natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission did not acknowledge five of the candidate countries from central and east Europe (the Czech Republic, Hungary, Poland, the Slovak Republic and Slovenia) and all three Baltic countries (Estonia, Latvia and Lithuania) as functioning market economies until 2000, when the Commission published its third report on the progress made towards accession by the candidate countries.
Tako su pet kandidatkinja iz srednje i istočne Europe (Češka, Mađarska, Poljska, Slovačka, Slovenija) i tri pribaltičke zemlje (Estonija, Litva i Latvija) status tržišnoga gospodarstva dobile tek u izvješću za 2000. godinu, koje je zapravo bilo treće redovito izvješće Komisije o spremnosti zemalja kandidatkinja za članstvo u Uniji.
However, even at that time all those candidates, according to the Commission, needed to pursue further reforms in order to be able to cope with competitive pressures and market forces within the Union in the medium term and none of those countries came any closer towards fulfillment of the second economic criterion until 2002, or the last time they were included in the Commission's report.
Tada je ocijenjeno kako sve te zemlje moraju provesti dodatne reforme da bi u srednjem roku bile sposobne podnijeti konkurentske pritiske unutar Unije, a taj kriterij nijedna od navedenih zemalja nije zadovoljila ni u izvješću za 2002. godinu, posljednjemu u koje ih je Komisija uključila.
Bulgaria was recognized as a functioning market economy in the report for 2002, while Romania was the last to be acknowledged, in the report for 2003.
Bugarska je status djelotvornoga tržišnoga gospodarstva stekla u izvješću za 2002. godinu, a Rumunjska tek u izvješću za 2003. godinu.
CROATIAN TRADE INTEGRATION INTO THE EUROPEAN UNION
TRGOVINSKA INTEGRACIJA HRVATSKE U EUROPSKU UNIJU
The Commission in its Opinion on the application of Croatia for membership of the EU evaluated the same lengthy array of different indicators of economic development, macroeconomic environment and implemented structural reforms, which is supposed to show progress in eleven areas of the Commission's interest, as had been the case in the previous applications.
Kao i u slučaju drugih tranzicijskih zemalja koje su prolazile ili još uvijek prolaze kroz proces pridruživanja EU, tako je i u Mišljenju o zahtjevu Republike Hrvatske za članstvo u EU Komisija razmotrila širok spektar pokazatelja dosegnute razine gospodarskog razvoja, makroekonomskog okruženja te ostvarenih strukturnih reformi koji upućuju na napredak na jedanaest područja od njezina interesa.
In its Opinion the Commission recognized Croatia as a functioning market economy.
Komisija u Mišljenju zaključuje kako se Hrvatska može smatrati zemljom u kojoj postoji tržišno gospodarstvo.
Indicators of trade liberalization and trade openness constitute one of the groups that the Commission evaluated within the second criterion, in which Croatia scored rather favorably.
Komisija je kao jednu od skupina pokazatelja u sklopu drugoga kriterija ocjenjivala i stupanj liberalizacije trgovine i otvorenosti, za što je Hrvatska dobila razmjerno povoljnu ocjenu.
Having in mind the importance of trade for the Commission and even more for some researchers, it seems justified to explore trade integration between the Croatia and the EU in more detail.
Imajući na umu značenje koje Komisija i, još više, pojedini istraživači pridaju međunarodnoj razmjeni, čini se opravdanim rigoroznije razmotriti razinu trgovinske integracije Hrvatske.
At the time of the declaration of independence, with TOR being as high as 90%vi, Croatia was a very open economy.
Hrvatska je nakon osamostaljenja bila razmjerno otvorena, uz razinu robne razmjene koja je dosezala gotovo 90% BDP-avi.
However, while other CEEC became more open as the transition advanced, Croatia became less open and the TOR continued falling until the mid-1990s.
No dok su zemlje srednje i istočne Europe postajale otvorenije s napretkom tranzicije, u Hrvatskoj se događalo suprotno pa je koeficijent trgovinske otvorenosti padao sve do sredine 1990-ih.
The TOR decrease was not reversed until the late 1990s and the period of more intense trade liberalization, when it reached about 70%.
Njegov je porast započeo tek krajem 1990-ih, s razdobljem snažnije trgovinske liberalizacije, kada doseže razinu od otprilike 70%.
TOR decline during the first couple of years after independence was mostly due to reduced trade with former Yugoslav republics, while trade with other countries stagnated, measured as a proportion of GDP.
Opadanje je u prvim godinama nakon osamostaljivanja uglavnom bilo uvjetovano smanjivanjem trgovine s bivšim republikama, dok je razmjena s ostatkom svijeta, mjerena kao udio u BDP-u, stagnirala.
Moreover, Croatian TOR was below the range of 90-130% where the CEEC's TOR stood at the end of the 1990s, with the exception of Poland, which is a large and therefore less open country.
Također, hrvatski je koeficijent trgovinske otvorenosti krajem 1990-ih bio niži od raspona 90-130% BDP-a, u kojemu se on tada kretao u zemljama srednje i istočne Europe, uz izuzetak Poljske, koja je velika, pa stoga i manje otvorena zemlja.
As trade openness is influenced by geographic location, transport infrastructure, border regimes and a number of other factors that are hard to quantify, it is difficult to state unambiguously whether Croatia was a less open country in terms of foreign trade than the CEEC.
Kako na otvorenost utječu veličina zemlje, njezin zemljopisni položaj, prometna infrastruktura, granični režimi i niz drugih čimbenika čiji utjecaj nije moguće egzaktno utvrditi, teško je jasno reći je li Hrvatska manje otvorena za međunarodnu razmjenu od tih zemalja.
Obviously, trade in services, especially tourism, is particularly important for Croatia, which increases its openness.
Naravno, valja imati na umu i to da je za Hrvatsku značajan izvoz usluga, u obliku turizma, koji znatno povećava njezinu otvorenost.
The extent of trade distortions existing in Croatia at the beginning of the transition, according to some of the quoted studies, was below that of other transition countries.
Distorzije međunarodne razmjene koje su na početku tranzicije postojale u Hrvatskoj bile su, prema navedenim studijama, nešto blaže nego u ostalim zemljama srednje i istočne Europe.
However, although the former Yugoslavia was not a member of COMECON, the collapse of the latter amid the fall of the Iron Curtain led to a diversion of excess trade with that block.
No iako Jugoslavija nije bila članica Vijeća za uzajamnu ekonomsku pomoć, raspad toga bloka doveo je do potrebe diversifikacije prekomjerne trgovine koja se obavljala s njime.
Havrylyshyn and Pritchett (1991) suggest, based on an estimated gravity equation, that Yugoslavian trade with the CEEC exceeded the “natural” volume by 13 percentage points of the trade total at the beginning of the 1980s, while, at the same time, trade with Northern Europe fell short of “natural” trade levels by 18 percentage points.
Havrylyshyn and Pritchett (1991) na temelju gravitacijske analize ocjenjuju kako je trgovina Jugoslavije sa zemljama srednje i istočne Europe početkom 1980-ih bila za 13 postotnih bodova ukupne trgovine viša od “prirodne” razine, dok je u isto vrijeme trgovina sa zapadnim zemljama bila za 18 postotnih bodova niža od “prirodne”.
However, Croatia suffered from another type of bias - the regulations of international trade encouraged trade with the former Yugoslav republics.
Tako je, prema input-output tablicama za 1987. godinu, razmjena s bivšim republikama dvostruko nadmašivala međunarodnu razmjenu.
The data from the 1987 input-output tables reveal that Croatian trade with the former Yugoslav republics was more than two times larger than overall foreign trade.
Uoči i nakon raspada Jugoslavije Hrvatska je vrlo brzo preusmjerila dio razmjene s bivšim republikama, čiji je udio u 1992. godini pao na manje od trećine ukupne međunarodne razmjene.
Croatian trade had been partially diversified prior to the break-up of the former Yugoslavia, so by 1992 the share of the former Yugoslav republics fell to less than a third of total trade.
Taj se proces ponajprije odnosi na preusmjeravanje robnog uvoza prema drugim zemljama, koji je nakon početne kontrakcije vrlo brzo porastao, dok je rast robnog izvoza bio bitno sporiji i slabijeg intenziteta.
Diversification of imports towards the other countries was particularly fast as imports quickly rose after a slump caused by the break-up, while the rise in exports was much less vigorous.
Takvo se preusmjeravanje nastavilo do sredine 1990-ih, kada je udio bivših republika dosegao otprilike 15% ukupne razmjene, nakon čega se stabilizirao i čak lagano oporavio u posljednje vrijeme.
The process of trade diversification continued until the mid-1990s when the share of the former Yugoslav republics reached about 15% of total trade.
S druge strane procesa preusmjeravanja robne razmjene rastao je udio zemalja članica EU u hrvatskoj međunarodnoj razmjeni.
Before the break-up of the former Yugoslavia, EU members accounted for about 60% of Croatian trade, and after the rise in bilateral trade, the share of EU members rose as well and then stabilized in the first half of the 1990s at between 50% and 60% of the total.
Zbog osamostaljivanja Hrvatske takva dinamika ipak znači lagani porast u odnosu prema početku desetljeća - isključi li se tako razmjena s bivšim jugoslavenskim republikama, udio trgovine s EU u drugoj polovici 1990-ih raste na 65% ostatka.
This figure is rather high in comparison with the above-mentioned estimates of home-country biases prevailing in high-income countries™, but low in comparison with other transition countries.
Tako su Češka i Slovačka, baltičke zemlje te skupina koja se sastoji od Bjelorusije, Rusije i Ukrajine 1990. godine unutar sebe trgovale 41-43 puta više od potencijala.
For example, according to the same study, trade flows among the three groups of newly independent (successor) countries - the Czech Republic and Slovakia; the three Baltic States; and the Belarus-Russia-Ukraine area - exceeded “normal trade” by 41-43 times.
U skladu sa smanjenjem pristranosti koje sugerira smanjivanje udjela bivših jugoslavenskih republika u hrvatskoj međunarodnoj razmjeni, Fidrmuc i Fidrmuc (2000) nalaze kako su 1998.
In accordance with the falling trade between the Croatia and the former Yugoslav republics, Fidrmuc and Fidrmuc (2000) report that by 1998 the level of trade between Croatia and Slovenia exceeded the “normal” level only two times, between the Czech and the Slovak Republics seven times, 13 times among the Baltic States and 30 times among Belarus, Russia and Ukraine.
Hrvatska i Slovenija trgovale dvostruko više od potencijala, dok su Češka i Slovačka trgovale sedam puta više od potencijala, trgovina među baltičkim zemljama bila je 13 puta veća od potencijala, a trgovina između Bjelorusije, Rusije i Ukrajine čak je 30 puta nadmašivala potencijal.
The geographical pattern of Croatian trade does not reveal whether Croatia has completed the transition in trade.
Geografska struktura robne razmjene ne govori mnogo o tome je li Hrvatska završila proces trgovinske tranzicije.
In order to shed more light on that issue, a gravity model will be used to estimate the remaining biases in the Croatian trade with the EU members, the CEEC and the former Yugoslav republics.
Kako bismo pokušali rasvijetliti to pitanje, na temelju gravitacijskog modela ocijenit ćemo pristranosti koje su ostale u trgovini sa starim članicama EU, zemljama srednje i istočne Europe te bivšim jugoslavenskim republikama.
The gravity model was estimated for three different time periods: 1999, 2002 and 2003.
Model je ocijenjen za tri razdoblja: 1999, 2002. i 2003. godinu.
The first of those years is interesting because it precedes Croatian WTO membership (Croatia became a WTO member in 2000) and many other trade integrations (in 1999 Croatia had preferential trade agreements with Slovenia, Macedonia and Bosnia and Herzegovinaviii, while by 2003 the number of preferential trade agreements had increased to 31, including all of the old and new EU membersix along with the Norway, Switzerland, Lichtenstein, Iceland and Turkey) so the gravity model will also estimate first effects of trade agreements.
Prvo je razdoblje zanimljivo stoga što zapravo prethodi ulasku Hrvatske u Svjetsku trgovinsku organizaciju (Hrvatska je postala članica WTO-a 2000. godine) i brojne trgovinske integracije (te je godine Hrvatska imala zaključene preferencijalne trgovinske sporazume samo sa Slovenijom, Makedonijom te Bosnom i Hercegovinomviii, da bi do 2003. godine broj takvih sporazuma narastao na ukupno 31, a oni su, uz stare i nove članice EU,ix obuhvaćale i Norvešku, Švicarsku, Lihtenštajn, Island i Tursku) tako da ćemo gravitacijskim modelom ujedno ocijeniti i prve učinke trgovinskih sporazuma.
As the Stabilization and Association Agreement (SAA) is qualitatively different from the Europe Agreements concluded between the EU and the CEEC at the beginning of the 1990s, the future effects of the SAA will probably differ from the experience of the CEEC.
S obzirom na to da je trgovinski dio Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju (SSP) kvalitativno drugačiji od Europskih sporazuma što su ih početkom 1990-ih zaključivale zemlje srednje i istočne Europe, budući učinci SSP-a vjerojatno će se razlikovati od iskustva tih zemalja.
On the one hand, Croatia managed to reach a more favorable position than the CEEC since most of the previous barriers to exports of sensitive products are absent from the SAA.
S jedne strane, Hrvatska je ishodila nešto povoljniji položaj nego te zemlje jer je SSP-om uklonjena glavnina prethodno uvedenih zapreka izvozu osjetljivih proizvoda.
However, the Croatian SAA also has an important drawback compared to the Europe Agreements since Croatia was not admitted into the Pan-European Diagonal Cumulation of Origin, which is mentioned as a serious obstacle to future expansion of trade even by the European Commission (Brenton and Di Mauro, 1998; European Commission, 2004; Mayhew, 1998).
SSP, međutim, ima i značajan nedostatak u odnosu prema Europskim sporazumima jer Hrvatska njime nije uključena u paneuropski sustav dijagonalne kumulacije podrijetla, što i Europska komisija navodi kao značajnu zapreku budućem rastu međusobne razmjene (Brenton i Di Mauro, 1998; European Commission, 2004; Mayhew, 1998).
Ordinary least squares were used in order to estimate nine gravity models (encompassing exports, imports and total trade for all three of the selected periods).
Metodom najmanjih kvadrata ocijenjeno je ukupno devet gravitacijskih modela (izvoz, uvoz i ukupna razmjena tijekom tri navedena razdoblja).
The coefficient of determination in the estimated models falls within the acceptable range for gravity models (between 0.56 for exports in 1999 and 0.82 for total trade in 2003), with a growing tendency towards the end of the observed time span.
Koeficijent determinacije u ocijenjenim je modelima na zadovoljavajućoj razini za gravitacijske modele (između 0,56 za izvoz u 1999. godini i 0,82 za ukupnu razmjenu u 2003. godini) i ima tendenciju rasta.
Due to the heterogeneity of the countries included in the model, estimated model exhibit heteroscedasticity in residuals, which is often the case in gravity literature, so standard errors were estimated using the Newey-West procedure.
Budući da zbog heterogenosti uključenih zemalja modeli pokazuju problem heteroskedastičnosti reziduala, čest pri primjeni gravitacijskih modela, standardne su pogreške ocijenjene korištenjem Newey-Westove procedure.
Some of the estimated dummy variables are not significant in individual or even all of the periods estimated, but they are nevertheless kept in the model because the goal of the estimated models was to determine whether the actual Croatian trade flows diverge from the potentials.
Pojedine binarne varijable nisu signifikantne u nekim ili čak u svim razdobljima, ali su ipak zadržane jer je cilj ocijenjenih modela bio utvrditi razlikuju li se stvarni trgovinski tokovi od njihove potencijalne razine, a usto su one zadržane u svim razdobljima kako bi se sačuvala struktura modela.
The actual level of imports was estimated to be somewhat above the potential, while actual exports were somewhat below the potential, although the dummy variables denoting the trade flows with the old EU members were found to be insignificant, which might arise from differing levels of integration with different member states, so the level of the estimated parameter could be interpreted as an indication of averaged different trade flows.
Nesignifikantnost parametara, uz binarne varijable izvoza, uvoza i ukupne razmjene sa starim članicama EU, može odražavati velike razlike u integriranosti s pojedinima od tih zemalja pa se stoga njegova razina može promatrati kao naznaka prosjeka raznolikih bilateralnih trgovinskih tokova.
All of the trade potentials were estimated on the basis of Croatian trade with the rest of the world, comprising between a quarter and a fifth of total trade during the observed time span, so trade potentials with the CEEC, old EU members and former Yugoslav republics will be underestimated to the extent that there is unfulfilled trade potential with the rest of the world.
Valja napomenuti kako su trgovinski potencijali ocijenjeni u usporedbi s preostalim zemljama s kojima Hrvatska trguje, a koje su tijekom promatranog razdoblja činile između četvrtine i petine ukupne robne razmjene, pa će i trgovinski potencijali sa zemljama srednje i istočne Europe, starim članicama EU i bivšim jugoslavenskim republikama biti podcijenjeni u mjeri u kojoj Hrvatska nije ostvarila puni trgovinski potencijal s tim zemljama.
Construction of a gravity model for a larger group of developed countries, such as OECD members, and using it in order to estimate Croatian trade potentials could partially solve this problem.
Tom bi se problemu moglo djelomično doskočiti konstrukcijom gravitacijskog modela za veću skupinu razvijenih zemalja, primjerice članica OECD-a, i ocjenom hrvatskih trgovinskih potencijala na temelju tako dobivenih parametara.
However, in that case the constructed model would exhibit the average propensity to trade of those countries, which could differ from the Croatian propensity.
Tada bi model odražavao prosječnu sklonost međunarodnoj razmjeni članica OECD-a, što također ne mora nužno odražavati potencijalnu hrvatsku sklonost razmjeni.
Regardless of the stated deficiencies, it is interesting to examine the extent and persistence of biases that exist in trade with the former Yugoslav republics.
Bez obzira na nedostatke ocijenjenoga gravitacijskog modela, zanimljivo je razmotriti razmjere i postojanost pristranosti koje postoje u trgovini s bivšim jugoslavenskim republikama.
The largest bias, amongst the most recent observations, can be observed in trade with Bosnia and Herzegovina, which exceeded the potential by about 5,700%.
Najveća se pristranost može primijetiti u trgovini s Bosnom i Hercegovinom, koja je u 2003. godini za otprilike 5.700% nadmašivala potencijalnu.
The decrease and subsequent increase of this bias can probably be traced to the abolishment and renewal of the preferential trade agreement.
Pad pristranosti i njezin ponovni rast vjerojatno se može povezati s otkazivanjem ugovora o slobodnoj trgovini i njegovim ponovnim sklapanjem.
High bias was also found in trade with Macedonia, but it was reduced in recent years, which is consistent with the conclusion of new trade agreements and diversification of trade.
Visoka je i pristranost u trgovini s Makedonijom, ali je posljednjih godina bila smanjena, što je konzistentno sa zaključivanjem novih ugovora o slobodnoj trgovini i njezinom diversifikacijom.
Significant reduction of some estimated biases in exports during the observed time span does not arise from the reduction of exports to the old EU members, CEEC and some of the former Yugoslav republics, but rather from growing exports to the rest of the world.
Značajno smanjenje ocijenjenih pristranosti u izvozu tijekom promatranog razdoblja zapravo ne znači smanjenje izvoza u promatrane skupine zemalja, već jači porast izvoza u ostale zemlje.
In line with this notion, high estimated biases in Croatian trade with the former Yugoslav republics do not necessarily mean that Croatia is trading to that extent above the true “potential”, for it might also signal insufficient trade with other countries.
U skladu s time, visoke pristranosti u hrvatskoj razmjeni ne znače nužno da Hrvatska baš u toj mjeri trguje iznad “potencijalne” razine s bivšim jugoslavenskim republikama, već djelomično može značiti i nedovoljnu trgovinu s ostalim zemljama.
Such a conclusion is supported by Fidrmuc and Fidrmuc (2000) who find that the level of trade between Croatia and Slovenia exceeded the “potential” only two times in 1998, based on the estimated trade propensity of the OECD countries.
Takav zaključak sugerira usporedba sa spomenutim rezultatima Fidrmuc i Fidrmuc (2000), koji na temelju prosječne sklonosti trgovini zemalja članica OECD-a nalaze da Hrvatska i Slovenija trguju tek dvostruko više od potencijala.
Additional indicative confirmation is provided by Fidrmuc (2004) who included Croatia in a large-scale gravity model estimated for a total of 60 countries.
Dodatni indikativan nalaz u tom smislu nudi Fidrmuc (2004), koji je Hrvatsku uključio u veliki gravitacijski model ocijenjen na ukupno 60 zemalja.
On the basis of aggregation of estimated countryspecific fixed effects, Fidrmuc concludes that Croatia belongs to a group of countries with significant unfulfilled trade potentials (Croatia is positioned 51st amongst the 60 countries, with the level of trade integration with the world similar to Malta and somewhat higher than Lithuania, Latvia, Belarus, Macedonia, Moldova, Bosnia and Herzegovina and Albania, which are positioned at the back, while all of the CEEC, according to this indicator, were better integrated into world trade than Croatia).
Na temelju agregiranja fiksnih efekata specifičnih za pojedine zemlje, Fidrmuc zaključuje kako Hrvatska ulazi u skupinu zemalja koje imaju značajan neispunjeni trgovinski potencijal (nalazi se na 51. mjestu u poretku od ukupno 60 zemalja, s razinom integracije sličnom Malti, a nešto većom od Litve, Letonije, Bjelorusije, Makedonije, Moldavije, Bosne i Hercegovine i Albanije, koje su bile na začelju, dok su sve ostale tranzicijske zemlje, prema tom indikatoru, bile snažnije integrirane u svjetsko gospodarstvo od Hrvatske).
It should be kept in mind that aggregation of fixed effects also reflects a number of other country-specific factors, although the rankings suggests that Croatia belongs to the group of countries that are relatively poorly integrated into the world trade.
Naravno, valja imati na umu kako agregiranje tih fiksnih efekata ne odražava samo razinu integracije u svjetsko gospodarstvo već i niz različitih čimbenika specifičnih za pojedinu zemlju, iako relativni poredak zemalja daje naslutiti kako Hrvatska pripada zemljama koje su relativno slabo integrirane u svjetsko gospodarstvo.
Another possible way to assess the level of trade integration with the world is to include internal trade into the gravity model (McCallum, 1995; Wei, 1996).
Druga mogućnost razmatranja razine integracije u svjetsko gospodarstvo jest uključivanje tokova unutar pojedine zemlje u gravitacijski model (McCallum, 1995; Wei, 1996).
However, such an approach often relies on a number of crucial assumptions with respect to the way the model is constructed or on detailed statistical data on trade of individual territorial units within the observed country (the same level of data aggregation is preferable for trading partners as well), which is rarely available.
Takav se pristup, međutim, temelji na nizu pretpostavki nužnih za konstrukciju modela ili na detaljnim statističkim podacima o razmjeni između pojedinih teritorijalnih jedinica unutar zemlje koja se proučava (a ista je razina dezagregacije poželjna i za statističke podatke njezinih trgovinskih partnera), što je rijetkost.