natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tenofovir exposure achieved in 8 paediatric patients (12 to &lt; 18 years of age) receiving oral daily doses of tenofovir disoproxil fumarate 300 mg (tablet) was similar to exposures achieved in adults receiving once-daily doses of 300 mg.
Tenofoviirilla saavutettu altistus 8 pediatrisella potilaalla (12-vuotiaista alle 18-vuotiaisiin), jotka saivat tenofoviiridisoproksiilifumaraattia 300 mg (tabletti) päivässä suun kautta, oli samankaltainen kuin altistus aikuisilla, jotka saivat 300 mg:n annoksen kerran päivässä.
Teriflunomide is extensively bound to plasma protein ( &gt; 99%), probably albumin and is mainly distributed in plasma.
Teriflunomidi sitoutuu runsaasti plasman proteiineihin ( &gt; 99 %), todennäköisesti albumiiniin, ja jakautuu pääasiassa plasmaan.
Terminal elimination half-life was &gt; 20 hours.
Loppuvaiheen eliminaation puoliintumisaika oli &gt; 20 tuntia.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2 % of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
Tähdellä (*) on merkitty ne haittavaikutukset, joita raportoitiin lisäksi &gt; 2 prosentilla diabetesta sairastaneista verenpainepotilaista, joilla oli krooninen munuaisten vajaatoiminta ja selvä proteinuria, ja joita raportoitiin enemmän kuin lumeryhmässä.
Terms marked with a star (*) refer to the adverse reactions that were additionally reported in &gt; 2% of diabetic hypertensive patients with chronic renal insufficiency and overt proteinuria and in excess of placebo.
Tähdellä (*) on merkitty ne haittavaikutukset, joita raportoitiin lisäksi &gt; 2 prosentilla diabetesta sairastaneista verenpainepotilaista, joilla oli krooninen munuaisten vajaatoiminta ja selvä proteinuria, ja joita raportoitiin enemmän kuin lumeryhmässä.
That Bronchitol has not been studied in patients with a history of significant haemoptysis ( &gt; 60 ml) in the previous three months.
Tieto siitä, että Bronchitolia ei ole tutkittu potilailla, joilla on aiemmin ilmennyt merkittävää veriyskää ( &gt; 60 ml) edellisten kolmen kuukauden aikana.
That if creatinine clearance is confirmed as &lt; 50 mL/min or serum phosphate decreases to
Jos kreatiniinin poistuman vahvistetaan olevan &lt; 50 ml/min tai seerumin fosfaatti laskee arvoon
That if serum phosphate is &lt; 0.48 mmol/L (1.5 mg/dL) or creatinine clearance decreases during therapy to &lt; 70 mL/min then renal function should be re-evaluated within one week.
Munuaisten vajaatoiminta on arvioitava uudelleen yhden viikon kuluessa, jos seerumin fosfaattipitoisuus on &lt; 0,48 mmol/l (1,5 mg/dl) tai jos kreatiniinin poistuma laskee hoidon aikana arvoon &lt; 70 ml/min.
That if serum phosphate is confirmed to be &lt; 3.0 mg/dl (0.96 mmol/l) in any paediatric patient receiving tenofovir disoproxil fumarate, renal function should be re-evaluated within one week.
Jos seerumin fosfaatti on vahvistetusti &lt; 3,0 mg/dl (0,96 mmol/l) kenellä tahansa tenofoviiridisoproksiilifumaraattia saavalla pediatrisella potilaalla, munuaisten toiminta on tutkittava uudelleen viikon kuluessa.
That it is recommended that Stribild is discontinued in patients with creatinine clearance that falls to &lt; 70 mL/min while on treatment unless it is considered that the potential benefit of this combination of antiretroviral agents for the individual patient outweighs the possible risks of continuing with therapy.
On suositeltavaa, että Stribild-hoito keskeytetään potilailla, joiden kreatiniinin poistuma laskee hoidon aikana &lt; 70 ml:aan/min, ellei tästä antiretroviraalisten aineiden yhdistelmästä yksittäiselle potilaalle aiheutuvan mahdollisen hyödyn katsota olevan hoidon jatkamiseen liittyviä mahdollisia riskejä suurempi.
The 10 pneumococcal serotypes included in this vaccine represent the major disease-causing serotypes in Europe covering approximately 56% to 90% of invasive pneumococcal disease (IPD) in children &lt; 5 years of age.
Ne aiheuttavat noin 56–90 % kaikista invasiivista pneumokokkisairauksista alle 5-vuotiailla lapsilla.
The 12.5 mg dose in the LIR subgroup also demonstrated shorter time to first post-dose SBM as compared to placebo in Kodiac 4 (p=0.002) and Kodiac 5 (p &lt; 0.001).
LIR-alaryhmässä 12,5 mg:n annoksella todettiin myös lyhyempi aika ensimmäiseen annoksen jälkeiseen spontaaniin ulostukseen verrattuna lumelääkkeeseen Kodiac 4 -tutkimuksessa (p = 0,002) ja Kodiac 5 -tutkimuksessa (p &gt; 0,001).
The 16 viruses that displayed &gt; 20-fold change in susceptibility all contained mutations at positions 10, 54, 63 plus 82 and/or 84.
Kaikissa 16 viruksessa, joiden herkkyyden muutos oli &gt; 20-kertainen, oli mutaatiot kohdissa 10, 54, 63 sekä 82 ja/tai 84.
The 25 mg dose in the LIR subgroup improved rectal straining (Kodiac 4 p=0.043, Kodiac 5 p &lt; 0.001).
LIR-alaryhmässä 25 mg:n annos paransi peräsuolen pingottumista (Kodiac 4, p = 0,043, Kodiac 5, p &lt; 0,001).
The 25 mg dose in the LIR subgroup increased mean days per week compared with placebo with at least 1 complete spontaneous bowel movement (CSBM) in both studies (Kodiac 4 p=0.002, Kodiac 5 p &lt; 0.001).
LIR-alaryhmässä 25 mg:n annos suurensi lumelääkkeeseen verrattuna niiden päivien keskimääräistä lukumäärää viikossa, jolloin todettiin vähintään yksi spontaani ulostuskerta, jolloin suoli tyhjeni kokonaan (complete spontaneous bowel movement, CSBM) molemmissa tutkimuksissa (Kodiac 4, p = 0,002, Kodiac 5, p &lt; 0,001).
The 300 microgram dose resulted in a 170-180 ml increase compared to placebo (p &lt; 0.001) and a 100 ml increase compared to formoterol 12 microgram twice a day (p &lt; 0.001).
300 mikrogramman annos paransi kyseistä FEV1-arvoa 170-180 ml verrattuna lumehoitoon (p &lt; 0,001) ja 100 ml verrattuna formoteroliin annoksella 12 mikrogrammana kahdesti vuorokaudessa (p &lt; 0,001).
The &gt; 100 IU/l safety margin is the generally accepted level of effective prevention against HBV re-infection in liver transplant patients at risk.
100 IU/l:n turvamarginaali on yleisesti hyväksytty uudelta HBV- infektiolta suojaava pitoisuus maksansiirron saaneilla riskipotilailla.
The absolute bioavailability of asenapine when swallowed is low ( &lt; 2 % with an oral tablet formulation).
Niellyn asenapiinin absoluuttinen biologinen hyötyosuus on pieni ( &lt; 2 % suun kautta otettavan tablettilääkemuodon yhteydessä).
The absolute difference in objective soft tissue response between enzalutamide and placebo arms was 53.9% (95% CI: 48.5%, 59.1%, p &lt; 0.0001).
Objektiivisessa pehmytkudosvasteessa havaittu absoluuttinen ero entsalutamidi- ja lumelääkehaarojen välillä oli 53,9 % (95 %:n luottamusväli: 48,5 %; 59,1 %, p &lt; 0,0001).
The absolute oral bioavailability is &gt; 90%.
Absoluuttinen oraalinen hyötyosuus on &gt; 90 prosenttia.
The ACT vs concentration data suggest a trend for a lower concentration response curve for adults as compared to older children (6 years to
ACT- aikaa ja bivalirudiinipitoisuutta vertailevista tiedoista käy ilmi, että aikuisilla on taipumus matalampaan pitoisuuden vastekäyrään kuin vanhemmilla lapsilla (6‒ &lt; 16-vuotiailla) ja nuoremmilla lapsilla 2‒ &lt; 6-vuotiailla).
The adjusted mean change in the pain VAS after 12 weeks of tocilizumab treatment was a reduction of 41 points on a scale of 0 - 100 compared to a reduction of 1 for placebo patients (p &lt; 0.0001).
12 viikon tosilitsumabihoidon jälkeen vakioitu keskimääräinen muutos VAS-kipuindeksissä oli 41 VAS-pisteen vähennys (asteikolla 0–100 pistettä) verrattuna yhden VAS-pisteen vähennykseen lumelääkeryhmässä (p &lt; 0.0001).
The adjusted mean dietary phenylalanine tolerance in the Kuvan plus phenylalanine -restricted group was 80.6 mg/kg/day and was statistically significantly greater (p &lt; 0.001) than the adjusted mean dietary phenylalanine tolerance in dietary phenylalanine therapy alone group (50.1 mg/kg/day).
Korjattu keskimääräinen fenyylialaniinin ravitsemuksellinen toleranssi hoitoryhmässä, joka sai Kuvan-valmistetta yhdistettynä fenyylialaniinin rajoitukseen, oli 80,6 mg/kg/vrk, mikä oli tilastollisesti merkitsevästi suurempi arvo (p &lt; 0,001) kuin hoitoryhmässä, joka sai pelkästään ravitsemuksellista fenyylialaniinihoitoa (50,1 mg/kg/vrk).
The administered dose should be reduced by 50 % in case of occurrence of haematological disorders (white blood cells &lt; 1,500/mm3, granulocytes &lt; 1,000/mm3, thrombocytes &lt; 100,000/mm3).
Annosta tulee pienentää 50 %, jos havaitaan hematologisia poikkeamia (valkosolut  1 500/mm3, granulosyytit  1 000/mm3, trombosyytit  100 000/mm3).
The administration of a second half adult or an adult dose did not enhance the reactogenicity, except for rates of general symptoms which were higher after the second dose, particularly for rates of fever in &lt; 6 year olds.
Toisen puolikkaan aikuisten annoksen tai aikuisten annoksen anto ei lisännyt reaktogeenisuutta lukuun ottamatta yleisoireita, joita esiintyi enemmän toisen aikuisten annoksen jälkeen.
The administration of a second half adult or an adult dose did not enhance the reactogenicity, except for rates of general symptoms which were higher after the second dose, particularly for rates of fever in &lt; 6 year olds.
Toisen puolikkaan aikuisten annoksen tai aikuisten annoksen anto ei lisännyt reaktogeenisuutta lukuun ottamatta yleisoireita, joita esiintyi enemmän toisen annoksen jälkeen.
The administration of sunitinib should be interrupted and/or the dose reduced in patients without clinical evidence of CHF but with an ejection fraction &lt; 50% and &gt; 20% below baseline.
Sunitinibihoito on keskeytettävä ja/tai annosta pienennettävä potilaalla, jolla ei ole kliinistä näyttöä kongestiivisesta sydämen vajaatoiminnasta mutta jolla ejektiofraktio on pienempi kuin 50 % ja laskee yli 20 % verrattuna lähtötasoon.
The ADRs in the pJIA and sJIA patients treated with tocilizumab are described below and are presented in the Table 2 by system organ class and frequency categories, defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) or uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100)
Polyartriittia ja yleisoireista lastenreumaa sairastavilla potilailla todetut haittavaikutukset esitetään taulukossa 2 elinjärjestelmän ja yleisyyden mukaan ja ne on jaettu seuraaviin luokkiin: hyvin yleinen (≥ 1/10); yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10) ja melko harvinainen (≥ 1/1000, &lt; 1/100).
The adverse drug reactions (Table 1) are ranked under heading of frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset (taulukko 1) on lueteltu yleisyyden mukaan, yleisin vaikutus ensin, seuraavan esitystavan mukaisesti: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse drug reactions (Table 1) are ranked under heading of frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100, &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000, &lt; 1/100); rare (≥1/10,000, &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
(≥ 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse drug reactions (Table 1) are ranked under heading of frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100, &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000, &lt; 1/100); rare (≥1/10,000, &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), including isolated reports.
Haittavaikutukset (taulukko 1) on lueteltu yleisyyden mukaan, yleisin vaikutus ensin, seuraavan esitystavan mukaisesti: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), mukaan lukien yksittäiset raportit.
The adverse reactions are classified according to MedDRA system organ class and frequency; very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100).
Haittavaikutukset on lueteltu MedDRA:n yleisyysluokitus- ja elinjärjestelmän mukaan: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000, &lt; 1/100).
The adverse reactions are classified as: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset on luokiteltu seuraavasti: hyvin yleinen (≥1/10); yleinen (≥1/100, &lt; 1/10); melko harvinainen (≥1/1 000, &lt; 1/100); harvinainen (≥1/10 000, &lt; 1/1 000); hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000) ja tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse reactions are classified by System Organ Class and frequency, using the following convention: Very common (≥ 1/10), Common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), Uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), Rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), Very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset on esitetty elinjärjestelmän ja esiintymistiheyden mukaan seuraavan esitystavan mukaisesti: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse reactions are listed by system organ class and frequency using the following convention: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset on lueteltu elinluokan ja esiintyvyyden mukaan seuraavan luokituksen mukaisesti: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse reactions are listed by system organ class and frequency: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), and not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset on lueteltu elinjärjestelmittäin ja esiintymistiheyksittäin: erittäin yleiset (≥ 1/10), yleiset (≥ 1/100 ja &lt; 1/10), melko harvinaiset (≥ 1/1 000 ja &lt; 1/100), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse reactions are ranked by frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Haittavaikutukset on luokiteltu yleisyytensä mukaan seuraavasti, ja ne esitetään siten, että yleisin haittavaikutus mainitaan ensin: hyvin yleinen ( 1/10), yleinen ( 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen ( 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen ( 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse reactions are reported in this table with the following frequency convention: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (1/1,000 to &lt; 1/100), rare (1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Taulukossa ilmoitettujen haittavaikutusten esiintymistiheydet ovat: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100 - &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000 - &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000 - &lt; 1/1 000).
The adverse reactions listed in this section fall into the following frequency categories: Very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Tässä osiossa käytetään seuraavia yleisyysluokkia: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥ 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000), tuntematon (saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
The adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common: 1/100 to &lt; 1/10; uncommon:  1/1,000 to ≤ 1/100; rare:  1/10,000 to ≤1/1,000; very rare ≤1/10,000) and system organ class by decreasing order of seriousness.
Tutkijalääkärin ilmoittamat haittavaikutukset, jotka ainakin mahdollisesti liittyvät fondaparinuuksiin, on esitetty esiintymistiheysluokittain (hyvin yleinen ≥1/10; yleinen  1/100, &lt; 1/10 ; melko harvinainen 1/1000, &lt; 1/100; harvinainen  10000, &lt; 1/1000, hyvin harvinainen &lt; 1/10000) ja elinjärjestelmittäin siten, että vakavimmat luetellaan ensimmäisinä.
The adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common: 1/100 to &lt; 1/10; uncommon:  1/1,000 to ≤ 1/100; rare:  1/10,000 to ≤1/1,000; very rare ≤1/10,000) and system organ class by decreasing order of seriousness.
Tutkijalääkärin ilmoittamat haittavaikutukset, jotka ainakin mahdollisesti liittyvät fondaparinuuksiin, on esitetty esiintymistiheysluokittain (hyvin yleinen ≥1/10; yleinen  1/100, &lt; 1/10; melko harvinainen
The adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common: 1/100 to &lt; 1/10; uncommon:  1/1,000 to ≤ 1/100; rare:  1/10,000 to ≤1/1,000; very rare ≤1/10,000) and system organ class by decreasing order of seriousness.
Tutkijalääkärin ilmoittamat haittavaikutukset, jotka ainakin mahdollisesti liittyvät fondaparinuuksiin, on esitetty esiintymistiheysluokittain (hyvin yleinen ≥1/10; yleinen  1/100, &lt; 1/10; melko harvinainen  1/1000, &lt; 1/100; harvinainen  1/10000, &lt; 1/1000; hyvin harvainainen &lt; 1/10000) ja elinjärjestelmittäin siten, että vakavimmat luetellaan ensimmäisinä.
The adverse reactions reported by the investigator as at least possibly related to fondaparinux are presented within each frequency grouping (very common  1/10; common: 1/100 to &lt; 1/10; uncommon:  1/1,000 to ≤ 1/100; rare:  1/10,000 to ≤1/1,000; very rare ≤1/10,000) and system organ class by decreasing order of seriousness; these adverse reactions should be interpreted within the surgical and medical context.
Tutkijalääkärin ilmoittamat haittavaikutukset, jotka ainakin mahdollisesti liittyvät fondaparinuuksiin, on esitetty esiintymistiheysluokittain (hyvin yleinen ≥10; yleinen  1/100, &lt; 1/10; melko harvinainen
The affinity of insulin degludec to serum albumin corresponds to a plasma protein binding of &gt; 99% in human plasma.
Degludekinsuliinin sitoutuminen seerumin albumiiniin vastaa yli 99 %:ista sitoutumista plasman proteiineihin ihmisen plasmassa.
The age range at randomisation was 4-58 years old (71% were &lt; 18 years old).
Satunnaistamisvaiheessa potilaiden ikäjakauma oli 4–58 vuotta (71 % oli &lt; 18-vuotiaita).
The aim of the treatment is to maintain the plasma free copper (also known as non-ceruloplasmin plasma copper) below 250 microgram/l (normal: 100-150 microgram/l) and the urinary copper excretion below 125 microgram/24 h (normal: &lt; 50 microgram/24 h).
Hoidon tarkoituksena on ylläpitää plasman vapaan kuparin (tunnetaan myös plasman ei- keruloplasmisena kuparina) taso alle 250 mikrogrammaa/l (normaali: 100-150 mikrogrammaa/l) ja kuparin eritys virtsaan alle 125 mikrogrammaa/vuorokaudessa (normaali: &lt; 50 mikrogrammaa/vuorokaudessa).
The analysis demonstrated improved ORR (CR+PR) (odds ratio 3.769; 95% CI 2.045-6.947; p &lt; 0.001), PFS (hazard ratio 0.511;
Analyysi osoitti, että kokonaisvasteluku (täydellinen vaste + osittainen vaste) (ristitulosuhde 3,769; 95 %:n luottamusväli 2,045-6,947; p &lt; 0,001), aika ilman taudin etenemistä (progression-free survival, PFS) (riskisuhde 0,511; 95 %:n luottamusväli 0,309-0,845; p = 0,008), aika taudin etenemiseen (TTP) (riskisuhde
The analysis demonstrated improved ORR (CR+PR) (odds ratio 3.769; 95% CI 2.045-6.947; p &lt; 0.001), PFS (hazard ratio 0.511;
Analyysi osoitti, että kokonaisvasteluku (täydellinen vaste + osittainen vaste) (ristitulosuhde 3,769; 95 %:n luottamusväli 2,045–6,947; p &lt; 0,001), aika ilman taudin etenemistä (progression-free survival, PFS) (riskisuhde 0,511; 95 %:n luottamusväli 0,309–0,845; p = 0,008), aika taudin etenemiseen (TTP) (riskisuhde
The analysis included 68 patients with moderate (CLcr 30-59 ml/min), 147 patients with mild (CLcr 60-89 ml/min) renal impairment, and 135 patients with normal renal function (CLcr &gt; 90 ml/min).
Analyysissa oli mukana 68 potilasta, joilla oli kohtalainen munuaisten toimintahäiriö (CLcr 30– 59 ml/min), 147 potilasta, joilla oli lievä munuaisten toimintahäiriö (CLcr 60–89 ml/min), ja 135 potilasta, joiden munuaisten toiminta oli normaali (CLcr &gt; 90 ml/min).
The analysis of all recorded incremental recoveries in previously treated patients demonstrated a median rise of &gt; 2% ( &gt; 2 IU/dL) per IU/kg body weight for Iblias.
Kaikkien kirjattujen inkrementaalisten saantojen analyysi aiemmin hoidetuilla potilailla osoitti, että pitoisuuden mediaanin nousu oli &gt; 2% ( &gt; 2 IU/dl) per yksi IU/kg Iblias-valmistetta.
The analysis of all recorded incremental recoveries in previously treated patients demonstrated a median rise of &gt; 2% ( &gt; 2 IU/dL) per IU/kg body weight for Kovaltry.
Kaikkien kirjattujen inkrementaalisten saantojen analyysi aiemmin hoidetuilla potilailla osoitti, että pitoisuuden mediaanin nousu oli &gt; 2 % ( &gt; 2 IU/dl) per yksi IU/kg Kovaltry-valmistetta.
The analysis per cycle performed in these patients showed thrombocytopenia of grade 3 and 4 in approximately 3% and &lt; 1% of cycles respectively.
Tämän potilaspopulaation tietojen analysointi kutakin hoitojaksoa kohti osoitti, että asteen 3 trombosytopeniaa esiintyi noin 3 %:ssa hoitojaksoista ja asteen 4 trombosytopeniaa alle 1 %:ssa.
The anti-HA antibody responses in healthy subjects aged &gt; 60 years who received either one or two doses of 0.5 ml 21 days apart were as follows:
Anti-HA-vasta-aineet &gt; 60-vuotiailla terveillä koehenkilöillä, jotka saivat joko yhden 0,5 ml:n annoksen tai kaksi 0,5 ml:n annosta 21 päivän välein, olivat seuraavat:
The anti-HBs seroprotection rates (titers  10 mlU/ml) at these time points were 37.4% and 98.2% respectively.
Suojan antavat anti-HBs-vasta-ainetasot (titterit &gt; 10 mlU/ml) oli näillä ajankohdilla 37,4 %:lla ja 98,2 %:lla tutkituista, vastaavasti.
The antigen has been found on a small percentage ( &lt; 5%) of granulocytes, but not on erythrocytes or platelets.
Antigeeniä on löydetty pienestä osasta ( &lt; 5 %) granulosyyttejä, mutta ei erytrosyyteistä eikä verihiutaleista.
The antihypertensive effect persists over 24 hours after administration.
Verenpainetta alentava vaikutus kestää &gt; 24 tuntia annoksen ottamisen jälkeen.
The antimicrobial activity of ceftazidime against specific pathogens has been shown to best correlate with the percent time of free-drug concentration above the ceftazidime/avibactam minimum inhibitory concentration over the dose interval (%fT &gt; MIC of ceftazidime/avibactam).
Keftatsidiimin tiettyjä patogeeneja vastaan kohdistuvan antimikrobisen aktiivisuuden on osoitettu korreloivan parhaiten ajan (prosentteina) kanssa, jolloin vapaan lääkkeen pitoisuus on annosvälin aikana suurempi kuin keftatsidiimin/avibaktaamin pienin bakteerin kasvun estävä pitoisuus (%fT &gt; keftatsidiimin ja avibaktaamin yhdistelmän MIC).