natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The presence of extensive renal damage (eGFR &lt; 60mL/min) may limit the renal response to enzyme replacement therapy.
Laaja munuaisvaurio (eGFR-arvo &lt; 60 ml/min) saattaa rajoittaa munuaisvastetta entsyymikorvaushoitoon.
The primary analysis of cardiac toxicity showed the risk of developing a cardiac event as a function of cumulative anthracycline dose was significantly lower with Caelyx than with doxorubicin (HR=3.16, p &lt; 0.001).
Sydäntoksisuutta arvioiva perusanalyysi osoitti sydäntapahtuman kehittymisen vaaran kumulatiivisen antrasykliiniannoksen funktiona olevan Caelyxillä merkitsevästi alhaisempi kuin doksorubisiinilla (HR=3,16, p  0,001).
The primary efficacy endpoint for this study was the achievement and maintenance of confirmed HIV- 1 RNA concentrations &lt; 400 copies/ml over 48 weeks.
Tutkimuksen ensisijainen tehokkuuden päätetapahtuma oli HIV-1 RNA- pitoisuuden lasku varmistetusti &lt; 400:aan kopiota/ml ja pysyminen sillä tasolla 48 viikon aikana.
The primary efficacy endpoint for this study was the achievement and maintenance of confirmed HIV-1 RNA concentrations
Tutkimuksen ensisijainen tehokkuuden päätetapahtuma oli HIV-1 RNA-pitoisuuden lasku varmistetusti &lt; 400:aan kopiota/ml ja pysyminen sillä tasolla
The primary efficacy endpoint in the APEX and FACT studies was the proportion of patients whose last 3 monthly serum uric acid levels were &lt; 6.0 mg/dL (357 µmol/L).
APEX- ja FACT-tutkimuksissa ensisijaisena päätetapahtumana oli niiden potilaiden osuus, joiden seerumin virtsahappopitoisuus oli &lt; 6,0 mg/dl (357 µmol/l) tutkimuksen kolmena viimeisenä kuukautena.
The primary efficacy endpoint was to compare the proportion of patients achieving biochemical control (defined as mean GH levels &lt; 2.5 μg/l and normalisation of sex- and age-adjusted IGF-1) at week 24 with pasireotide intramuscular use 40 mg or 60 mg versus continued treatment with active control (octreotide intramuscular use 30 mg or lanreotide deep subcutaneous injection 120 mg), separately.
Ensisijaisena tehon päätemuuttujana oli verrata sellaisten potilaiden, jotka olivat tutkimusviikon 24 kohdalla saavuttaneet lihaksensisäisellä 40 mg tai 60 mg pasireotidiannoksella biokemiallisen kontrollin (määritelty keskimääräisenä kasvuhormonipitoisuutena &lt; 2,5 mikrog/l sekä sukupuolen ja iän mukaan korjatun IGF-1-arvon normalisoitumisena), osuutta vertailuvalmisteiden käyttöä jatkaneiden potilaiden määrään (lihaksensisäisesti annetut, 30 mg oktreotidiannokset tai syvälle ihon alle annetut, 120 mg lanreotidiannokset).
The primary efficacy outcome, a composite of symptomatic PE, symptomatic DVT, symptomatic superficial-vein thrombosis extension, symptomatic superficial-vein thrombosis reoccurrence, or Death up to Day 47, was significantly reduced from 5.9% in placebo patients to 0.9% in those receiving fondaparinux 2.5 mg (relative risk reduction: 85.2%; 95% CIs, 73.7% to 91.7% [p &lt; 0.001]).
Ensisijainen tehon mittari, yhdistetty oireinen keuhkoembolia (PE), oireinen syvä laskimotromboosi (DVT), oireinen pinnallinen laskimotromboosin laajenema, oireinen pinnallisen laskimotromboosin uusiminen tai kuolema päivään 47 mennessä, väheni merkitsevästi 5,9 %:sta lumepotilailla 0,9 % :iin 2,5 mg fondaparinuuksia saaneilla potilailla (riskin suhteellinen pieneneminen: 85,2 %, 95 % luottamusväli 73,7 %, 91,7 % [p-arvo &lt; 0,001]).
The primary efficacy outcome, a composite of symptomatic PE, symptomatic DVT, symptomatic superficial-vein thrombosis extension, symptomatic superficial-vein thrombosis reoccurrence, or Death up to Day 47, was significantly reduced from 5.9% in placebo patients to 0.9% in those receiving fondaparinux 2.5 mg (relative risk reduction: 85.2%; 95% CIs, 73.7% to 91.7% [p &lt; 0.001]).
Ensisijainen tehon mittari, yhdistetty oireinen keuhkoembolia (PE), oireinen syvä laskimotromboosi (DVT), oireinen pinnallinen laskimotromboosin laajenema, oireinen pinnallisen laskimotromboosin uusiminen tai kuolema päivään 47 mennessä, väheni merkitsevästi 5,9 %:sta lumepotilailla 0,9 %:iin 2,5 mg fondaparinuuksia saaneilla potilailla (riskin suhteellinen pieneneminen: 85,2 %, 95 % luottamusväli 73,7 %, 91,7 % [p-arvo &lt; 0,001]).
The primary endpoint in the CP patients was major cytogenetic response (MCyR), defined as elimination (CCyR, complete cytogenetic response) or significant reduction to &lt; 35% Ph+ metaphases (partial cytogenetic response) of Ph+ haematopoietic cells.
Kroonisen vaiheen KML:aa sairastavilla potilailla ensisijainen päätetapahtuma oli huomattava sytogeneettinen vaste (MCyR), joka määriteltiin Ph+ hematopoieettisten solujen häviämiseksi (CCyR, täydellinen sytogeneettinen vaste) tai merkitseväksi vähenemiseksi tasolle &lt; 35 % Ph+ metafaaseja (osittainen sytogeneettinen vaste).
The primary endpoint of the study was met: a statistically significantly higher percentage of subjects in the Resolor group (37.9%) had an average of ≥ 3 SCBMs/week compared with subjects in the placebo treatment group (17.7%) (p &lt; 0.0001) over the 12-week double-blind treatment period.
Tutkimuksen ensisijainen päätetapahtuma saavutettiin: tilastollisesti merkittävästi suuremmalla prosentuaalisella osuudella Resolor-ryhmän potilaista (37,9 %) oli keskimäärin ≥ 3 spontaania täydellistä ulostuskertaa (SCBM) viikossa verrattuna lumelääkeryhmän potilaisiin (17,7 %) (p &lt; 0,0001) tutkimuksen 12 viikon kaksoissokkoutetun hoitovaiheen aikana.
The primary endpoint of the study was post-transplant virologic response (pTVR, HCV RNA &lt; LLOQ at 12 weeks post-transplant).
Tutkimuksen ensisijainen päätetapahtuma oli siirtoleikkauksen jälkeinen virologinen vaste (post-transplant virologic response, pTVR; HCV-RNA &lt; LLOQ 12 viikkoa siirtoleikkauksen jälkeen).
The primary endpoint of therapeutic response was a composite serological endpoint requiring suppression of HBV DNA to &lt; 5 log10 copies/ml in conjunction with either loss of serum HBeAg or ALT normalised.
Hoitovasteen ensisijainen päätetapahtuma oli yhdistetty serologinen päätetapahtuma, jossa HBV DNA:n on vähennyttävä arvoon alle 5 log10 kopiota/ml ja siihen on liityttävä joko seerumin HBeAg:n häviäminen tai ALAT-arvojen normalisoituminen.
The primary endpoint was the comparison between the summed pain intensity difference at 30 minutes after dosing (SPID30), which was 6.57 in the PecFent-treated episodes compared to 4.45 for placebo (p &lt; 0.0001 ).
Primaarinen päätetapahtuma oli kivun vahvuuden eron summan vertailu 30 minuutin kuluttua annostelusta (SPID30), joka oli PecFent-hoitoa saaneissa kohtauksissa 6,57 ja lumehoitoa saaneissa 4,45 (p &lt; 0,0001).
The primary endpoint was the frequency of clinically significant exacerbations of asthma and the reductions for both mepolizumab treatment arms compared to placebo were statistically significant (p &lt; 0.001).
Ensisijainen päätetapahtuma oli kliinisesti merkittävien astman pahenemisvaiheiden esiintymistiheys, ja ne vähenivät tilastollisesti merkitsevästi (p &lt; 0,001) molemmissa mepolitsumabia saavissa hoitoryhmissä lumeryhmään verrattuna.
The primary endpoint was the proportion of patients achieving DAS28 remission (DAS28 &lt; 2.6) at week 24.
Ensisijainen päätetapahtuma oli niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat DAS28-remission viikolla 24 (DAS28 &lt; 2,6).
The primary endpoint was the rate of patients with complete asparagine depletion in serum (defined as asparagine serum levels below the lower limit of quantification ( &lt; 0.5 µM) at all time points measured from day 12 up to day 33) during induction treatment.
Primaari päätetapahtuma oli sellaisten potilaiden määrä, joilla seerumin asparagiinivarastot olivat tyhjentyneet täydellisesti (määriteltynä kvantifikaation alarajan alapuolisena seerumin asparagiinipitoisuutena ( &lt; 0,5 µM) kaikissa päivien 12–33 aikana mitattuissa aikapisteissä) induktiohoidon aikana.
The primary objective assessed the incidence of Grade 3 and 4 ALT abnormalities ( &gt; 5x upper limit of normal (ULN) if baseline ALT ≤ ULN; or &gt; 3.5x baseline if baseline ALT &gt; ULN) at Week 48.
Primäärimuuttuja arvioi luokkien 3 ja 4 ALAT-poikkeavuuksien ( &gt; 5-kertainen normaalin ylärajasta, jos lähtötilanteen ALAT ≤ normaalin yläraja; tai &gt; 3,5-kertainen lähtötasosta, jos lähtötason ALAT &gt; normaalin yläraja) esiintyvyyttä 48 viikon aikana.
The primary objective of this study was to compare the proportion of patients whose SeDBP was controlled (SeDBP &lt; 90 mmHg) at Week 5 of treatment.
Tämän tutkimuksen ensisijainen tavoite oli verrata niiden potilaiden osuutta, joiden istuen mitattu diastolinen verenpainearvo (SeDBP) oli saatu hallintaan (SeDBP &lt; 90 mm Hg) viidennellä hoitoviikolla.
The primary objective of this study was to compare the proportion of patients whose SeDBP was controlled (SeDBP &lt; 90 mmHg) at Week 5 of treatment.
Tämän tutkimuksen ensisijainen tavoite oli verrata niiden potilaiden osuutta, joiden istuen mitattu diastolinen verenpainearvo (SeDBP) oli saatu hallintaan (SeDBP &lt; 90 mmHg) viidennellä hoitoviikolla.
The primary outcome parameter was the time to sputum culture conversion (i.e. the interval between the first SIRTURO intake and the first of two consecutive negative liquid cultures from sputum collected at least 25 days apart) during treatment with SIRTURO or placebo (median time to conversion was 83 days for the SIRTURO group, 125 days for the placebo group (hazard ratio, 95% CI: 2.44 [1.57; 3.80]), p &lt; 0.0001).
Hoitotuloksen ensisijainen muuttuja oli aika yskösviljelyn konversioon (eli aikaväli ensimmäisestä SIRTURO-annoksesta ensimmäiseen kahdesta peräkkäisestä liuosviljelystä saatuun negatiiviseen testitulokseen, kun yskösnäytteet kerättiin vähintään 25 vuorokauden välein) SIRTURO-hoidon tai lumehoidon aikana (ajan konversioon mediaani oli SIRTURO-ryhmässä 83 vuorokautta ja lumeryhmässä 125 vuorokautta (riskitiheyssuhde, 95 % CI: 2,44 [1,57; 3,80]), p &lt; 0,0001).
The primary route of elimination of elbasvir and grazoprevir is through faeces with almost all ( &gt; 90 %) of the radiolabeled dose recovered in faeces compared to &lt; 1 % in urine.
Elbasviiri ja gratsopreviiri eliminoituvat ensisijassa ulosteen mukana, ja radioaktiivisesti merkitty annos erittyy lähes kokonaan ( &gt; 90 %) ulosteeseen ja vain &lt; 1 % erittyy virtsaan.
The primary support for safety and efficacy of Xolair in the group aged 6 to &lt; 12 years comes from one randomised, double-blind, placebo-controlled, multi-centre trial (study 7).
Pääasiallista tukea Xolair-valmisteen teholle ja turvallisuudelle 6-12-vuotiaiden potilasryhmässä on saatu yhdestä satunnaistetusta, kaksoissokkoutetusta, lumelääkekontrolloidusta monikeskustutkimuksesta (tutkimus 7).
The primary support for safety and efficacy of Xolair in the group aged 6 to &lt; 12 years comes from one randomised, double-blind, placebo-controlled, multi-centre trial (study 7).
Pääasiallista tukea Xolair-valmisteen teholle ja turvallisuudelle 6‒12-vuotiaiden potilasryhmässä on saatu yhdestä satunnaistetusta, kaksoissokkoutetusta, lumelääkekontrolloidusta monikeskustutkimuksesta (tutkimus 7).
The principle route of excretion in dogs is via the bile ( &gt; 80%) with the remainder via the urine.
Pääosa erittyy koiralla sappeen ( &gt; 80 %) ja loput virtsaan.
The product causes a long-lasting inhibition of plasma ACE activity in dogs, with more than 95% inhibition at peak effect and significant activity ( &gt; 80%) persisting 24 hours after dosing.
Valmiste saa koirilla aikaan pitkäkestoisen plasman ACE-aktiivisuuden eston, joka on huipussaan yli 95 % ja merkittävä vaikutus ( &gt; 80%) kestää 24 tuntia annostelun jälkeen.
The proportion of adenocarcinoma patients with stage &lt; IIIB/IV at diagnosis was small and balanced across treatment arms (placebo: 54 patients (16.1 %); nintedanib: 50 patients, (15.5 %)).
Niiden adenokarsinoomapotilaiden, joilla taudin aste toteamishetkellä oli &lt; IIIB/IV, osuus oli pieni ja se oli jakautunut tasaisesti hoitoryhmien välillä (lumelääke: 54 potilasta (16,1 %), nintedanibi 50 potilasta (15,5, %).
The proportion of patients achieving a complete haematological remission was 23.6% on Jakavi compared to 8.9% on BAT (p=0.0028) and the proportion of patients achieving a durable primary response at week 48 was 19.1% on Jakavi and 0.9% on BAT.(p &lt; 0.0001).
Täydellisen hematologisen remission saavuttaneiden potilaiden osuudet olivat 23,6 % Jakavi-haarassa ja 8,9 % BAT-haarassa (p = 0,0028) ja sellaisten potilaiden osuudet, jotka olivat saavuttaneet vakaan primaarivasteen viikolla 48, olivat 19,1 % Jakavin osalta ja 0,9 % BAT-hoidon osalta (p &lt; 0,0001).
The proportion of patients achieving biochemical control was 15.4% (p-value = 0.0006) and 20.0% (p-value &lt; 0.0001) for pasireotide intramuscular use 40 mg and 60 mg, respectively at 24 weeks compared with zero in the active control arm (Table 3).
Biokemiallisen kontrollin viikon 24 kohdalla saavuttaneiden potilaiden osuudet olivat 15,4 % (p-arvo = 0,0006) lihaksensisäisesti annettujen 40 mg pasireotidiannosten osalta, 20,0 % (p-arvo &lt; 0,0001) lihaksensisäisesti annettujen 60 mg pasireotidiannosten osalta, verrattuna aktiivisten vertailuvalmisteiden nollatasoon (Taulukko 3).
The proportion of patients achieving HbA1c &lt; 7 % at week 24 for add-on therapy with dapagliflozin to saxagliptin plus metformin trial was higher in the saxagliptin plus dapagliflozin plus metformin group 35.3 % (95 % CI [28.2, 42.2]) compared to the placebo plus dapagliflozin plus metformin group 23.1 % (95 % CI [16.9, 29.3]).
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat HbA1c-arvon &lt; 7 % viikolla 24 dapagliflotsiinia saksagliptiinin ja metformiinin lisälääkkeenä koskevassa tutkimuksessa, oli suurempi saksagliptiinia, dapagliflotsiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (35,3 %, 95 %:n luottamusväli: 28,2, 42,2) kuin lumelääkettä, dapagliflotsiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (23,1 %, 95 %:n luottamusväli: 16,9, 29,3).
The proportion of patients achieving HbA1c &lt; 7% and HbA1c ≤ 6.5% was 56% and 42% with immediate-release exenatide and 29% and 13% with placebo.
Välittömästi vapautuvaa eksenatidia saaneista potilaista 56 % saavutti HbA1c-tason &lt; 7 % ja 42 % saavutti HbA1c-tason ≤ 6,5 %, vastaavat prosentit lumelääkkeellä olivat 29 % ja 13 %.
The proportion of patients achieving HbA1c &lt; 7% was 47.9% with immediate-release exenatide and 42.8% with insulin lispro.
Välittömästi vapautuvaa eksenatidia saaneista potilaista 47,9 % ja lisproinsuliinipotilaista 42,8 % saavutti HbA1c-arvon &lt; 7 %.
The proportion of patients achieving HbA1c &lt; 7.0 % at Week 24 in the add-on therapy with saxagliptin to dapagliflozin plus metformin trial was higher in the saxagliptin plus dapagliflozin plus metformin group 38.0 % (95 % CI [30.9, 45.1]) compared to the placebo plus saxagliptin plus metformin group 12.4 % (95 % CI [7.0, 17.9]).
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat HbA1c-arvon &lt; 7,0 % viikolla 24 saksagliptiinia dapagliflotsiinin ja metformiinin lisälääkkeenä koskevassa tutkimuksessa, oli suurempi saksagliptiinia, dapagliflotsiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (38,0 %, 95 %:n luottamusväli: 30,9, 45,1) kuin lumelääkettä, saksagliptiinia ja metformiinia saaneiden ryhmässä (12,4 %, 95 %:n luottamusväli: 7,0, 17,9).
The proportion of patients achieving viral load of &lt; 400 copies/ml at week 48 was 30.4% among patients on the Fuzeon + OB regimen compared to 12% among patients receiving OB regimen only.
48 viikon kohdalla 30,4 % yhdistelmää Fuzeon + OB saavista potilaista saavutti virusmäärän, joka oli alle 400 kopiota/ml, kun vastaava luku oli 12 % pelkkää OB-lääkitystä saavien ryhmässä.
The proportion of patients experiencing AEs was similar in those aged &lt; 65 years and those aged ≥65 years in both studies.
Haittatapahtuman kokeneiden potilaiden osuus oli molemmissa tutkimuksissa samaa luokkaa &lt; 65 vuoden ikäisillä ja ≥ 65 vuoden ikäisillä.
The proportion of patients having an RFBM within 4 hours of the first dose was 34.2% in the combined methylnaltrexone bromide group versus 9.9% in the placebo group (p &lt; 0.001).
Niiden potilaiden osuus, joiden suoli toimi ilman laksatiivia 4 tunnin kuluessa ensimmäisen annoksen antamisesta oli 34,2 % metyylinaltreksonibromidiryhmässä verrattuna lumelääkeryhmän 9,9 %:iin (p &lt; 0,001).
The proportion of patients who experienced a systolic blood pressure value &gt; 140 mmHg or a diastolic blood pressure &gt; 90 mmHg on at least two occasions was 3.4% and 1.5% in patients treated with lumacaftor/ivacaftor, respectively, compared with 1.6% and 0.5% in patients who received placebo (see section 4.4).
Niiden potilaiden osuus, joilla systolinen verenpaine nousi arvoon &gt; 140 mmHg tai diastolinen verenpaine arvoon &gt; 90 mmHg vähintään kaksi kertaa, oli lumakaftori-/ivakaftorihoitoa saaneilla potilailla 3,4 % ja 1,5 % ja lumelääkettä saaneilla potilailla 1,6 % ja 0,5 % (ks. kohta 4.4).
The proportion of patients with a reported PR interval prolongation &gt; 200 ms in this study ranged from 3/22 (14%) (day 3) to 8/21 (38%) (day14).
Niiden potilaiden osuus, joilla raportoitiin PR-ajan piteneminen &gt; 200 ms, vaihteli tässä tutkimuksessa 14 prosentista (3/22 potilasta päivänä 3) 38 prosenttiin (8/21 potilasta päivänä 14).
The proportion of patients with a tumour response (CR, CRu, PR) was significantly higher (p &lt; 0.0001 Chi-Square test) in the R-CVP group (80.9 %) than the CVP group (57.2 %).
Kasvaimelle hoitovasteen (CR, CRu, PR) saaneiden potilaiden osuus oli merkitsevästi suurempi (p &lt; 0,0001, Chi-Square-testi) R-CVP-ryhmässä (80,9 %) verrattuna CVP- ryhmään (57,2 %).
The proportion of patients with a tumour response (CR, CRu, PR) was significantly higher (p &lt; 0.0001 Chi-Square test) in the R-CVP group (80.9%) than the CVP group (57.2%).
Kasvaimelle hoitovasteen (CR, CRu, PR) saaneiden potilaiden osuus oli merkitsevästi suurempi (p &lt; 0,0001, Chi-Square-testi) R-CVP-ryhmässä (80,9 %) verrattuna CVP- ryhmään (57,2 %).
The proportion of patients with at least 15 letters improvement from baseline BCVA in the study eye at week 8 was more than 6-fold higher with OZURDEX (42.9%) compared to
Niiden potilaiden osuus, joiden tutkittavan silmän näöntarkkuus parani vähintään 15 kirjainta lähtötason BCVA-arvosta viikolla 8, oli yli kuusi kertaa suurempi OZURDEX-ryhmässä (42,9 %) kuin lumeryhmässä (6,6 %), p &lt; 0,001.
The proportion of patients with HIV RNA &lt; 400 copies/ml were 53% and 43% for ATV/RTV and 54% and 46% for LPV/RTV at weeks 48 and 96 respectively.
Niiden potilaiden osuus, joilla HIV- RNA-määrä oli &lt; 400 kopiota/ml ATV/RTV oli 53 % ja 43 % ja LPV/RTV oli 54 % ja 46 % viikoilla 48 ja 96.
The proportion of patients with larger decreases in eGFR ( &gt; 30%) at any time during treatment was 9.3%, 12.2%, and 4.9% with canagliflozin 100 mg, canagliflozin 300 mg, and placebo, respectively.
Niiden potilaiden osuus, joiden eGFR-arvo pieneni enemmän ( &gt; 30 %) milloin tahansa hoidon aikana, oli 9,3 % 100 mg:n kanagliflotsiiniannoksia saaneista potilaista, 12,2 % 300 mg:n kanagliflotsiiniannoksia saaneista ja 4,9 % lumelääkettä saaneista potilaista.
The proportion of patients with serum urate levels of &lt; 6.0 mg/dL (357 µmol/L) at the final visit, was 45% for 40 mg febuxostat, 67% for febuxostat 80 mg and 42% for allopurinol 300/200 mg, respectively.
Niiden potilaiden osuus, joiden seerumin virtsahappopitoisuus oli loppukäynnillä &lt; 6,0 mg/dl (357 µmol/l), oli 45 % febuksostaattia 40 mg:n annoksina saaneista, 67 % febuksostaattia 80 mg:n annoksina saaneista ja 42 % allopurinolia 300/200 mg:n annoksina saaneista.
The proportion of patients with serum urate levels of &lt; 6.0 mg/dL (357 µmol/L) at the final visit was greater than 80% (81-100%) at each febuxostat dose.
Niiden potilaiden osuus, joiden seerumin virtsahappopitoisuus oli loppukäynnillä &lt; 6,0 mg/dl (357 µmol/l), oli kaikilla febuksostaattiannoksilla yli 80 % (81–100 %).
The proportion of responders (HIV-1 RNA &lt; 50 c/mL) at week 24 was predicted to increase around 4-18% in the subjects with Q148 + 2 secondary mutations from G140A/C/S, E138A/K/T, L74I.
Vasteen saaneiden osuuden (HIV-1 RNA &lt; 50 kopiota/ml) ennustettiin nousevan noin 4-18 % viikolla 24 niillä tutkittavilla, joilla oli Q148+ 2 sekundaarimutaatiota kohdissa G140A/C/S, E138A/K/T, L74I.
The proportion of responders was higher in subjects with a baseline viral load ≤ 100,000 copies/mL (78.6%, 22/28) as compared to those with a baseline viral load &gt; 100,000 copies/mL (50.0%, 4/8).
Vasteen saaneiden osuus oli suurempi niiden tutkittavien joukossa, joiden lähtötilanteen viruskuorma oli ≤ 100 000 kopiota/ml (78,6 %, 22/28), verrattuna niihin tutkittaviin, joiden lähtötilanteen viruskuorma oli &gt; 100 000 kopiota/ml (50,0 %, 4/8).
The proportion of simeprevir-treated patients with HCV RNA &lt; 25 IU/ml detectable at week 4 was 14% (70/509); 67% achieved SVR12.
14 %:lla (70/509) simepreviirihoitoa saaneista potilaista oli havaittava HCV RNA &lt; 25 IU/ml viikolla 4; 67 % saavutti SVR12:n.
The proportion of simeprevir-treated patients with HCV RNA &lt; 25 IU/ml detectable at week 4 was 18% (47/259); 60% achieved SVR12.
18 %:lla (47/259) simepreviirihoitoa saaneista potilaista oli havaittava HCV RNA &lt; 25 IU/ml viikolla 4; 60 % saavutti SVR12:n.
The proportion of subjects experiencing adverse events (AE) and serious adverse events (SAE) was similar in the subjects aged &lt; 65 years and those aged ≥65 years.
Haittatapahtumia ja vakavia haittatapahtumia esiintyi yhtä suurella osalla alle 65-vuotiaista ja ≥ 65-vuotiaista potilaista.
The proportion of subjects requiring treatment for a gout flare (APEX and FACT Study) was numerically lower in the groups that achieved an average post-baseline serum urate level &lt; 6.0 mg/dL,
APEX- ja FACT-tutkimuksissa kihtikohtauksiin hoitoa tarvinneiden potilaiden osuus oli hoitovaiheen viimeisten 32 viikon aikana (viikkojen 20–24 ja viikkojen 49–52 välisellä jaksolla) lukumääräisesti pienempi niissä ryhmissä, joissa seerumin keskimääräinen uraattipitoisuus oli lähtötilanteen jälkeen
The proportion of subjects who received a transfusion for the management of anaemia was 3% of subjects in the Victrelis-containing arms compared to &lt; 1% of subjects receiving peginterferon alfa-2b and ribavirin alone.
Verensiirron sai anemian hoitoon 3 % Victrelis-haaran potilaista ja alle 1 % pelkästään peginterferoni alfa-2b:n ja ribaviriinin yhdistelmää saaneista potilaista.
The proportion of subjects with HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL at week 48 (TLOVR) was 72.2% (26/36).
Niiden tutkittavien osuus, joiden HIV-1 RNA -määrä oli &lt; 50 kopiota/ml viikolla 48 (TLOVR), oli 72,2 % (26/36).
The proportion of subjects with measurable disease at baseline who had an objective response was 36% in the ZYTIGA group and 16% in the placebo group (p &lt; 0.0001).
Niiden tutkimuspotilaiden osuus, joilla oli hoidon alkaessa mitattavissa oleva tauti ja jotka saivat objektiivisen vasteen, oli ZYTIGA-ryhmässä 36 % ja lumelääkeryhmässä 16 % (p &lt; 0,0001).
The proportion of virologic failures was lower in subjects with a baseline viral load ≤ 100,000 copies/mL (17.9%, 5/28) as compared to those with a baseline viral load &gt; 100,000 copies/mL (37.5%, 3/8).
Virologisten epäonnistumisten osuus oli pienempi siinä tutkittavien joukossa, joiden lähtötilanteen viruskuorma oli ≤ 100 000 kopiota/ml (17,9 %, 5/28), verrattuna niihin, joiden lähtötilanteen viruskuorma oli &gt; 100 000 kopiota/ml (37,5 %, 3/8).
The proportion was significantly larger than observed with insulin degludec (40.9%, odds ratio 2.28, p &lt; 0.0001) and similar to that observed with liraglutide (57.7%, odds ratio 1.13, p=0.3184).
Osuus oli merkittävästi suurempi kuin degludekinsuliinilla (40,9 %, kerroinsuhde 2,28, p &lt; 0,0001) ja samanlainen kuin liraglutidilla (57,7 %, kerroinsuhde 1,13, p &lt; 0,3184).
The proportions of MabThera treated patients showing a minimal clinically important difference (MCID) in HAQ-DI (defined as an individual total score decrease of &gt; 0.22) was also higher than among patients receiving methotrexate alone (Table 12).
Myös niiden MabTheraa saaneiden potilaiden osuus, joilla havaittiin pienin kliinisesti merkittävä muutos (MCID = minimal clinically important difference) HAQ-DI-indeksissä (yksittäinen kokonaispistearvo pieneni &gt; 0,22), oli suurempi kuin pelkkää metotreksaattia saaneiden ryhmässä (taulukko 12).