natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is why they strongly oppose the use of cross-section equations; differences in financial sector development may reflect different institutional characteristics, different policies, and differences in their implementation.
Zato se Demetriades i Hussein snažno protive primjeni cross-section jednadžbi; razlike u razvijenosti financijskog sektora mogu odražavati različite institucionalne karakteristike, različite politike, kao i razlike u njihovoj primjeni.
Ram (1999) shares the opinion of Demetriades and Hussein (1996).
Ram (1999) se slaže s Demetriadesom i Husseinom (1996).
However, when he uses averages for all countries for the whole period, then correlation is 0.33.
Međutim, kad se koristi prosjecima za sve zemlje u cijelom razdoblju, onda je korelacija 0,33.
Later he runs basic multiple-regressions that also indicate a picture consistent with bivariate correlations.
Kasnije se koristi metodom višestruke regresije, kojom dobiva rezultate konzistentne onima iz bivarijatnih korelacija.
Ram suggests that cross-country estimates, which have been used in most studies, might be spurious.
Ram smatra da su cross-country procjene, koje su primjenjivane u većini studija, možda prividne.
He especially stresses that cross-country results cannot be used to make general statements about individual countries.
Posebice naglašava da se cross-country rezultati ne mogu koristiti za donošenje općenitih tvrdnji o pojedinačnim zemljama.
Neusser and Kugler (1998) work along the same lines.
Na sličnom su tragu i Neusser i Kugler (1998).
They measure financial depth by the GDP of financial institutions, insurance companies, and pension funds because it covers a broad range of financial activities that includes the deposit and credit business by commercial banks, service charges, commissions related to stocks and bond issues and off-balance activities.
Financijsku dubinu mjere BDP-om financijskih institucija, osiguravateljskih kuća i mirovinskih fondova jer to uključuje širok raspon financijskih aktivnosti koje obuhvaćaju depozitne i kreditne poslove komercijalnih banaka, naknade za usluge, provizije na izdavanje dionica i obveznica te izvanbilančne aktivnosti.
Heterogeneity is especially emphasized by Favara (2003) who finds out that the effects of financial development vary considerably across countries and that there is no obvious pattern related to geographic location, the level of economic development, or institutional characteristics (85 countries in the sample; 1960-1998).
Heterogenost osobito naglašava Favara (2003), koji utvrđuje da učinci financijskog razvoja u pojedinim zemljama znatno variraju i da ne postoji čvrst obrazac vezan za geografski položaj, razinu ekonomskog razvoja ili institucionalne karakteristike (85 zemalja u uzorku; 1960-1998).
This leads him to the conclusion that standard growth regressions estimated by previous authors, which tend to “disguise” these properties of the data, might be misspecified.
To ga navodi na zaključak da su standardne regresijske procjene prethodnih autora, koje prikrivaju takva obilježja podataka, možda pogrešno specificirane.
In sum, the level of financial development has ambiguous effects on economic growth.
Ukratko, razina financijskog razvoja ima nejasne učinke na ekonomski rast.
For some specifications, the effects are positive, and for some negative.
U nekim su specifikacijama učinci pozitivni, a u drugima negativni.
Favara believes that business cycles and measurement errors are the driving force of these findings.
Favara smatra da iza takvih rezultata stoje poslovni ciklusi i pogreške u mjerenju.
The most sceptical view of the importance of finance and growth can be found in pa
Najviše skeptičnosti prema važnosti financija za rast može se pronaći u člancima koje
pers written by Shan (2005) and Zang and Kim (2007).
su napisali Shan (2005) te Zhang i Kim (2007).
The first author applies time-series and the other two panel analysis, but their results are similar.
Prvi autor primjenjuje analizu vremenske serije, a druga dvojica panel-analizu, ali njihovi su rezultati slični.
It is clear that whatever causality may exist, it is not uniform in direction or strength, and highlights the inappropriateness of cross-sectional analysis in this regard”.
Jasno je da kauzalnost, kakva god bila, nije jedinstvena po smjeru i snazi, što naglašava neprikladnost presječne analize u tom pogledu.”
On the contrary, there is substantial indication that economic growth precedes subsequent financial development.
Upravo suprotno: postoje znatne indikacije da ekonomski rast prethodi financijskom razvoju.
The authors emphasize that their result does not imply that the role of financial development is not important, but that the bottom line is that a more balanced approach to studying the relationship between finance and growth needs to be adopted.
Autori naglašavaju kako njihov rezultat ne implicira da financijski razvoj nije važan, već je bit u tome da je potreban uravnoteženiji pristup proučavanju veze između financija i rasta.
The motivation for their paper came from the “casual observation that superstar East Asian countries with the world's highest growth rates for the last four decades, such as Japan, South Korea, and China, could not be classified as more financially developed than their competitors”.
Motivacija za njihov članak proizašla je iz “usputnog opažanja da se istočnoazijske zemlje, zvijezde ekonomskog rasta s najvišim stopama rasta u posljednja četiri desetljeća, poput Japana, Južne Koreje i Kine, ne mogu opisati kao financijski razvijenije od njihovih konkurenata”.
This is especially true for South Korea whose financial institutions did not operate under market forces until very recently.
To osobito vrijedi za Južnu Koreju, čije financijske institucije tek odnedavno posluju u tržišnim uvjetima.
When it comes to transition economies, existing research does not show a strong link
Kad je riječ o tranzicijskim ekonomijama, postojeća istraživanja ne pokazuju osobi
between finance and growth.
to jaku poveznicu između financija i rasta.
Her result is that the interest rate margin is negatively and significantly associated with economic growth.
Njezin je rezultat da je kamatna marža negativno i statistički značajno povezana s ekonomskim rastom.
More precisely, stock market capitalization turned out to be insignificant, as did private credit, while bond markets and domestic credit (volume of loans of deposit money banks and monetary authorities to all residents divided by GDP) played an important role in promoting growth.
Preciznije, tržišna kapitalizacija pokazala se kao statistički beznačajna, kao i kredit privatnom sektoru, dok su tržište obveznica i krediti domaćem sektoru (udio kredita depozitnih banaka i središnje banke domaćem sektoru u BDP-u) imali važnu ulogu u promicanju rasta.
The difference in importance between domestic and private credit stems from the many bad loans made to the private sector, while the former also includes bank credits to local and central government, which have a very low default probability.
Razlika u važnosti kredita domaćem sektoru i kredita privatnom sektoru proizlazi iz toga što je postojalo mnogo loših kredita privatnom sektoru, dok prvi uključuju i bankovne kredite lokalnoj i središnjoj državi, koji imaju nizak rizik nevraćanja.
Their results do not give uniform policy prescriptions.
Njihovi rezultati ne daju ujednačene i čvrste preporuke nositeljima politike.
The authors show that the results differ depending on the observed countries, time periods, proxies for financial intermediation, etc. A few claim that the results change depending on the countries' income levels.
Autori pokazuju da se rezultati njihovih istraživanja razlikuju ovisno o promatranim zemljama, vremenskim razdobljima, zamjenskim varijablama za financijsko posredovanje itd. Nekolicina ih naglašava da se rezultati mijenjaju ovisno o razini dohotka pojedine zemlje.
This leads us to the next section.
To nas dovodi do sljedećeg odjeljka.
After developing a theoretical model of multiple steady states, Berthelemy and Var
Nakon razvijanja teorijskog modela višestrukih ravnotežnih stanja, Berthelemy i Va
The other steady state is characterized by positive endogenous growth and normal development of financial intermediation.
U empirijskom dijelu svog rada autori pokušavaju pronaći konvergencijske klubove na temelju početnih razina financijske razvijenosti i ljudskog kapitala.
In the empirical part of their paper the authors try to find convergence clubs based on the starting level of financial development and human capital.
Uz pomoć tih kriterija organiziraju zemlje u četiri skupine, pri čemu su dvije osobito zanimljive sa stajališta financija i rasta.
Based on these criteria they organize the countries in four groups where two are especially interesting from the standpoint
Autori dolaze do rezultata da u zemljama s visokom početnom razinom ljudskog kapitala i niskom razinom
Their explanation is that above a certain level of educational development, the benefits from the accumulation of human capital become conditional on changes in the sectoral allocation of investment.
Njihovo je objašnjenje da koristi od akumulacije ljudskog kapitala iznad određenog stupnja razvoja obrazovanja ovise o promjenama u sektorskoj alokaciji investicija.
These changes are difficult to carry out if no sufficiently developed system of financial intermediation exists.
Te je promjene teško provesti ako ne postoji dovoljno razvijen sustav financijskog posredovanja.
In other words, financial repression (e.g. as in Latin America in 1960s and 1970s) can be a great obstacle to growth in countries in which basic conditions such as a certain level of human capital are met.
Drugim riječima, financijska represija (npr. ona u Latinskoj Americi u 1960-ima i 1970-ima) može biti velika prepreka rastu u zemljama u kojima su zadovoljeni temeljni uvjeti, npr. ostvarena određena razina ljudskog kapitala.
It is interesting that in that group of countries government consumption has a positive effect on growth, probably because the undeveloped financial system inhibits the growth of private sector savings and investment.
Zanimljivo je da u toj skupini zemalja državna potrošnja ima pozitivan učinak na rast, vjerojatno stoga što nerazvijeni financijski sustav koči rast štednje i investicija privatnog sektora.
The authors believe that in these countries externalities generated by public goods are the only potential source of endogenous growth because there is no private investment dynamism.
Autori smatraju da su u tim zemljama eksternalije koje stvaraju javna dobra jedini potencijalni izvor endogenog rasta jer ne postoji dinamičnost privatnih investicija.
In countries in which the starting levels of human capital and financial development are low, education, financial system, openness, and government spending do not have any effect on economic growth.
U zemljama u kojima su početne razine ljudskog kapitala i financijske razvijenosti niske, obrazovanje, financijski sustav, otvorenost i državna potrošnja nemaju nikakav utjecaj na ekonomski rast.
The only significant variable is the number of coups and revolutions.
Jedina statistički značajna varijabla jest broj atentata i revolucija.
These countries form a convergence club around the poverty trap.
Te zemlje čine konvergencijski klub oko zamke siromaštva.
In other words, financial development is not associated with higher growth rates at all levels of economic development.
Drugim riječima, financijski razvoj nije povezan s visokim stopama rasta na svim razinama ekonomskog razvoja.
Results obtained by Rioja and Valev (2004) are along similar lines.
Rezultati Riojae i Valeva (2004) na sličnom su tragu.
They split the countries in three groups and find out that in countries with low financial development, additional improvements in the financial markets do not have a clear effect on growth - depending on the financial indicators used it is either positive (ratio of commercial bank assets to commercial bank and central bank assets) or nonexistent (share of credit to private sector to GDP).
Dijele zemlje u tri skupine i utvrđuju da u zemljama s niskim financijskim razvojem dodatna poboljšanja financijskih tržišta nemaju jasan učinak na rast - ovisno o upotrijebljenim financijskim pokazateljima, taj je učinak ili pozitivan (udio imovine komercijalnih banaka u zbroju imovine komercijalnih banaka i središnje banke) ili ne postoji (udio kredita privatnom sektoru u BDP-u).
They explain this difference by indicators being better at measuring the size of the financial system, and others efficiency.
Autori objašnjavaju tu razliku činjenicom da su neki pokazatelji bolji za mjerenje veličine financijskog sustava, a drugi su prikladniji za mjerenje njegove efikasnosti.
In countries where financial development has passed a certain threshold (the “middle” region), it exerts a strong positive effect on economic growth.
U zemljama u kojima je financijski razvoj prešao određeni prag (“srednja” regija), on ima snažan pozitivan učinak na rast.
In the “high” region, the growth effect of financial development declines once it reaches very high levels.
U “visokoj” regiji učinak financijskog razvoja na rast opada kad se dosegnu njegove vrlo visoke razine.
Common characteristic of countries in the “low” region is that they all have a high level of inflation (above a certain threshold), which maybe explains why there is no link between finance and growth.
Zajedničko obilježje zemalja u “niskoj” regiji jest da sve imaju visoku razinu inflacije (iznad određenog praga), što možda objašnjava zašto ne postoji povezanosti između financija i rasta.
Favara (2003) also finds out that the relationship between financial development and economic growth is non-linear.
Favara (2003) također utvrđuje da je veza između financijskog razvoja i ekonomskog rasta nelinearna.
The financial sector exerts positive effects on growth only at intermediate levels of financial development.
Financijski sektor ima pozitivan učinak na rast samo na srednjim razinama financijskog razvoja.
The main channel by which finance influences growth is productivity, and not capital accumulation.
Glavni kanal putem kojega financije utječu na rast jest produktivnost, a ne akumulacija kapitala.
The threshold is the share of credit to GDP of 25%; half of the countries in the sample are above it.
Prag je udio kredita u BDP-u u iznosu od 25%; polovica zemalja u uzorku je iznad njega.
The authors do robustness tests and once they include institutional variables significance of financial variables decreases.
Autori provode testove robustnosti i nakon što uključe institucionalne varijable, statistički značaj financijskih varijabli pada.
They conclude that some unspecified combination of financial development and institutions matters for development.
Zaključuju da je za ekonomski razvoj važna neka nespecificirana kombinacija financijskog razvoja i institucija.
However, the time period they observe is shorter (1996-2004), they apply dynamic panel analysis, and use both macro and industry-level data.
Međutim, autori promatraju kraće vremensko razdoblje (1996-2004), primjenjuju dinamičku panel-analizu te se koriste makropodacima i podacima na razini industrije.
Coricelli and Roland (2008) extend Rajan and Zingales (1998)16 in order to study the potential asymmetric effects of financial markets on growth.
Naime, Coricelli i Roland (2008) proširuju istraživanje Rajana i Zingalesa (1998)16 kako bi proučili potencijalne asimetrične učinke financijskih tržišta na ekonomski rast.
When replicating the analysis of Rajan and Zingales they fail to uncover any robust evidence of a significant positive effect of financial sector development on industrial growth.
Preslikavši analizu Rajana i Zingalesa, autori ne uspijevaju dobiti robustne dokaze da postoji statistički značajan pozitivni učinak razvoja financijskog sektora na rast industrije.
However, they discover that financial development plays an important role during episodes of output decline.
Međutim, otkrivaju da financijski razvoj ima važnu ulogu tijekom epizoda pada proizvodnje.
“In particular, industries which are relatively more dependent on external finance decline relatively faster in countries with lower financial sector development, measured as the credit-to-GDP ratio.
“Preciznije, industrije koje su relativno ovisnije o vanjskom financiranju padaju relativno brže u zemljama s nižim razvojem financijskog sektora, mjereno udjelom kredita u BDP-u.
These findings suggest that credit markets play a more important role in softening (or, depending on the quality of credit market institutions, magnifying) output declines than in fostering growth, which supports the conjecture that the impact of financial development on growth is asymmetric.”
Ti rezultati navode na zaključak da kreditna tržišta imaju važniju ulogu u ublažavanju (ili, ovisno o kvaliteti institucija kreditnog tržišta, povećavanju) pada proizvodnje nego u poticanju rasta, što podržava mišljenje da je učinak financijskog razvoja na rast asimetričan.”
Basically, credit markets matter most during recessions.
U biti, kreditna su tržišta najvažnija tijekom recesija.
What can we conclude from this section?
Što možemo zaključiti iz ovog dijela rada?
One thing is certain: taking non-linearities into account is very important.
Jedno je sigurno: vrlo je važno uzeti u obzir nelinearnosti.
Rousseau and Wachtel (2007) did
Rousseau i Wachtel (2007) čine ovo drugo.
countries with a developed financial system.
ma s razvijenim financijskim sustavom.
Manning (2003) found out that their results change when Asian countries are included, and in those countries as far as economic growth is concerned, the main credit is not given to financial factors.
Manning otkriva (2003) da se njihovi rezultati mijenjaju kad se u uzorak uključe azijske zemlje; za ekonomski rast u tim zemljama glavne se zasluge ne pripisuju financijskim čimbenicima.
For example, Park (1993) writes that deepening of the financial system was not crucial for mobilization of savings or improvement of allocation efficiency in South Korea and Taiwan.
Primjerice, Park (1993) bilježi da produbljivanje financijskog sustava nije bilo presudno za mobilizaciju štednje ili poboljšanja u alokativnoj efikasnosti u Južnoj Koreji i Tajvanu.
Exactly the opposite: fast development of the financial system was a result of high growth rates, high propensity to save and price stability - finance has in a passive way adjusted to changes in the real economy.
Upravo obrnuto: razvoj financijskog sustava bio je posljedica visokih stopa rasta, visoke sklonosti štednji i stabilnosti cijena - financije su se na pasivan način prilagodile promjenama u realnom gospodarstvu.
They find that the impact of financial deepening on growth is not as strong with more recent data (1990 to 2003) as it appeared in studies with data for the period from 1960 to 1989.
Otkrili su da utjecaj financijskog produbljivanja na rast nije toliko velik u novijim podacima (1990-2003) kao što je bio u istraživanjima u kojima se proučavalo razdoblje od 1960. do 1989.
In fact, the effect of financial depth on growth disappears.
Štoviše, učinak financijske dubine na rast nestaje.
The authors explain this by the frequent financial crises of the 1990s.
Autori to objašnjavaju financijskim krizama koje su 1990-ih bile učestale.
In other words: “There is a thin line between financial deepening that comes from the expansion of financial intermediary activity and financial deepening that is the consequence of a credit boom.
Drugim riječima, “postoji tanka linija između financijskog produbljivanja koje proizlazi iz ekspanzije aktivnosti financijskog posredovanja i financijskog produbljivanja koje je posljedica kreditne ekspanzije.
In the first instance increased intermediation is likely to be growth enhancing, while in the second instance credit standards deteriorate, nonperforming loans proliferate and a banking crisis ensues.”
U prvom slučaju pojačano posredovanje vjerojatno potiče rast, dok se u drugom kreditni standard pogoršava, povećava se broj kredita koji se ne vraćaju te dolazi do bankovne krize”.
The authors conclude that in order to understand better the finance-growth nexus, systemic study of the financial development experience of individual countries becomes necessary.
Autori zaključuju kako je za bolje razumijevanje veze između financija i rasta potrebno sustavno proučavati iskustva financijskog razvoja pojedinačnih zemalja.
In their paper they mention research done by Loayza and Ranciere (2005) who make a distinction between the short- and long-run effects of financial intermediation.
U svom radu spominju istraživanje što su ga proveli Loayza i Ranciere (2005), koji razlikuju kratkoročne i dugoročne učinke financijskog posredovanja.
They find that in the long run financial development supports and promotes economic growth.
Utvrđuju da u dugom roku financijski razvoj potiče i promiče ekonomski rast.
However, systemic banking crises, cycles of booms and busts, and overall financial volatility can harm economic growth.
Međutim, sistemske bankovne krize, ciklusi ekspanzije i kraha, te cjelokupna financijska volatilnost mogu naštetiti ekonomskom rastu.
This holds for the short run.
To vrijedi za kratki rok.
Financial depth leads to higher growth, and financial fragility has negative growth consequences.
Financijsko produbljivanje vodi višim stopama rasta, a financijska osjetljivost ima negativne posljedice na rast.
Total effect of financial liberalization and intermediation may be a combination of these effects, with weights for financial depth and financial fragility depending on the country's stage of financial development.
Ukupni učinak financijske liberalizacije i posredovanja može biti kombinacija tih dvaju učinaka, pri čemu ponderi financijskog produbljivanja i financijske osjetljivosti ovise o stupnju financijskog razvoja neke zemlje.
When it comes to the first group of papers, those that go further into the past, there
Kad je riječ o prvoj skupini članaka, onima u kojima se proučavaju ranija povijesna
are empirical papers in economic history which deal with the finance-growth nexus.
razdoblja, valja naglasiti da postoje empirijski radovi iz ekonomske povijesti koji se bave povezanošću financija i rasta.
McKinnon (1973) focused on the link between financial system and economic growth for Argentina, Brazil, Chile, Indonesia, Korea, Germany and Taiwan after the Second World War and showed that a financial system can contribute to economic growth but that it depends on many factors (political, legal, industrial).
McKinnon se (1973) usredotočio na vezu financijskog sustava i ekonomskog rasta za Argentinu, Čile, Indoneziju, Koreju, Njemačku i Tajvan nakon Drugoga svjetskog rata i dokazao da financijski sustav može pridonijeti ekonomskom rastu, ali da to ovisi o mnogim čimbenicima (političkim, pravnim, industrijskim).
It is difficult to figure out the importance of each of them.
Teško je utvrditi važnost svakoga od njih.
When it comes to causality, the author concludes that it is country- and period-specific.
Kad je u pitanju kauzalnost, autor zaključuje da ona ovisi o zemlji i vremenskom razdoblju.
They apply time series analysis on data for USA, Great Britain, Canada, Norway and Sweden during industrialization (1870-1929).
Oni primjenjuju analizu vremenske serije na SAD, Veliku Britaniju, Kanadu, Norvešku i Švedsku tijekom industrijalizacije (1870-1929).
As financial indicators they use commercial bank deposits and assets of commercial banks, savings banks, and insurance companies.
Kao financijskim pokazateljima koriste se depozitima komercijalnih banaka i imovinom komercijalnih banaka, štedionica i osiguravateljskih kuća.
Their conclusion is that in that period and in these countries financial intermediation caused economic growth.
Njihov je zaključak da je u tom razdoblju i u tim zemljama financijsko posredovanje uzrokovalo ekonomski rast.
It is interesting that their data series ends in 1929.
Zanimljivo je da njihova vremenska serija završava 1929. godinom.