne (ne)potpore europskim integracijama pridodaju se još i politički razlozi, kao što je odnos između nacionalnih i supranacionalnih institucija, te teorija društvenog kapitala.
A political explanation appears in several sub-versions.
Političko objašnjenje ima nekoliko podvarijanti.
Sanchez-Cuenca (2000) suggests that the level of trust in national institutions is in inverse proportion to trust in supranational institutions and hence to the level of support for accession to the EU.
Sanchez-Cuenca (2000) sugerira da je razina povjerenja u nacionalne institucije obrnuto proporcionalna povjerenju u supranacionalne institucije, pa time i razini potpore ulasku u EU.
According to this explanation, citizens look for some institutional authority that is capable of settling their problems.
Prema tom objašnjenju građani su u potrazi za institucionalnom instancom koja će moći rješavati njihove probleme.
If domestic institutions are capable of this, supranational institutions are not necessary, and conversely, when national institutions do not perform their functions at a satisfactory level, hope is channelled towards the European institutions.
Ako to mogu činiti domaće institucije, tada supranacionalne institucije nisu potrebne, i obrnuto, kada nacionalne institucije ne obavljaju svoje funkcije na zadovoljavajućoj razini, nada se usmjerava prema europskim institucijama.
Anderson (1998) suggests three types of political explanation that correlate citizen views about domestic political institutions and actors and views about European integration.
Anderson (1998) sugerira tri tipa političkog objašnjenja, koji također dovode u vezu stavove građana o domaćim političkim institucijama i akterima te stavove građana o europskim integracijama.
The first type of argument suggests an opposite correlation between trust in national and supranational institutions than that found in Sanchez-Cuenca (2000), which means that it is proportional.
Prvi tip argumenta sugerira odnos između povjerenja u nacionalne i nadnacionalne institucije suprotan onome u Sanchez-Cuenca (2000), što znači da je on proporcionalan.
This is backed up with the proposition that citizens use their own government and national institutions as a proxy or example or model via which they make judgements concerning supranational institutions concerning which they have far less knowledge and information.
To se argumentira tezom da se građani koriste vlastitom državom i nacionalnom institucijom kao proxyjem, odnosno primjerom ili modelom putem kojega donose sud o nadnacionalnim institucijama o kojima imaju znatno manje informacija i znanja.
The fact that two authors give diametrically opposite explanations of the ways in which perception of national institutions affect attitudes about the EU can be explained by the diversity of the contexts with which they are concerned.
Činjenica da dva autora daju suprotno objašnjenje načina na koji percepcija nacionalnih institucija utječe na stavove o EU može biti protumačena različitošću konteksta kojima se bave.
Anderson is mainly concerned with the older members and Sanchez-Cuenca with the transition countries, in which the EU is seen as an ideal as compared with the young and undeveloped national institutions.
Anderson se primarno bavi starim članicama, a Sanchez-Cuenca tranzicijskim zemljama u kojima se EU nadaje kao ideal u odnosu prema mladim i neizgrađenim nacionalnim institucijama.
Anderson's second proposition implies the existence of a directly proportional link between trust in the domestic government and support for European unity.
Drugi Andersonov argument podrazumijeva postojanje direktne proporcionalne veze između povjerenja u domaću vladu i potpore europskim integracijama.
This can be explained by the fact that those mainly spearheading European integration are officials of the governments of the member countries (and candidates) and trust in them as domestic political actors is projected onto trust in the processes of European integration that they are heading.
To se objašnjava činjenicom da su glavni nositelji europskih integracija dužnosnici vlada zemalja članica (i kandidata), pa se povjerenje u njih kao domaće političke aktere projicira i na povjerenje u proces europskih integracija koji vode.
The third argument links support for traditional political parties as compared with new parties that appear on the political scene as an expression of resistance to the policies that are implemented by the traditional parties, and views about European integration.
Treći argument povezuje potporu tradicionalnim političkim strankama kao suprotnost potpori novim strankama koje se pojavljuju na političkoj sceni kao izraz otpora politici što je vode tradicionalne političke stranke sa stavom o europskim integracijama.
This hypothesis posits that electors who support traditional political parties support the processes of European integration to a greater extent because it is these parties that are heading the process.
Naime, pretpostavlja se da birači koji podržavaju tradicionalne političke stranke više podržavaju i procese europskih integracija jer upravo te stranke vode taj proces.
An explanation based on the concept of social capital implies that individuals who have greater social capital and are more open to cooperation and association in everyday life will also more easily accept the idea of European integration (Rimac and Štulhofer, 2003).
Objašnjenje utemeljeno na konceptu društvenog kapitala podrazumijeva da pojedinci koji posjeduju veći društveni kapital i otvoreniji su kooperaciji i udruživanju u svakodnevnom životu lakše prihvaćaju ideju europskih integracija (Rimac i Štulhofer, 2003).
All these approaches certainly explain part of the whole process of attitude formation among citizens concerning European integration, but they are not all equally applicable to the understanding of the sudden changes in the views of citizens about the entry of a country into the EU.
Svi navedeni pristupi zasigurno objašnjavaju dio cjelokupnog procesa formiranja stavova građana o europskim integracijama, no nisu svi jednako primjenjivi za razumijevanje naglih promjena stavova građana o ulasku neke zemlje u EU.
Explanations that are based on long-term and relatively recalcitrant characteristics, such as value orientations or quantity of social capital, can be employed with difficulty to explain the sudden fall of public support for Croatian accession to the EU of some 30-40%.
Objašnjenja koja se temelje na dugoročnim i teže promjenjivim obilježjima kao što su vrijednosne orijentacije ili količina društvenog kapitala teško mogu biti primijenjene na objašnjenje pada javne potpore hrvatskom ulasku u EU za 30-40%.
These explanations would have to posit the occurrence of earthshaking social changes that in a relatively short period of time have altered value orientations and the amount of social capital.
Ta bi objašnjenja morala podrazumijevati da je došlo do tektonskih društvenih promjena koje su u relativno kratkom razdoblju promijenile vrijednosne orijentacije i količinu društvenog kapitala.