natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Harmonised consumer price inflation
Usklađena stopa inflacije maloprodajnih cijena
A price performance that is sustainable and average inflation over one year before the examination not more than 1.5 percentage points above the rate of the three best-performing EU countries
Održiva razina stabilnosti cijena i prosječna stopa inflacije tijekom jedne godine prije ispitivanja koja ne prelazi za više od 1,5 postotnih bodova stopu inflacije triju država članica koje su ostvarile najbolje rezultate
Sound public finances
Zdravlje javnih financija
Government deficit and debt
Državni deficit i dug
Not under excessive deficit procedure at the time of examination
U trenutku ispitivanja nije u postupku u slučaju prekomjernog deficita
Exchange rate developments in ERM II
Kretanja tečajne stope u okviru mehanizma ERM II
Participation in the Exchange Rate Mechanism (ERM II) for two years without severe tensions
Sudjelovanje u europskom tečajnom mehanizmu tijekom dvije godine (ERM II) bez ozbiljnijih napetosti
Durability of convergence
Trajnost konvergencije
Long-term interest rate
Dugoročne kamatne stope
Not more than two percentage points above the rate of the three best-performing EU countries in terms of price stability over one year before the examination
Ne više od dva postotna boda iznad stope triju država članica koje su ostvarile najbolje rezultate u odnosu na stabilnost cijena tijekom jedne godine prije ispitivanja
The Treaty also calls for an examination of other factors relevant to economic integration and convergence.
Ugovorom se osim toga zahtijeva da se ispitaju i drugi čimbenici relevantni za gospodarsku integraciju i konvergenciju.
These additional factors include the integration of markets and the development of the balance of payments.
Ta tri dodatna čimbenika uključuju integraciju tržišta i razvoj platne bilance.
The assessment of additional factors is seen as an important indication of whether the integration of a Member State into the euro area would proceed smoothly.
Ocjena dodatnih čimbenika važan je pokazatelj na temelju kojega se može zaključiti hoće li integracija države članice u europodručje teći bez teškoća.
What is ERM II?
Što je ERM II?
The Exchange Rate Mechanism (ERM II) was set up on 1 January 1999 as a successor to the original ERM to ensure that exchange rate fluctuations between the euro and other EU currencies do not disrupt economic stability within the single market, and to help non euro-area countries prepare themselves for participation in the euro area.
Europski tečajni mehanizam (ERM II) uspostavljen je 1. siječnja 1999. kao slijednik prvotnog ERM-a kako bi se osiguralo da fluktuacije deviznog tečaja između eura i drugih valuta Unije ne narušavaju gospodarsku stabilnost na jedinstvenom tržištu te kako bi se pomoglo državama koje nisu članice europodručja u njihovim pripremama za sudjelovanje u europodručju.
The convergence criterion on exchange rate stability requires participation in ERM II.
Konvergencijskim kriterijem u pogledu stabilnosti deviznog tečaja zahtijeva se sudjelovanje u mehanizmu ERM II.
Participation in ERM II is voluntary although, as one of the convergence criteria for entry to the euro area, a country must participate in the mechanism without severe tensions for at least two years before it can qualify to adopt the euro.
Sudjelovanje u mehanizmu ERM II dobrovoljno je, ali država članica koja želi uvesti euro mora, kao jedan od konvergencijskih kriterija za pristupanje europodručju, sudjelovati u mehanizmu bez ozbiljnijih napetosti barem dvije godine.
What is the process for joining once the Member State meets all the necessary criteria?
Kako izgleda postupak pristupanja nakon što država članica ispuni sve potrebne kriterije?
Based on the Convergence report, the Commission submits a proposal to the ECOFIN Council which – having consulted the European Parliament, and after discussion among the Heads of State or Government – decides whether the country fulfils the necessary conditions and may adopt the euro.
Komisija na temelju izvješća o konvergenciji podnosi prijedlog Vijeću ECOFIN koje, nakon savjetovanja s Europskim parlamentom te nakon rasprave među šefovima država i vlada, odlučuje ispunjava li ta država tražene uvjete za uvođenje eura.
If the decision is favourable, the ECOFIN Council takes the necessary legal steps and – based on a Commission proposal, having consulted the ECB – adopts the conversion rate at which the national currency will be replaced by the euro, which thereby becomes irrevocably fixed.
U slučaju pozitivne odluke Vijeće ECOFIN poduzima potrebne pravne korake i na temelju prijedloga Komisije, po savjetovanju s ESB-om, donosi konverzijski tečaj prema kojem će se nacionalna valuta zamijeniti eurom, koji se time neopozivo utvrđuje.
Which of the countries that joined the EU in 2004 or 2007 have already adopted the euro?
Koje su države članice koje su pristupile Uniji 2004. ili 2007. već uvele euro?
So far, seven of the 12 Member States that joined the EU in 2004 or 2007 have already adopted the euro.
Dosada je sedam od 12 država članica koje su pristupile Uniji 2004. i 2007. već uvelo euro.
Slovenia did so in 2007, Cyprus and Malta in 2008, Slovakia in 2009, Estonia in 2011, Latvia in 2014 and Lithuania in 2015.
Slovenija je to učinila 2007., Cipar i Malta 2008., Slovačka 2009., Estonija 2011., Latvija 2014. i Litva 2015.
Currently, more than 338 million people in 19 EU Member States use the euro.
Trenutačno više od 338 milijuna ljudi u 19 država članica upotrebljava euro.
The euro area Member States are: Austria, Belgium, Cyprus, Estonia, Finland, France, Germany, Greece, Ireland, Italy, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Malta, the Netherlands, Portugal, Slovakia, Slovenia, and Spain.
Europodručju pripadaju sljedeće države članice: Austrija, Belgija, Cipar, Estonija, Finska, Francuska, Grčka, Irska, Italija, Latvija, Litva, Luksemburg, Malta, Nizozemska, Njemačka, Portugal, Slovačka, Slovenija i Španjolska.
Are Member States obliged to join the euro?
Imaju li države članice obvezu uvesti euro?
In principle, all Member States that do not have an opt-out clause (i.e.
Sve države članice koje nemaju klauzulu o izuzeću (tj.
United Kingdom and Denmark) have committed to adopt the euro once they fulfil the necessary conditions.
Ujedinjena Kraljevina i Danska) načelno su se obvezale uvesti euro nakon što ispune potrebne uvjete.
However, it is up to individual countries to calibrate their path towards the euro and no timetable is prescribed.
Međutim, svaka država članica može sama odrediti vlastiti put za uvođenje eura i ne postoji propisani vremenski raspored.
The Member States that joined the EU in 2004, 2007 and 2013, after the euro was launched, did not meet the conditions for entry to the euro area at the time of their accession.
Države članice koje su pristupile Uniji 2004., 2007. i 2013., nakon uvođenja eura kao zajedničke valute, nisu u trenutku pristupanja Uniji ispunjavale uvjete za ulazak u europodručje.
Therefore, their Treaties of Accession allow them time to make the necessary adjustments.
Stoga im je ugovorima o pristupanju ostavljeno vrijeme da izvrše potrebne prilagodbe.
How does the Commission support Member States on their way to join the euro area?
Kako Komisija podupire države članice na njihovu putu pristupanja europodručju?
The Commission supports Member States converging to join the euro area inter alia through technical support provided by the existing Structural Reform Support Service (SRSS).
Komisija podupire države članice u procesu konvergencije prije pristupanja europodručju među ostalim u obliku tehničke potpore koju pruža postojeća Služba za potporu strukturnim reformama.
As part of its proposals to deepen Europe's Economic and Monetary Union, for 2018-2020, the Commission proposed to set up a dedicated work stream within the Structural Reform Support Programme (SRSP) to provide technical support, upon request, to non-euro area Member States wishing to join the euro area.
Komisija je kao dio svojih prijedloga za produbljenje europske ekonomske i monetarne unije za razdoblje 2018. – 2020. predložila uspostavu posebnog postupka u okviru Programa potpore strukturnim reformama u okviru kojega bi se državama članicama koje žele pristupiti europodručju pružala tehnička pomoć na zahtjev.
As part of its Multiannual Financial Framework (MFF) proposal, for the period post 2020, the Commission has announced its intention to propose a dedicated Convergence Facility.
Komisija je u okviru svojeg prijedloga višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje nakon 2020. najavila da namjerava predložiti poseban instrument za konvergenciju.
In the post-2020 period, the Convergence Facility will provide dedicated financial and technical support to Member States which have taken demonstrable steps towards adopting the single currency within a given timeframe.
Instrumentom za konvergenciju u razdoblju nakon 2020. pružat će se posebna financijska i tehnička potpora državama članicama koje dokažu da su poduzele korake prema uvođenju jedinstvene valute u određenom roku.
The aim is to support the implementation of reforms targeted to help prepare for successful participation in the euro area.
Na taj se način želi poduprijeti provedba reformi kojima se države članice pripremaju za uspješno sudjelovanje u europodručju.
It does not affect the criteria in place for accession to the euro area, but will facilitate practical preparation and convergence, based on a specific process of commitment and partnership.
To ne utječe na primjenjive kriterije za pristupanje europodručju, ali olakšava praktične pripreme i ostvarivanje konvergencije zahvaljujući posebnom procesu preuzimanja obveza i partnerstva.
What are the benefits of adopting the euro?
Koje su prednosti uvođenja eura?
The benefits of the euro are diverse and are felt on different scales, from individuals and businesses to whole economies.
Prednosti pristupanja europodručju raznovrsne su i očituju se na više razina, od razine pojedinaca i poduzeća do razine cijelog nacionalnog gospodarstva.
They include:
One obuhvaćaju:
- Stable prices: In the 1970s and 1980s many EU countries had very high inflation rates, some of 20% or more.
– stabilne cijene: Tijekom sedamdesetih i osamdesetih godina prošlog stoljeća mnoge države članice Unije imale su vrlo visoku stopu inflacije, neke čak 20 % ili više.
Inflation fell as they started preparing for the euro and, since its introduction, inflation has averaged less than 2% in the euro area.
Inflacija je pala kada su započele s pripremama za uvođenje eura, a od njegova uvođenja prosječna inflacija u europodručju iznosi manje od 2 %.
Price stability means that citizens' purchasing power and the value of their savings are better protected.
Stabilnost cijena znači bolju zaštitu kupovne moći i vrijednosti ušteđevine građana.
- A more transparent and competitive market: The euro brings price transparency to the single market.
– transparentnije i kompetitivnije tržište: Eurom se povećava transparentnost cijena na jedinstvenom tržištu.
Consumers can easily compare prices across borders and find the best price for a product or service.
Potrošači mogu lako usporediti cijene u više država i pronaći najbolju cijenu proizvoda ili usluge.
Greater price transparency also increases competition between shops and suppliers, keeping downward pressure on prices.
Većom transparentnošću cijena povećava se i tržišno natjecanje među trgovcima i dobavljačima, čime se povećava pritisak na snižavanje cijena.
- Lower travel costs: The cost of exchanging money at borders has disappeared in the euro area.
– niži troškovi putovanja: U europodručju nema troškova mijenjanja novca na granicama.
This makes it cheaper and easier to travel.
To putovanje čini jeftinijim i jednostavnijim.
- More cross-border trade: Within the euro area, there is no need for businesses to work in different currencies.
– intenzivnija prekogranična trgovinska razmjena: U europodručju poduzeća nemaju potrebu koristiti različite valute.
Before the euro, a company would need to take account of the risk of fluctuating exchange rates and currency exchange costs alone were estimated at €20 to €25 billion per year in the EU.
Prije uvođenja eura poduzeća su morala uzimati u obzir rizik tečajnih razlika te se procjenjuje da su samo troškovi konverzije u EU-u svake godine iznosili od 20 do 25 milijardi eura.
The lack of exchange risks or costs facilitates cross-border trade within the euro area.
U europodručju nema tečajnih rizika ni troškova mijenjanja novca, što olakšava prekograničnu trgovinu.
Not only can companies sell into a much larger ‘home market', but they can also more easily find new suppliers offering better services or lower costs.
Poduzeća sada mogu ne samo prodavati na mnogo većem „domaćem tržištu” već mogu i lakše pronaći nove dobavljače koji nude bolje usluge ili niže troškove.
- More international trade: The euro area is also a large and open trading bloc.
– intenzivnija međunarodna trgovinska razmjena: Europodručje je osim toga velik i otvoren trgovinski blok.
This makes doing business in euros an attractive proposition for other trading nations, which can access a large market using one currency.
To poslovanje u eurima čini privlačnim i za druge države koje sudjeluju u trgovinskoj razmjeni, koje imaju mogućnost pristupiti velikom tržištu s jedinstvenom valutom.
Euro area companies also benefit because they can export and import in the global economy using the euro.
I poduzeća u europodručju uživaju prednosti jer se eurom mogu koristiti pri izvozu i uvozu na globalnim tržištima.
This reduces the risk of losses caused by global currency fluctuations.
Time se smanjuje rizik gubitaka zbog fluktuacija globalnih valuta.
- Better access to capital: The euro gave a large boost to the integration of financial markets across the euro area.
– bolji pristup kapitalu: Euro je dao snažan poticaj integraciji financijskih tržišta diljem europodručja.
Capital flows more easily because exchange rate risks have disappeared.
Protok kapitala je lakši zahvaljujući nestanku tečajnih rizika.
This allows investors to move capital to those parts of the euro area where it can be used most effectively.
To ulagateljima omogućuje da svoj kapital prenesu u dijelove europodručja u kojima će se moći najučinkovitije iskoristiti.
Belonging to the euro area means much more than simply sharing a currency.
Pripadnost europodručju znači više od korištenja zajedničke valute.
It is about belonging to a community based on responsibility, solidarity and mutual benefits.
Znači pripadnost zajednici utemeljenoj na odgovornosti, solidarnosti i uzajamnim prednostima.
It should also be stressed that the benefits of the euro are not unconditional and depend on the Member State's capacity to operate smoothly inside the Economic and Monetary Union, based on sound policies.
Valja naglasiti i da prednosti eura nisu bezuvjetne i da ovise o sposobnosti države članice da dobro funkcionira unutar ekonomske i monetarne unije na temelju zdravih politika.
Thorough preparation for euro area membership is essential.
Temeljita priprema za članstvo u europodručju od ključne je važnosti.
What are the results of the Eurobarometer survey on attitudes in the non-euro area Member States covered by the Convergence Report?
Što pokazuju rezultati istraživanja Eurobarometra o raspoloženju u državama članicama izvan europodručja koje su obuhvaćene Izvješćem o konvergenciji?
According to a new Eurobarometer survey, published today, support for joining the euro in the non-euro area Member States covered by the Convergence Report is up 4 percentage points to 51% on last year's figure.
U skladu s danas objavljenim novim istraživanjem Eurobarametra potpora uvođenju eura u državama članicama izvan europodručja koje su obuhvaćene Izvješćem o konvergenciji porasla je u odnosu na prošlu godinu za 4 postotna boda na 51 %.
The full report looks at:
U izvješću se promatra sljedeće:
levels of knowledge about and experience of the euro among citizens in the seven countries covered by the survey;
razina znanja o euru i iskustvo eura među građanima u sedam država obuhvaćenih istraživanjem
citizens' feelings about how well they have been informed about the euro and their preferred information channels for learning more about it;
osjećaj građana o tome koliko su dobro obaviješteni o euru i informacijski kanal koji bi odabrali za dodatno informiranje o njemu
citizens' perceptions of, and support for, the single currency;
percepcija jedinstvene valute među građanima i njihova potpora toj valuti te
and their expectations about the adoption of the euro both for themselves and for their country, and the potential positive or negative consequences they foresee.
njihova očekivanja od uvođenja eura za njih same i za njihovu zemlju te moguće pozitivne i negativne posljedice koje predviđaju.
A Eurobarometer survey published in December 2017 showed that support for the euro amongst citizens in the euro area is at its highest level since 2004.
Istraživanje Eurobarometra objavljeno u prosincu 2017. pokazalo je da je potpora euru među građanima u europodručju na najvišoj razini od 2004.
Commission releases 2018 Convergence Report – press release
Komisija objavila Izvješće o konvergenciji 2018. – Priopćenje za tisak
Convergence Report 2018
Izvješće o konvergenciji 2018.
ECB Convergence Report 2018
Izvješće ESB-a o konvergenciji 2018.
MEMO/18/3827
MEMO/18/3827
Regional Development and Cohesion Policy beyond 2020: Questions and Answers
Regionalni razvoj i kohezijska politika nakon 2020.: Pitanja i odgovori
See IP/18/3885
Vidjeti IP/18/3885
A modernised Cohesion Policy, for all regions
Modernizirana kohezijska politika za sve regije
The Commission is proposing to modernise Cohesion Policy.
Komisija predlaže modernizaciju kohezijske politike.
The goal is to drive up economic and social convergence while helping regions harness fully globalisation and equipping them with the right tools for robust and lasting growth.
Cilj je potaknuti gospodarsku i socijalnu konvergenciju pomažući regijama da u potpunosti iskoriste globalizaciju te pružajući im prave alate za snažan i trajan rast.
All regions remain eligible for Cohesion Policy funding in Europe, still on the basis of three categories: less-developed, transition and more-developed regions.
Sve regije i dalje ispunjavaju uvjete za financiranje u okviru kohezijske politike u Europi na temelju tri kategorije: manje razvijene, tranzicijske i razvijenije regije.
What are the new investment priorities of Cohesion Policy?
Koji su novi investicijski prioriteti u okviru kohezijske politike?
From 11 'thematic objectives' in the 2014-2020 period, the new Cohesion Policy will now focus its resources on 5 policy objectives, where the EU is best placed to deliver:
Nakon 11 „tematskih ciljeva“ u razdoblju od 2014. do 2020., novom kohezijskom politikom sada će se resursi usmjeriti na pet ciljeva politike u kojima EU može najučinkovitije ostvarivati rezultate:
1) a Smarter Europe, through innovation, digitisation, economic transformation and support to small and medium-sized businesses;
1. pametniju Europu putem inovacija, digitalizacije, gospodarske preobrazbe i potpore malim i srednjim poduzećima;
2) a Greener, carbon free Europe, implementing the Paris Agreement and investing in energy transition, renewables and the fight against climate change;
2. zeleniju Europu bez ugljika u kojoj se provodi Pariški sporazum i ulaže u energetsku tranziciju, obnovljive izvore energije i borbu protiv klimatskih promjena;
3) a more Connected Europe, with strategic transport and digital networks;
3. povezaniju Europu sa strateškim prometnim i digitalnim mrežama;
The majority of European Regional Development Fund and Cohesion Fund investments will be geared towards the first two objectives: a Smarter Europe and a Greener Europe.
Većina ulaganja iz Europskog fonda za regionalni razvoj i Kohezijskog fonda usmjerit će se na prva dva cilja: pametniju Europu i zeleniju Europu.
Member States will invest 65% to 85% of their allocations under the two funds to these priorities, depending on their relative wealth.
Države članice uložit će 65 % do 85 % svojih sredstava u okviru ta dva fonda u te prioritete ovisno o njihovu relativnom bogatstvu.
The 'thematic concentration', i.e. the repartition of resources by policy objectives, will no longer take place at regional level, but at national level.
„Tematska koncentracija“, odnosno raspodjela resursa prema ciljevima politike, više se neće provoditi na regionalnoj razini već na nacionalnoj razini.
This will allow for more flexibility in the design of individual EU funds programmes, in order to better tailor them to specific regional needs.
To će omogućiti veću fleksibilnost u osmišljavanju pojedinačnih programa za fondove EU-a radi njihove bolje prilagodbe posebnim regionalnim potrebama.
In the line with the Commission's commitment presented in its proposal for the next long-term EU budget, the European Regional Development Fund and Cohesion Fund investments should help achieve the budget-wide target of at least 25% of EU expenditure contributing to climate action.
U skladu s obvezama Komisije iz njezina prijedloga sljedećeg dugoročnog proračuna EU-a, ulaganjima iz Europskog fonda za regionalni razvoj i Kohezijskog fonda trebalo bi se pridonijeti ostvarivanju općeg proračunskog cilja da se najmanje 25 % rashoda EU-a usmjeri na klimatske aktivnosti.
Cohesion Policy programmes' performance towards this goal will be tracked.
Pratit će se uspješnost programa kohezijske politike u ostvarenju tog cilja.
How will the funds be allocated?
Kako će se dodjeljivati sredstva?
The new allocation method for the funds builds on the ‘Berlin formula', adopted by the European Council in 1999, which entails different calculation methods for the three different categories of regions (less developed, transition and more developed regions).
Nova metoda dodjele sredstava temelji se na „berlinskoj formuli“ koju je Europsko vijeće prihvatilo 1999. i koja uključuje različite metode izračuna za tri različite kategorije regija (manje razvijene, tranzicijske i razvijenije regije).
This methodology takes into account the gap between a region's GDP per capita and the EU's average, to reflect regional prosperity.
Ta metodologija uzima u obzir razliku između BDP-a po stanovniku regije i prosjeka EU-a koja odražava razvijenost regije.
It also includes social, economic and territorial challenges, such as unemployment, low population density and, for more-developed regions, education levels.
Uključuje i društvene, gospodarske i teritorijalne izazove, kao što su nezaposlenost, slaba gustoća naseljenosti i, za razvijenije regije, obrazovne razine.
The method has already been modified in the successive programming periods to mirror the evolution of social and economic cohesion in Europe.
Metoda je već mijenjana u uzastopnim programskim razdobljima kako bi se uzeo u obzir razvoj gospodarske i socijalne kohezije u Europi.
Today the Commission proposes a modification of the method, to reflect how disparities have evolved over the past years, keep targeting resources to regions that need to catch up with the rest of the EU the most and ensure a fair treatment for all.
Komisija danas predlaže izmjenu te metode kako bi se odrazile nejednakosti iz proteklih godina, sredstva nastavila usmjeravati prema regijama koje i dalje najviše kaskaju za ostatkom EU-a te osiguralo pravedno postupanje prema svima.
The Cohesion Policy allocation system is therefore slightly modified to focus further resources in less developed Member States and give more financial support to regions facing industrial transition.
Sustav dodjele sredstava u okviru kohezijske politike stoga je neznatno izmijenjen kako bi se usmjerilo više sredstava prema slabije razvijenim državama članicama i osigurala veća financijska potpora regijama koje se suočavaju s industrijskom tranzicijom.