natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Lactic acidosis is more likely to happen in people who have liver problems, or in people who
• Veća je vjerojatnost da će se laktacidoza razviti u osoba koje imaju tegobe s jetrom ili u osoba koje imaju znatno prekomjernu tjelesnu težinu, osobito u žena.
The side effects for the two individual medicines contained in DUTREBIS are presented below.
Nuspojave primijećene pri primjeni tih dvaju pojedinačnih lijekova sadržanih u lijeku DUTREBIS navedene su u nastavku.
These neoplasia could result from local deposition and/or aspiration of drug on the mucosa of the nose/nasopharynx during oral gavage dosing and subsequent chronic irritation and inflammation; it is likely that they are of limited relevance for the intended clinical use.
Te su novotvorine mogle nastati zbog aspiracije i/ili lokalnog nakupljanja lijeka na sluznici nosa/nazofarinksa tijekom izravne primjene lijeka putem sonde i posljedične kronične iritacije i upale.
A transplacental genotoxicity study conducted in monkeys compared zidovudine alone with the combination of zidovudine and lamivudine at human-equivalent exposures.
U ispitivanjima transplacentalne genotoksičnosti na majmunima uspoređivala se primjena samog zidovudina i zidovudina u kombinaciji s lamivudinom pri razinama izloženosti ekvivalentnima izloženosti u ljudi.
Autoimmune disorders (such as Graves' disease) have also been reported to occur in the setting of immune reactivation; however, the reported time to onset is more variable and these events can occur many months after initiation of treatment (see section 4.4).
U okolnostima imune reaktivacije prijavljena je i pojava autoimunih poremećaja (primjerice Gravesova bolest); međutim, prijavljeno vrijeme do nastupa je različito i ti se događaji mogu javiti više mjeseci nakon uvođenja liječenja (vidjeti dio 4.4).
• trimethoprim - used to treat infections.
• trimetoprim - koristi se za liječenje infekcija.
The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and clinical response to lamivudine-containing therapy remains under investigation.
I dalje se ispituje odnos između osjetljivosti HIV-a na lamivudin in vitro i kliničkog odgovora na terapiju koja sadržava lamivudin.
Because lamivudine is substantially excreted by the kidney and older people are more likely to have decreased renal function, renal function should be monitored.
Budući da se lamivudin u znatnoj mjeri izlučuje putem bubrega, a vjerojatnije je da će u starijih osoba funkcija bubrega biti smanjena, potrebno je nadzirati funkciju bubrega.
The NRTIs (e.g. didanosine, zidovudine) are not eliminated by this mechanism and are unlikely to interact with lamivudine.
NRTI (didanozin, zidovudin) se ne eliminiraju ovim mehanizmom pa interakcija s lamivudinom nije vjerojatna.
No dosage adjustment is necessary when these agents are given together.
Nije potrebno prilagođavati dozu kada se ovi lijekovi primjenjuju istodobno.
• DUTREBIS is not recommended in pregnancy.
• Primjena lijeka DUTREBIS u trudnoći se ne preporučuje.
It is not known whether raltegravir is secreted in human milk.
Nije poznato izlučuje li se raltegravir u majčino mlijeko u ljudi.
• low count of white blood cells that fight infection; pain or swollen glands (lymph nodes) in the neck, armpit and groin
• snižen broj bijelih krvnih stanica koje se bore protiv infekcije; bol ili otečene žlijezde (limfni čvorovi) na vratu, pazuhu i preponama
Talk to your doctor, pharmacist or nurse before taking DUTREBIS if:
Obratite se svom liječniku, ljekarniku ili medicinskoj sestri prije nego uzmete DUTREBIS:
In rats, tumours (squamous cell carcinoma) of the nose/nasopharynx were identified at 300 and 600 mg/kg/day in females and at 300 mg/kg/day in males.
Kod štakora su utvrđeni tumori (planocelularni karcinom) nosa/nazofarinksa, i to pri primjeni doza od 300 i 600 mg/kg/dan kod ženki te 300 mg/kg na dan kod mužjaka.
DUTREBIS is an antiretroviral medicine used to treat infection with human immunodeficiency virus (HIV).
DUTREBIS je antiretrovirusni lijek koji se koristi za liječenje infekcije virusom humane imunodeficijencije (HIV).
Limited data are available on the consequences of ingestion of acute overdoses in humans.
Podaci o posljedicama akutnog predoziranja u ljudi su ograničeni.
The Genotypic Sensitivity Score (GSS) was defined as the total oral ARTs in the optimised background therapy (OBT) to which a patient's viral isolate showed genotypic sensitivity based upon genotypic resistance test. Enfuvirtide use in OBT in enfuvirtide-naïve patients was counted as one active drug in OBT.
Indeks genotipske osjetljivosti (GSS) definiran je kao ukupan broj peroralnih ART-a obuhvaćenih optimiziranom osnovnom terapijom (OBT-om) na koje je izolat virusa pojedinog bolesnika iskazao genotipsku osjetljivost na temelju genotipskog testa rezistencije.
• infection of the hair roots; influenza; skin infection due to virus; upper respiratory tract infection(such as inflammation of the nasal cavity or sinuses located around the nose; common cold); infection in the lymph node (gland in the neck, armpit, or groin)
• infekcija korijena dlake; gripa; kožne infekcije uzrokovane virusom; infekcija gornjih dišnih puteva (kao što je upala nosne šupljine ili sinusa u području nosa; prehlada); infekcija u limfnom čvoru (žlijezda u vratu, pazuhu ili preponama)
If you are not sure, talk to your doctor, pharmacist or nurse before taking DUTREBIS.
Ako niste sigurni, obratite se svom liječniku, ljekarniku ili medicinskoj sestri prije nego uzmete DUTREBIS.
Raltegravir achieved virologic responses (using Not Completer=Failure approach) of HIV RNA < 50 copies/ml in 61.7 % of patients at Week 16, in 62.1 % at Week 48 and in 57.0 % at Week 96.
Virološki odgovor na raltegravir od < 50 HIV-RNK kopija/ml (primjena pristupa "prerani prekid = neuspjelo liječenje") postignut je u 61,7% bolesnika nakon 16 tjedana, u 62,1% bolesnika nakon 48 tjedana i u 57,0% bolesnika nakon 96 tjedana liječenja.
Pharmacokinetic Interaction Data between the Individual Components of DUTREBIS and
Podaci o farmakokinetičkim interakcijama između pojedinačnih komponenti lijeka DUTREBIS
Viruses harbouring a mutation at amino acid 148, along with one or more other raltegravir resistance mutations, may also have clinically
Virusi koji nose mutaciju na aminokiselini 148 te jednu ili više mutacija koje uzrokuju rezistenciju na raltegravir, mogli bi imati i klinički značajnu rezistenciju na dolutegravir.
The most common adverse reactions reported during treatment with lamivudine are headache, nausea, malaise, fatigue, nasal signs and symptoms, diarrhoea and cough.
Najčešće nuspojave prijavljene tijekom liječenja lamivudinom su glavobolja, mučnina, malaksalost, umor, nazalni znakovi i simptomi, proljev i kašalj.
DUTREBIS 150 mg/300 mg film-coated tablets lamivudine/raltegravir
DUTREBIS 150 mg/300 mg filmom obložene tablete lamivudin/raltegravir
Factors that reduced the likelihood of developing resistance included lower baseline viral load and use of other active anti-retroviral agents.
Faktori koji umanjuju vjerojatnost za razvoj rezistencije uključuju manje početno virusno opterećenje i primjenu drugih antiretrovirusnih lijekova.
Co-administration of raltegravir with a calcium carbonate antacid decreased raltegravir plasma levels; however, this interaction is not considered clinically meaningful.
Istodobna primjena raltegravira s antacidom koji sadrži kalcijev karbonat snizila je koncentraciju raltegravira u plazmi; međutim, ta se interakcija ne smatra klinički značajnom.
The extent to which raltegravir may be dialysable is unknown.
Nije poznato do koje se mjere raltegravir može odstraniti dijalizom.
Raltegravir C12 hr increases dose proportionally over the dose range of 100 to 800 mg and increases slightly less than dose proportionally over the dose range 100 mg to 1,600 mg.
Proporcionalno dozi povećava se i C12h raltegravira u rasponu doza od 100 mg do 800 mg, dok je u rasponu doza od 100 mg do 1600 mg taj porast nešto manji od proporcionalnog.
At a therapeutic dose of 300 mg once daily, the mean (CV) steady-state Cmax, Cmin and 24h AUC are 2.0 μg/ml (26 %), 0.04 μg/ml (34 %) and 8.9 μg•h/ml (21 %), respectively.
Pri terapijskoj dozi od 300 mg jedanput na dan, srednja vrijednost (CV) u stanju dinamičke ravnoteže Cmax iznosi 2,0 µg/ml (26%), Cmin iznosi 0,04 µg/ml (34%), a 24-satni AUC 8,9 µg•h/ml (21%).
This may be more likely with long-term HIV treatment, more severe damage to the immune system, overweight, or the use of alcohol or other medicines called corticosteroids.
Vjerojatnost za to mogla bi biti veća u slučaju dugotrajnog liječenja HIV-a, težih oštećenja imunološkog sustava, prekomjerne tjelesne težine, konzumacije alkohola ili primjene drugih lijekova koji se
In vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
Ispitivanja in vitro pokazuju da izolati virusa rezistentni na zidovudin mogu postati osjetljivi na zidovudin istodobno kada postanu rezistentni na lamivudin.
119 cells/mm
119 stanica/mm
The bioavailablity of the raltegravir component of DUTREBIS in the fasted state is approximately 60 %, which is higher than the bioavailability of raltegravir in the raltegravir poloxamer formulation, and accounts for the difference in raltegravir dose.
Bioraspoloživost komponente raltegravira u lijeku DUTREBIS nakon primjene natašte iznosi približno 60%, što je više od bioraspoloživosti raltegravira u formulaciji s poloksamerom i objašnjava razliku u dozi raltegravira.
Some people taking DUTREBIS, or similar medicines, may get a side effect called “lactic acidosis” and a swollen liver.
U nekih ljudi koji uzimaju DUTREBIS ili slične lijekove može se razviti nuspojava koja se zove "laktacidoza", a prati je oticanje jetre.
The evidence of efficacy of raltegravir was based on the analyses of 96-week data from two randomised, double-blind, placebo-controlled studies, (BENCHMRK 1 and BENCHMRK 2, Protocols 018 and 019) in antiretroviral treatment-experienced HIV-1 infected adult patients and the analysis of 240-week data from randomised, double-blind, active-control trial, (STARTMRK, Protocol 021) in antiretroviral treatment-naïve HIV-1 infected adult patients.
Dokazi djelotvornosti raltegravira temeljili su se na analizama podataka nakon 96 tjedana iz dva randomizirana, dvostruko slijepa, placebom kontrolirana ispitivanja (BENCHMRK 1 i BENCHMRK 2, protokoli 018 i 019) u odraslih bolesnika inficiranih virusom HIV-1 koji su prethodno liječeni antiretrovirusnim lijekovima te na analizi podataka prikupljenih nakon 240 tjedana randomiziranog, dvostruko slijepog, aktivnim lijekom-komparatorom kontroliranog ispitivanja (STARTMRK, Protokol 021) u odraslih bolesnika inficiranih virusom HIV-1 koji prethodno nisu bili liječeni antiretrovirusnim lijekovima.
Raltegravir readily crossed the placenta in rats, but did not penetrate the brain to any appreciable extent.
Raltegravir s lakoćom prolazi kroz placentu štakorica, ali ne prolazi u značajnijoj mjeri u mozak.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during CART and should be monitored according to standard practice.
U bolesnika s već postojećom disfunkcijom jetre, uključujući kronični hepatitis, su tijekom kombinirane antiretrovirusne terapije učestaliji poremećaji funkcije jetre te ih stoga treba nadzirati u skladu sa standardnom praksom.
The clinically relevant effects noted were a reduction in red blood cell count and neutropenia.
Zabilježeni klinički značajni učinci bili su smanjenje broja eritrocita i neutropenija.
Raltegravir was administered with an optimized background regimen.
Raltegravir se primjenjivao s optimiziranom
Similarly, darunavir use in OBT in darunavir-naïve patients was counted as one active drug in OBT.
Slično tomu, darunavir primijenjen kao dio OBT-a u bolesnika koji ga prije nisu primali računao se kao jedan aktivan lijek u sklopu OBT-a.
The mean ratio CSF/serum lamivudine concentration 2-4 hours after oral administration was approximately 0.12.
Srednji omjer koncentracija lamivudina u cerebrospinalnoj tekućini i serumu 2 do 4 sata nakon peroralne primjene iznosi oko 0,12.
Baseline Characteristics and Efficacy Outcomes at Weeks 24 and 48 from IMPAACT P1066
Tablica 4 Početne karakteristike bolesnika i ishodi djelotvornosti u 24. i 48. tjednu iz ispitivanja IMPAACT P1066 (bolesnici u dobi od 2 do 18 godina)
Prior to randomization, OBT were selected by the investigator based on the patient's prior treatment history, as well as baseline genotypic and phenotypic viral resistance testing.
Prije randomizacije ispitivač je svakom bolesniku odredio OBT na temelju prethodnog liječenja i rezultata početnih genotipskih i fenotipskih testova rezistencije virusa.
It also lowers the chance that your medicines will stop being able to fight HIV (also called "drug resistance").
Time možete poboljšati djelovanje lijekova te umanjiti mogućnost da lijekovi koje uzimate postanu nedjelotvorni protiv HIV-a (to se naziva i "otpornost na lijek").
Factors associated with failure include high baseline viral load and OBT that did not include at least one potent active agent.
Faktori povezani s neuspješnim odgovorom na liječenje uključuju visoko virusno opterećenje na početku liječenja i OBT u koju nije uključen najmanje jedan potentni aktivni lijek.
In adults, there were no clinically important pharmacokinetic differences between patients with moderate hepatic insufficiency and healthy subjects.
U odraslih nisu zabilježene klinički značajne razlike u farmakokinetici lijeka između bolesnika s umjerenom insuficijencijom jetre i zdravih ispitanika.
Some patients experienced viral rebound between Week 16 and Week 96.
U nekih je bolesnika između 16. i 96. tjedna došlo do ponovnog porasta virusnog opterećenja.
This does not require dose adjustment unless the patient also has renal impairment (see sections 4.5 and 4.2).
To ne zahtijeva prilagođavanje doze ako bolesnik istodobno nema oštećenu funkciju bubrega (vidjeti dijelove 4.5 i 4.2).
Cross-resistance conferred by the M184V RT is limited within the nucleoside inhibitor class of antiretroviral agents.
Križna rezistencija koju prenosi mutacija reverzne transkriptaze M184V ograničena je na skupinu antiretrovirusnih lijekova koji su nukleozidni inhibitori.
• loss of memory; pain in the hand due to nerve compression; disturbance in attention; dizziness with rapid changes in posture; abnormal taste; increased sleepiness; lack of energy; forgetfulness; migraine headache; reduced sense of touch, numbness or weakness of the arms and/or legs; tingling; sleepiness; tension headache; tremors; poor quality sleep
• gubitak pamćenja; bol u šaci zbog pritiska na živac; poremećaj pažnje; omaglica kod naglih promjena položaja tijela; promijenjen osjet okusa; povećana pospanost; nedostatak energije; zaboravljivost; migrena; smanjen osjet dodira, utrnulost ili slabost u rukama i/ili nogama; trnci; pospanost; tenzijska glavobolja; nevoljno drhtanje (tremor); loša kvaliteta
• fever, general feeling of being unwell
• vrućica, opće loše osjećanje
High density polyethylene (HDPE) bottle with a child-resistant closure (HDPE) with foil induction seal
Boca od polietilena visoke gustoće (HDPE) sa sigurnosnim zatvaračem (HDPE) za djecu i zalijepljenom
Patients with HIV and hepatitis B or C virus co-infection Patients with chronic hepatitis B or C treated with ART are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Bolesnici koji su istodobno inficirani virusom hepatitisa B ili hepatitisa C Bolesnici s kroničnim hepatitisom B ili C koji se liječe ART-om izloženi su povećanom riziku za razvoj teških nuspojava povezanih s jetrom s potencijalno smrtnim ishodom.
The following adverse reactions were identified through post-marketing surveillance of raltegravir: thrombocytopenia, suicidal ideation, suicidal behaviour (particularly in patients with a pre-existing history of psychiatric illness), hepatic failure, Stevens Johnson syndrome, drug rash with eosinophilia and systemic symptoms (DRESS), rhabdomyolysis.
Sljedeće su nuspojave otkrivene praćenjem nakon stavljanja raltegravira u promet: trombocitopenija, suicidalne ideacije, suicidalno ponašanje (osobito u bolesnika s već postojećom psihijatrijskom bolešću u anamnezi), zatajenje jetre, Stevens-Johnsonov sindrom, osip izazvan lijekom uz eozinofiliju i sustavne simptome (DRESS), rabdomioliza.
It contains the active substances lamivudine and raltegravir:
Sadrži djelatne tvari lamivudin i raltegravir:
Depression, including suicidal ideation and behaviours, has been reported with raltegravir, particularly in patients with a pre-existing history of depression or psychiatric illness.
Pri primjeni raltegravira prijavljena je depresija, uključujući suicidalne ideacije i ponašanja, osobito u bolesnika s depresijom ili psihijatrijskom bolešću u anamnezi.
Autoimmune disorders (such as Graves' disease) have also been reported to occur in the setting of immune reactivation; however, the reported time to onset is more variable and these events can occur many months after initiation of treatment.
U uvjetima imunološke reaktivacije prijavljeni su i autoimuni poremećaji (npr. Gravesova bolest); međutim, prijavljeno vrijeme do pojave je različito i ti se događaji mogu javiti više mjeseci nakon uvođenja liječenja.
There is limited information regarding the use of lamivudine and raltegravir in the elderly (see section 5.2).
Podaci o primjeni lamivudina i raltegravira u starijih osoba su ograničeni (vidjeti dio 5.2).
For patients co-infected with hepatitis who are being treated with DUTREBIS and subsequently become pregnant, consideration should be given to the possibility of a recurrence of hepatitis on discontinuation of DUTREBIS.
U bolesnica s istodobnom infekcijom hepatitisom koje se liječe lijekom DUTREBIS i u međuvremenu zatrudne mora se razmotriti mogućnost recidiva hepatitisa nakon prekida liječenja lijekom
• high doses of co-trimoxazole - used to treat infections.
• visoke doze kotrimoksazola - koriste se za liječenje infekcija.
Discontinue DUTREBIS and other suspect agents immediately if signs or symptoms of severe skin reactions or hypersensitivity reactions develop (including, but not limited to, severe rash or rash accompanied by fever, general malaise, fatigue, muscle or joint aches, blisters, oral lesions, conjunctivitis, facial oedema, hepatitis, eosinophilia, angioedema).
Odmah obustavite primjenu lijeka DUTREBIS i drugih suspektnih lijekova ako se pojave znakovi ili simptomi teških kožnih reakcija ili reakcija preosjetljivosti (primjerice, ali ne i jedino, teški osip ili osip praćen vrućicom, opća malaksalost, umor, bolovi u mišićima ili zglobovima, mjehurići, oralne lezije, konjunktivitis, edem lica, hepatitis, eozinofilija, angioedem).
Therefore no dose adjustment of DUTREBIS is required with use of proton pump inhibitors or H2
Stoga nije potrebno prilagođavati dozu lijeka DUTREBIS pri primjeni inhibitora protonske pumpe ili antagonista H2 receptora.
DUTREBIS should be used with caution in patients who have had myopathy or rhabdomyolysis in the past or have any predisposing issues including other medicinal products associated with these conditions (see section 4.8).
DUTREBIS se mora primjenjivati uz oprez u bolesnika koji su ranije imali miopatiju ili rabdomiolizu ili imaju neki od predisponirajućih čimbenika, uključujući primjenu drugih lijekova povezanih s tim stanjima (vidjeti dio 4.8).
DUTREBIS is not for use in children below 6 years of age.
DUTREBIS nije namijenjen za primjenu u djece mlađe od 6 godina.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
U bolesnika inficiranih HIV-om s teškim imunološkim deficitom u trenutku uvođenja kombinirane antiretrovirusne terapije može se razviti upalna reakcija na asimptomatske ili rezidualne oportunističke patogene te uzrokovati ozbiljna klinička stanja ili pogoršanje simptoma.
DUTREBIS should not be used in children below 6 years of age.
DUTREBIS se ne smije primjenjivati u djece mlađe od 6 godina.
Raltegravir in the fixed-dose combination tablet was not bioequivalent with respect to C12, however, based on PK/PD modelling, no clinically meaningful differences in raltegravir exposure are expected following administration of the fixed-dose combination tablet compared to administration of raltegravir as a single agent.
Raltegravir u tableti s fiksnom kombinacijom doza nije bio bioekvivalentan s obzirom na C12; međutim, na temelju farmakokinetičko-farmakodinamičkog modeliranja, ne očekuju se klinički značajne razlike u izloženosti raltegraviru nakon primjene tablete s fiksnom kombinacijom doza u odnosu na primjenu raltegravira samostalno.
Co-administration of DUTREBIS with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis carinii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided.
Mora se izbjegavati istodobna primjena lijeka DUTREBIS s visokim dozama kotrimoksazola za liječenje pneumonije izazvane s Pneumocystis carinii i toksoplazmoze.
Delay in stopping DUTREBIS treatment or other suspect agents after the onset of severe rash may result in a life-threatening reaction.
Oklijevanje s obustavom primjene lijeka DUTREBIS ili drugih suspektnih lijekova nakon pojave teškog osipa može dovesti do reakcija
DUTREBIS is used to treat HIV (Human Immunodeficiency Virus).
DUTREBIS se koristi za liječenje HIV-a (virusa humane imunodeficijencije).
It should be taken into account that raltegravir is presented for clinical use as the potassium salt.
Treba uzeti u obzir da se u kliničkom liječenju raltegravir primjenjuje u obliku kalijeve soli.
DUTREBIS should not be given in patients with a creatinine clearance of <50 ml/min.
DUTREBIS se ne smije davati bolesnicima s klirensom kreatinina od <50 ml/min.
Renal function should be monitored in patients more likely to have decreased renal function.
Potrebno je pratiti funkciju bubrega u bolesnika u kojih je vjerojatnije smanjenje funkcije bubrega.
• blood test showing decreased count of platelets in blood (a kind of cell that helps blood clot); blood test showing reduced kidney function; increased muscle enzyme in blood; sugar present in urine; red blood cells present in urine; weight gain; increase in waist size; decreased blood protein (albumin); increase in time for blood to clot; blood test showing
• smanjen broj krvnih pločica (stanice koje pomažu zgrušavanju krvi) u nalazima krvnih pretraga; nalazi krvnih pretraga koji ukazuju na smanjenu funkciju bubrega; povišene vrijednosti enzima iz mišića u krvi; šećer u mokraći; crvene krvne stanice u mokraći; porast tjelesne težine; povećanje opsega struka; snižene vrijednosti bjelančevina (albumina) u krvi; produljeno vrijeme zgrušavanja krvi; smanjen broj crvenih krvnih stanica u nalazima krvnih pretraga (anemija).
Co-administration of DUTREBIS with other agents that increase gastric pH (e.g., omeprazole and famotidine) may increase the rate of raltegravir absorption and result in increased plasma levels of raltegravir (see Table 1).
Istodobna primjena lijeka DUTREBIS s drugim lijekovima koji povisuju želučani pH (npr. omeprazolom i famotidinom) može povećati stopu apsorpcije raltegravira i dovesti do povišenja koncentracije raltegravira u plazmi (vidjeti Tablicu 1).
Plasma HIV-1 RNA (log10 copies/ml), mean [range]
HIV-1 RNK u plazmi (log10 kopija/ml), srednja vrijednost
A study of the pharmacokinetics of raltegravir was performed in adult patients with severe renal insufficiency.
Ispitivanje farmakokinetike raltegravira provedeno je u odraslih bolesnika s teškom insuficijencijom bubrega.
The raltegravir component in DUTREBIS (300 mg raltegravir) fixed-dose combination tablet was not bioequivalent with respect to C12, however, based on PK/PD modelling, no clinically meaningful differences in raltegravir exposure are expected.
Dokazano je da raltegravir u DUTREBIS (300 mg raltegravira) tableti s fiksnom kombinacijom doza nije bio bioekvivalentan s obzirom na C12; međutim, na temelju farmakokinetičko-farmakodinamičkog modeliranja, ne očekuju se klinički značajne razlike u izloženosti raltegraviru.