natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is thus necessary to examine whether the terms in question intrinsically form part of the obligations that define the contract, with the result that, in the absence of such terms, the contract would lose one of its fundamental characteristics, or even could not be performed on the basis of the remaining contractual stipulations.
Stoga valja ispitati čine li predmetne odredbe nerazdvojiv sastojak činidaba koje definiraju ugovor na način da bi ugovor, kada one ne bi postojale, izgubio temeljnu značajku ili da čak više ne bi mogao nastaviti vrijediti na temelju preostalih ugovornih odredaba.
In that context, Advocate General Wahl takes the view that, in the case of a contract specifically denominated in foreign currency (such as that at issue in the present case), the terms determining the applicable rates of exchange , like those relating to the provision of the capital and the payment of interest, form part of the main subject-matter of the contract .
U tom kontekstu, nezavisni odvjetnik Wahl smatra da u slučaju ugovora koji je specifično formuliran u stranoj valuti (kao što je to slučaj u ovom predmetu) odredbe koje određuju primjenjivi tečaj, poput onih koje se odnose na isplate glavnice i plaćanja kamata, čine glavni predmet ugovora.
They constitute one of the essential components of the mechanism of a loan in foreign currency since, in the absence of those terms, performance of the contract would be impossible.
One su, naime, jedan od bitnih sastojaka mehanizma kreditiranja u stranoj valuti jer bi njihovo nepostojanje učinilo izvršenje ugovora nemogućim
Second, as regards the issue of whether those terms were drafted in plain intelligible language, the Advocate General is of the opinion that the examination of that criterion should not be limited purely to the words in which those terms are drafted.
Kao drugo, kad je riječ o pitanju jesu li odredbe sastavljene jasno i razumljivo, nezavisni odvjetnik smatra da se ispitivanje tog kriterija ne bi smjelo ograničiti na aspekt samog sastavljanja odredbi.
The plain and intelligible character of a contractual term must ensure that the consumer has information on the basis of which he will be able to assess the advantages and disadvantages of concluding the contract and the risks involved in the transaction.
Naime, jasnoća i razumljivost ugovorne odredbe trebaju omogućiti potrošaču da raspolaže informacijama pomoću kojih može procijeniti prednosti i nedostatke sklapanja ugovora i rizike s kojima se može susresti u toj operaciji.
Consequently the consumer must understand not only the content of a term, but also the related obligations and rights .
Potrošač stoga mora dobro shvatiti ne samo sadržaj odredbe već i obveze i prava koje ona podrazumijeva.
So far as concerns the loan contract in question here, Advocate General Wahl takes the view that the contractual stipulations relating to the rate of exchange applicable to the advancement and to the repayment of the loan respectively appear to have been set out in plain language.
Što se tiče predmetnog ugovora o kreditu, nezavisni odvjetnik Wahl smatra da se ugovorne odredbe koje se tiču tečaja primjenjivog na isplatu i otplatu kredita čine jasno formulirane.
He nevertheless considers that there may be doubts as to whether the consumer was in a position to understand that he would be subject to additional expense stemming from the difference between the selling price for the foreign currency and the buying price for that currency .
On međutim napominje da one mogu izazvati sumnje u vezi s pitanjem je li potrošač bio u mogućnosti shvatiti da je izložen dodatnom trošku zbog činjenice da postoji razlika između prodajnog tečaja strane valute i kupovnog tečaja te iste valute.
In that regard, it is, in Mr Wahl’s view, for the Hungarian Kúria to answer that question in the light of the objective information available when the contract was concluded.
U tom pogledu N. Wahl smatra da je na Kúriji da odgovori na to pitanje uzimajući u obzir objektivne informacije koje su bile dostupne u vrijeme sklapanja ugovora.
Lastly, the Advocate General takes the view that, where the deletion of an unfair term would make performance of the contract impossible, as in the present case, the Directive does not preclude the national court from replacing the term at issue with a supplementary provision of national law , where such a replacement is possible under national law.
Na kraju, nezavisni odvjetnik drži da se u slučaju kada bi brisanje nepoštene odredbe učinilo, kao u ovom slučaju, ugovor neizvršivim, Direktiva ne protivi tome da nacionalni sud zamijeni spornu klauzulu dispozitivnom odredbom nacionalnog prava, kad je takva zamjena moguća sukladno nacionalnom pravu.
Such an approach makes it possible to attain the Directive’s objective, which consists, inter alia, in restoring a balance between the parties while preserving, as far as possible, the validity of the contract as a whole.
Naime takav pristup omogućava postizanje cilja Direktive, koji se sastoji ponajprije u tome da se ponovno uspostavi ravnoteža među strankama istodobno održavajući, koliko je to moguće, valjanost cjelokupnog ugovora.
If such a replacement were not permitted and the court were required to annul the contract, the deterrent effect of the penalty of invalidity and the objective of consumer protection could be jeopardised.
Ako takva zamjena ne bi bila dopuštena i ako bi sudac bio obvezan poništiti ugovor, odvraćajući karakter sankcije ništetnosti kao i cilj zaštite potrošača mogao bi biti ugrožen.
In the present case, the effect of such an annulment would be to render due the full amount of the balance of the loan.
U ovom slučaju takvo bi poništenje imalo za posljedicu zahtjev za povrat cijelog preostalog dijela dužne svote.
That, however, is liable to be beyond the consumer’s financial capacities and, therefore, to penalise the consumer rather than the lender, who, in the light of that consequence, might not be encouraged to avoid including such terms in its contracts.
Ali to bi moglo nadići financijske mogućnosti potrošača, pa bi time više bio kažnjen on nego davatelj kredita koji, s obzirom na tu posljedicu, ne bi bio motiviran da ne uključuje takve odredbe u svoje ugovore.
NOTE: The Advocate General’s Opinion is not binding on the Court of Justice.
NAPOMENA: Sud nije vezan mišljenjem nezavisnog odvjetnika.
Pictures of the delivery of the Opinion are available from " Europe by Satellite " (+32) 2 2964106
Snimke iznošenja mišljenja nalaze se na „ Europe by Satellite ” (+32) 2 2964106
Council Directive 93/13/EEC of 5 April 1993 on unfair terms in consumer contracts (OJ 1993 L 95, p.
Direktiva Vijeća od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, str.
29).
24.)
Luxembourg, 13 February 2014
U Luxembourgu, 13. veljače 2014.
Judgment in Case C-367/12
Presuda u predmetu C-367/12
Susanne Sokoll-Seebacher
Susanne Sokoll-Seebacher
Demographic criteria applied in Austria in relation to the opening of new pharmacies are incompatible with the freedom of establishment
Demografski kriteriji koji se primjenjuju u Austriji za osnivanje novih ljekarni nisu u skladu sa slobodom poslovnog nastana
By not allowing derogations to take account of particular local conditions, those criteria do not respect the requirement of consistency
Zbog toga što ne dopuštaju odstupanja kako bi se u obzir uzeli lokalni uvjeti, ti kriteriji ne poštuju zahtjev dosljednosti
In Austria, opening a new pharmacy requires a prior authorisation which is subject to the existence of a ‘need’.
U Austriji, za osnivanje nove ljekarne potrebno je prethodno odobrenje koje ovisi o postojanju „potrebe“.
No need exists where opening a new pharmacy would result in a reduction of the customer base of an existing pharmacy below a certain threshold.
Ta potreba ne postoji ako osnivanje nove ljekarne za učinak ima smanjenje potrošača postojeće ljekarne ispod određenog praga.
Mrs Sokoll-Seebacher, who wanted to open a pharmacy in Pinsdorf, had her request for authorisation rejected, on the ground that no need existed within that municipality.
Zahtjev za osnivanje ljekarne u Pinsdorfu S. Sokoll-Seebacher odbijen je s uz obrazloženje da takva potreba ne postoji na području te općine.
According to an expert’s report from the Austrian Chamber of Pharmacists, opening a pharmacy in Pinsdorf would have resulted in the number of people potentially served by a neighbouring pharmacy (located in the municipality of Altmünster) falling well below the threshold of 5 500 people.
Iz stručnog mišljenja Austrijske ljekarničke komore proizlazi da bi osnivanje ljekarne u Pinsdorfu imalo za učinak da se potencijal opskrbe susjedne ljekarne (koja se nalazi u općini Altmünster) smanji znatno ispod praga od 5.500 osoba.
Mrs Sokoll-Seebacher argues that that expert’s report did not take into account the future removal of the existing direct road link between Pinsdorf and Altmünster.
S. Sokoll-Seebacher prigovara da to stručno mišljenje nije uzelo u obzir skorašnje ukidanje izravne cestovne povezanosti koja postoji između Pinsdorfa i Altmünstera.
Moreover, Mrs Sokoll-Seebacher contends that the former operator of the Altmünster pharmacy was perfectly aware, when opening the pharmacy, that the figure of 5 500 people would never be reached.
Osim toga, S. Sokoll-Seebacher tvrdi da je nekadašnja upraviteljica ljekarne Altmünster bila potpuno svjesna toga da nikad neće doseći broj od 5.500 osoba kad je osnivala ljekarnu.
Mrs Sokoll-Seebacher brought an action before an Austrian administrative court, which has sought a ruling from the Court of Justice as to whether EU law (in particular, the freedom of establishment and the freedom to conduct a business in the Charter of Fundamental Rights of the European Union) precludes such national legislation.
Austrijski upravni sud, pred kojim je S. Sokoll-Seebacher pokrenula postupak, pita Sud jesu li pravu Unije (osobito slobodi poslovnog nastana i slobodi poduzetništva iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima) protivni takvi nacionalni propisi.
The Court observes at the outset that, even if the proceedings do not have any cross-border element, the legislation at issue is capable of falling within the scope of the freedom of establishment, since it is not inconceivable that it may also apply to nationals of other Member States who wish to move to Austria to set up a pharmacy there.
Sud najprije primjećuje da se, iako spor nema nikakvo prekogranično obilježje, predmetni propisi mogu odnositi na slobodu poslovnog nastana, s obzirom na to da nije isključeno da se mogu primjenjivati također i na državljane drugih država članica koji se žele nastaniti u Austriji kako bi tamo gospodarski iskorištavali ljekarnu.
Moreover, it is possible that national law may require that a domestic national be granted the same rights as those which a national of another Member State would derive from EU law in the same situation.
Osim toga, nije isključeno da nacionalno pravo može nametnuti da se državljaninu te države omogući uživanje istih prava koja bi državljanin druge države članice izveo iz prava Unije u istoj situaciji.
The Court concludes from this that the legislation at issue should be assessed with regard to the freedom of establishment alone.
Iz toga Sud zaključuje da predmetne propise treba razmotriti samo s obzirom na tu slobodu.
The Court considers, moreover, that, by applying the criterion relating to the number of ‘people remaining to be served’, equal and adequate access may not be guaranteed in Austria for certain people living in rural and isolated regions outside the existing pharmacies’ areas of supply (in particular for people with reduced mobility).
Sud nadalje smatra, da postoji opasnost da na temelju primjene kriterija broja „osoba koje treba nadalje opskrbljivati“ neće biti osiguran jednak i odgovarajući pristup ljekarničkim uslugama u Austriji određenim osobama koje prebivaju u ruralnim i izoliranim regijama koje se nalaze izvan područja opskrbe postojećih ljekarni (kao osobito osobe sa smanjenom pokretljivošću).
By not allowing the competent authorities to depart from that rigid limit to take account of particular local conditions, the Austrian legislation does not respect the requirement of EU law that the desired objective be achieved in a consistent manner.
Ne dopuštajući nacionalnim nadležnim tijelima da odstupe od tog strogog ograničenja kako bi se u obzir uzeli lokalni uvjeti, austrijski propisi ne zadovoljavaju zahtjev prava Unije, prema kojem se zadani cilj treba ostvarivati na dosljedan način.
Judgment in Case C‑466/12
Presuda u predmetu C-466/12
Nils Svensson and Others v Retriever Sverige AB
Nils Svensson i dr. protiv Retriever Sverige AB
The owner of a website may, without the authorisation of the copyright holders, redirect internet users, via hyperlinks, to protected works available on a freely accessible basis on another site
Vlasnik internetske stranice može, bez ovlašte nja nositelja autorskih prava, uputiti, putem hiperpoveznica, na zaštićena djela kojima se može slobodno pristupiti na drugoj stranici
Press articles written by several Swedish journalists were published on a freely accessible basis on the website of the Göteborgs-Posten .
Novinski članci kojih su autori nekolicina švedskih novinara objavljeni su, uz slobodan pristup, na internetskoj stranici novinâ Göteborgs-Posten.
Retriever Sverige did not, however, ask the journalists concerned for authorisation to establish hyperlinks to the articles published on the site of the Göteborgs-Posten .
Društvo Retriever Sverige nije pritom zatražilo od tih novinara ovlaštenje za stavljanje hiperpoveznicâ koje vode do članaka koji su objavljeni na internetskoj stranici novina Göteborgs-Posten.
The Svea hovrätt (Svea Court of Appeal, Sweden) brought the matter before the Court of Justice to ascertain whether the provision of such links constitutes an act of communication to the public within the meaning of EU law 1 .
Svea hovrätt (žalbeni sud iz Sveae, Švedska) je pokrenuo postupak pred Sudom s ciljem da sazna predstavlja li davanje popisa takvih poveznica radnju priopćavanja javnosti u smislu prava Unije 1.
If so, the establishment of hyperlinks would not be possible without the authorisation of the copyright holders.
U slučaju da je odgovor potvrdan, stavljanje hiperpoveznicâ ne bi bilo moguće bez ovlaštenja nositelja autorskih prava.
EU law provides that authors have the exclusive right to authorise or prohibit any communication to the public of their works.
Doista, pravo Unije propisuje da autori imaju isključivo pravo davanja ovlaštenja ili zabrane svakog priopćavanja javnosti njihovih djela.
In addition, the potential users of the site operated by Retriever Sverige can be regarded as a public , since their number is indeterminate and fairly large.
Uz to se potencijalni korisnici stranice koju uređuje društvo Retriever Sverige mogu smatrati javnošću, uzimajući u obzir da je njihov broj neodređen i dosta velik.
According to the Court, there is no such ‘new public’ in the case of the site operated by Retriever Sverige.
Prema mišljenju Suda, ne radi se o jednoj takvoj „novoj javnosti“ u slučaju kada stranicu iskorištava društvo Retriever Sverige.
The Court concludes from this that the owner of a website, such as that of Retriever Sverige, may, without the authorisation of the copyright holders, redirect internet users, via hyperlinks, to protected works available on a freely accessible basis on another site.
Sud iz navedenog zaključuje da vlasnik internetske stranice poput društva Retriever Sverige može bez ovlaštenja nositelja autorskih prava uputiti, putem hiperpoveznicâ, na zaštićena djelâ kojima se može slobodno pristupiti na nekoj drugoj stranici.
Lastly, the Court states that the Member States do not have the right to give wider protection to copyright holders by broadening the concept of ‘communication to the public’.
Na posljetku je Sud presudio da države članice nemaju pravo šire zaštiti nositelje autorskog prava na način da prošire pojam „priopćavanja javnosti“.
That would have the effect of creating legislative differences and, accordingly, legal uncertainty, when the directive at issue is specifically intended to remedy those problems.
Naime, navedeno bi dovelo do stvaranja pravnih neusklađenosti i time pravne nesigurnosti dok je cilj predmetne direktive ponajprije otklanjanje tih problema .
D irective 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society (OJ 2001 L 167, p.
Direktiva 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (SL L 167, str.
10).
119).
Luxembourg, 27 February 2014
U Luxembourgu, 27. veljače 2014.
Judgment in Case C‑79/13
Presuda u predmetu C-79/13
Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers v Selver Saciri and Others
Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers / Selver Saciri e.a.
The financial allowances granted to asylum seekers must enable them to find, if necessary, accommodation on the private rental market
Financijska pomoć koja se dodjeljuje tražiteljima azila mora im omogućiti, prema potrebi, nalaženje stanovanja na privatnom tržištu najma stanova
On 11 October 2010, the Saciri family applied for asylum in Belgium.
Obitelj Saciri podnijela je 11. listopada 2010. zahtjev za azil u Belgiji.
On the same day, the Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers (‘Fedasil’) informed the Saciri family that it was unable to provide reception and directed it to the Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (Diest public centre for social welfare; ‘the OCMW’).
Istoga dana, savezna agencija za prihvat tražitelja azila („Fedasil“) obavijestila je obitelj Saciri o nemogućnosti određivanja tijela za prihvat te ih je uputila javnom centru za socijalnu djelatnost („JCSD“).
Having been unable to find housing, the Saciri family turned to the private rental market.
S obzirom da nije mogla dobiti smještaj, obitelj Saciri okrenula se privatnom tržištu najma stanova.
Being unable to pay the rent, it lodged an application for financial aid with the OCMW, which was rejected on the ground that the Saciri family ought to have stayed in a reception facility managed by Fedasil.
Zbog nemogućnosti plaćanja stanarine, obitelj Saciri podnijela je zahtjev JCSD-u za novčanu pomoć, koji je odbačen iz razloga što se na obitelj Saciri odnose tijela za prihvat kojima upravlja Fedasil .
The Belgian courts then (on 21 January 2011) ordered Fedasil to offer reception facilities to the Saciri family and to pay it a sum of almost €3 000 for the three months during which it was not possible for Fedasil to house the family.
Zatim je belgijski sud naložio Fedasilu dodjeljivanje smještaja obitelji Saciri (21. siječnja 2011.) i plaćanja iznosa od oko 3 000 eura za tri mjeseca tijekom kojih nisu bili smješteni preko Fedasila.
An EU directive 1 provides that, where housing (amongst other material reception conditions) is not provided in kind, it must be provided in the form of financial allowances or vouchers.
Naime direktiva Unije1 određuje da kada stanovanje (između drugih materijalnih uvjeta prihvata) nije osigurano u naravi ono mora biti osigurano kroz novčanu pomoć ili bonove.
With regard to the period during which the Saciri family was given neither housing in kind nor a financial allowance sufficient to pay its rent (October 2010 to January 2011), Fedasil and the Saciri family appealed to the Arbeidshof te Brussel (Brussels Higher Labour Court, Belgium).
U vezi razdoblja tijekom kojega obitelj Saciri nije imala osigurano stanovanje ni u naravi ni novčanu pomoć dovoljnu za plaćanje najma stana (od listopada 2010. do siječnja 2011.) i Fedasil i obitelj Saciri podnijeli su žalbu pred ’Arbeidshof te Brussel (sud za radnopravne sporove Bruxelles, Belgija).
That court has therefore referred a number of questions to the Court of Justice.
Taj sud uputio je Sudu nekoliko pitanja.
In that regard, the Court recalls that the period during which the material reception conditions must be provided is to begin when the asylum seeker applies for asylum, as is apparent from the terms, general scheme and purpose of the directive.
U vezi s time sud podsjeća da razdoblje tijekom kojega materijalni uvjeti prihvata moraju biti osigurani počinje od podnošenja zahtjeva za azil, kao što to proizlazi iz teksta, opće strukture i cilja direktive.
The referring court also asks whether, where the accommodation facilities for asylum seekers are overloaded, the Member States may refer the asylum seekers to bodies within the general public assistance system.
Sud koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku isto tako pita da li u slučaju popunjenosti tijela za smještaj države članice mogu tražitelje azila uputiti na odgovarajući opći javni sustav za pomoć.
In other words, overloading of the reception networks is not a justification for any derogation from meeting those standards.
Drugim riječima, popunjenost mreža za smještaj ne može opravdati bilo kakvu iznimku od poštovanja ovih normi.
Council Directive 2003/9/EC of 27 January 2003 laying down minimum standards for the reception of asylum seekers (OJ 2003 L 31, p.
Direktiva 2003/9/EZ Vijeća, od 27. siječnja 2003. o uvođenju minimalnih standarda za prihvat podnositelja prava na azil (SL L 31, str.
18).
29.).
Judgment in Case C‑588/12
Presuda u predmetu C-588/12
Where a worker is unlawfully dismissed during part-time parental leave, the fixed-sum protective award to which a full-time worker is entitled must be calculated on the basis of full-time salary
U slučaju nezakonitog otkaza tijekom trajanja roditeljskog dopusta s radom u skraćenom radnom vremenu, fiksna zaštitna naknada na koju radnik zaposlen na puno radno vrijeme ima pravo mora se računati na temelju plaće za puno radno vrijeme
A calculation based on part-time salary makes nugatory much of the protective system established by EU law and affects the rights acquired by the worker
Izračun na temelju plaće za skraćeno radno vrijeme oduzeo bi velik dio bitnog sadržaja sustava zaštite uspostavljenog pravom Unije te bi doveo u pitanje stečena prava radnika
The Belgian transposing law states that any employer who terminates an employment contract when there is no compelling or sufficient reason to do so is required to pay the worker fixed-sum protective compensation equal to six months’ salary.
Belgijski provedbeni propis određuje da svaki poslodavac koji otkaže ugovor o radu bez teške povrede ili dovoljno opravdanog razloga mora radniku platiti fiksnu zaštitnu naknadu u iznosu šest mjesečnih plaća.
Ms Rogiers worked in Belgium as a full-time employee of the company Lyreco under an employment contract of indefinite duration.
Sophie Rogiers, zaposlena na puno radno vrijeme, radila je za društvo Lyreco na temelju ugovora o radu na neodređeno vrijeme.
Ms Rogiers took maternity leave in 2009 which she extended by half-time parental leave of four months.
Nakon što je ostala trudna, S. Rogiers otišla je 2009. na rodiljni dopust koji je produžila roditeljskim dopustom na pola radnog vremena u trajanju od četiri mjeseca.
At the beginning of the parental leave, Lyreco terminated Ms Rogiers’ employment contract with a notice period of five months.
Od samog početka roditeljskog dopusta, Lyreco je otkazao ugovor o radu S. Rogiers s otkaznim rokom od pet mjeseci.
The Belgian court ordered Lyreco to pay a fixed-sum protective award because there was no compelling or sufficient reason justifying unilateral termination of the employment contract during parental leave.
Belgijski sud naložio je Lyrecu plaćanje fiksne zaštitne naknade jer nije bilo teške povrede ili dovoljno opravdanog razloga za jednostrani otkaz ugovora o radu tijekom roditeljskog dopusta.
As the Court had the opportunity to point out in a previous judgment 2 , such a method of calculation would be likely not to have a deterrent effect sufficient to prevent the unlawful dismissal of workers and would render null the protective system put in place by EU law.
Kako je Sud u jednoj prethodnoj presudi 2 istaknuo, takav način izračuna mogao bi dovesti do toga da to ne bi imalo dovoljan preventivan učinak kako bi se spriječilo nezakonito otkazivanje radnicima čime bi se oduzelo bitan sadržaj sustava zaštite uspostavljene pravom Unije.