natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The safety and efficacy of tenofovir disoproxil fumarate in children with chronic hepatitis B aged 2 to &lt; 12 years or weighing &lt; 35 kg have not been established.
Tenofoviiridisoproksiilifumaraatin turvallisuutta ja tehoa &lt; 35 kg painavien tai 2- &lt; 12-vuotiaiden lasten kroonisen hepatiitti B -infektion hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of tenofovir disoproxil fumarate in HIV-1 infected children under 2 years of age have not been established.
Tenofoviiridisoproksiilifumaraatin turvallisuutta ja tehoa &lt; 2-vuotiaiden lasten HIV-1-infektion hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of the dose interval adjustments to every 72 or 96 hours in patients with creatinine clearance &lt; 30 ml/min have not been clinically evaluated.
Annosvälimuutosten (72 tai 96 tunnin välein potilaille, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 30 ml/min) turvallisuutta ja tehoa ei ole tutkittu kliinisesti.
The safety and efficacy of this medicinal product in children and adolescents aged 0 to &lt; 18 years have not yet been established.
Tämän lääkevalmisteen turvallisuutta ja tehoa 0–18-vuotiaiden lasten ja nuorten hoidossa ei ole vielä varmistettu.
The safety and efficacy of this medicinal product in children and adolescents from birth to &lt; 18 years of age have not been established.
Tämän lääkevalmisteen turvallisuutta ja tehoa alle 18-vuotiaiden lasten ja nuorten hoidossa ei ole osoitettu.
The safety and efficacy of trametinib has not been established in children and adolescents ( &lt; 18 years).
Trametinibin turvallisuutta ja tehoa lasten ja nuorten (alle 18-vuotiaiden) hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of TREVICTA in children and adolescents &lt; 18 years of age have not been established.
TREVICTA-valmisteen turvallisuutta ja tehoa lasten ja alle 18 vuoden ikäisten nuorten hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of Uptravi in children aged 0 to less than 18 years have not yet been established.
Uptravin turvallisuutta ja tehoa 0 – &lt; 18 vuoden ikäisten lasten hoidossa ei ole vielä varmistettu.
The safety and efficacy of Velmetia in children and adolescents from birth to &lt; 18 years of age have not been established.
Velmetian turvallisuutta ja tehoa alle 18-vuotiaiden lasten ja nuorten hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of vemurafenib has not been yet established in children and adolescents ( &lt; 18 years).
Vemurafenibin turvallisuutta ja tehoa lasten ja nuorten (alle 18-vuotiaiden) hoidossa ei ole vielä varmistettu.
The safety and efficacy of Vipdomet in children and adolescents &lt; 18 years old have not been established.
Vipdomet-valmisteen turvallisuutta ja tehoa &lt; 18-vuotiaiden lasten ja nuorten lääkityksessä ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of Vipidia in children and adolescents &lt; 18 years old have not been established.
Vipidia-valmisteen turvallisuutta ja tehoa &lt; 18-vuotiaiden lasten ja nuorten lääkityksessä ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of Voncento in children &lt; 12 years with haemophilia A have not been established.
Voncento-valmisteen turvallisuutta ja tehoa alle 12 vuoden ikäisten A-hemofiliaa sairastavien lasten hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of Voncento in children &lt; 12 years with haemophilia A have not been established.
Voncenton turvallisuutta ja tehoa alle 12 vuoden ikäisten A-hemofiliaa sairastavien lasten hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of Xeplion in children and adolescents &lt; 18 years of age have not been established.
Xeplion-valmisteen turvallisuutta ja tehoa lasten ja alle 18 vuoden ikäisten nuorten hoidossa ei ole varmistettu.
The safety and efficacy of XGEVA have not been established in paediatric patients (age &lt; 18) other than skeletally mature adolescents with giant cell tumour of bone.
Luun jättisolukasvaimen hoito nuorilla, joiden luuston kasvu on päättynyt, kun poistoleikkaus ei ole mahdollinen tai se johtaisi todennäköisesti vaikeaan toimintakyvyn heikkenemiseen: annostus on sama kuin aikuispotilailla.
The safety and efficacy of Xigduo in children and adolescents aged 0 to &lt; 18 years have not yet been established.
Xigduo-valmisteen turvallisuutta ja tehoa 0–18-vuotiaiden lasten ja nuorten hoidossa ei ole vielä varmistettu.
The safety and efficacy of Xydalba in children aged from birth to &lt; 18 years have not yet been established.
Xydalba-valmisteen turvallisuutta ja tehoa lasten hoidossa (vastasyntyneistä &lt; 18 vuoden ikäisiin) ei ole vielä varmistettu.
The safety and efficacy of Zomarist in children and adolescents ( &lt; 18 years) have not been established.
Zomarist-valmisteen turvallisuutta ja tehoa ( &lt; 18 vuoden ikäisten) lasten ja nuorten hoidossa ei ole varmistettu.
The safety assessment of rilpivirine is based on Week 48 data from one single-arm open-label study (TMC278-C213) in 36 paediatric patients 12 to &lt; 18 years and weighing at least 32 kg.
Rilpiviriinin turvallisuusarvio perustuu viikon 48 tietoihin yhdestä yksihaaraisesta avoimesta kliinisestä tutkimuksesta (TMC278-C213), jossa oli mukana 36 iältään 12 - &lt; 18-vuotiasta ja vähintään 32 kg painavaa pediatrista potilasta.
The safety data from this study in patients aged 6 to &lt; 18 years appeared generally similar to that observed in adults.
Tutkimuksen turvallisuustiedot 6 - &lt; 18-vuotiailla potilailla olivat yleisesti samanlaisia kuin aikuisilla on havaittu.
The safety data were evaluated in 34 patients between 2 to less than 6 years of age, 61 patients between 6 to less than 12 years of age and 94 patients between 12 to less than 18 years of age.
Turvallisuutta arvioitiin 34 potilaalla iältään 2 - &lt; 6 vuotta, 61 potilaalla iältään 6 - &lt; 12 vuotta ja 94 potilaalla iältään 12 - &lt; 18 vuotta.
The safety of alogliptin between the elderly (≥ 65 years old) and non-elderly ( &lt; 65 years old) was similar.
Alogliptiinin turvallisuus iäkkäiden (≥ 65-vuotiaat) ja muiden kuin iäkkäiden ( &lt; 65-vuotiaat) hoidossa oli samanlainen.
The safety of alogliptin between the elderly (≥ 65 years old) and non-elderly ( &lt; 65 years old) was similar.
Alogliptiinin turvallisuus iäkkäiden (≥ 65-vuotiaat) ja muiden kuin iäkkäiden hoidossa ( &lt; 65- vuotiailla) oli samanlainen.
The safety of eltrombopag in severe aplastic anaemia was assessed in a single-arm, open-label trial (N=43) in which 12 patients (28%) were treated for &gt; 6 months and 9 patients (21%) were treated for
Eltrombopagin turvallisuutta vaikeassa aplastisessa anemiassa arvioitiin yhden haaran, avoimessa tutkimuksessa (N = 43), jossa 12 potilasta (28 %) sai hoitoa &gt; 6 kuukauden ajan ja 9 potilasta (21 %)
The safety of emtricitabine+tenofovir alafenamide was evaluated through 48 weeks in an open-label clinical study (GS-US-292-0106) in which 50 HIV-1 infected, treatment-naïve paediatric patients aged 12 to &lt; 18 years received emtricitabine+tenofovir alafenamide in combination with elvitegravir+cobicistat as a fixed-dose combination tablet.
Emtrisitabiinin ja tenofoviirialafenamidin yhdistelmän turvallisuutta arvioitiin viikkoon 48 asti avoimessa kliinisessä tutkimuksessa (GS-US-292-0106), jossa 50 iältään 12 – &lt; 18-vuotiasta pediatrista HIV-1-infektiopotilasta, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa, sai emtrisitabiinin ja tenofoviirialafenamidin yhdistelmää samanaikaisesti elvitegraviirin ja kobisistaatin yhdistelmän kanssa kiinteäannoksisena yhdistelmätablettina.
The safety of entecavir in paediatric patients from 2 to &lt; 18 years of age is based on two ongoing clinical trials in subjects with chronic HBV infection; one Phase 2 pharmacokinetic trial (study 028) and one Phase 3 trial (study 189).
Entekaviirin turvallisuus 2 – &lt; 18-vuotiaille pediatrisille potilaille perustuu kahteen vielä käynnissä olevaan kroonista HBV-infektiota koskevaan kliiniseen tutkimukseen: toinen on vaiheen 2 farmakokineettinen tutkimus (tutkimus 028) ja toinen vaiheen 3 tutkimus (tutkimus 189).
The safety of Epclusa has not been assessed in patients with severe renal impairment (eGFR &lt; 30 mL/min/1.73 m2) or ESRD requiring haemodialysis.
Epclusa-valmisteen turvallisuutta ei ole arvioitu potilailla, joilla on vaikeasti heikentynyt munuaisten toiminta (eGFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2) tai hemodialyysiä vaativa ESRD.
The safety of Exviera in children and adolescents aged &lt; 18 years has not yet been established.
Yhteisvaikutuksia on tutkittu vain aikuisille tehdyissä tutkimuksissa.
The safety of Genvoya in HIV-1 infected, treatment-naïve paediatric patients aged 12 to &lt; 18 years was evaluated through 48 weeks in an open-label clinical study (GS-US-292-0106).
Genvoya-valmisteen turvallisuutta pediatrisilla, 12  &lt; 18-vuotiailla HIV-1-infektiopotilailla, jotka eivät olleet saaneet aiemmin hoitoa, arvioitiin viikkoon 48 asti avoimessa kliinisessä tutkimuksessa (GS-US-292-0106).
The safety of posaconazole has been assessed in &gt; 2,400 patients and healthy volunteers enrolled in clinical trials and from post-marketing experience.
Posakonatsolin turvallisuutta on arvioitu &gt; 2 400 potilaalla ja terveellä vapaaehtoisella kliinisissä tutkimuksissa ja markkinoillaoloaikana saaduista kokemuksista.
The safety of posaconazole oral suspension has been assessed in &gt; 2,400 patients and healthy volunteers enrolled in clinical trials and from post-marketing experience.
Posakonatsolioraalisuspension turvallisuutta on arvioitu &gt; 2400 potilaalla ja terveellä vapaaehtoisella kliinisissä tutkimuksissa ja markkinoillaoloaikana saaduista kokemuksista.
The safety of sildenafil has not been studied in the following sub-groups of patients and its use is therefore contraindicated: severe hepatic impairment, hypotension (blood pressure &lt; 90/50 mmHg), recent history of stroke or myocardial infarction and known hereditary degenerative retinal disorders such as retinitis pigmentosa (a minority of these patients have genetic disorders of retinal phosphodiesterases).
Sildenafiilin turvallisuutta ei ole tutkittu seuraavilla potilasryhmillä ja siksi sen käyttö näille potilaille on kontraindisoitu: Potilaat, joilla on vaikea maksan vajaatoiminta, alhainen verenpaine (verenpaine &lt; 90/50 mmHg), äskettäinen aivohalvaus tai sydäninfarkti, tai perinnöllinen degeneratiivinen verkkokalvosairaus kuten retinitis pigmentosa (pienellä osalla näistä potilaista on verkkokalvon fosfodiesteraasin geneettinen häiriö).
The safety of voriconazole was also investigated in 158 additional paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years in compassionate use programs.
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu lisäksi myös 158:lla iältään 2- &lt; 12-vuotiaalla lapsipotilaalla erityislupakäytössä (compassionate use -ohjelma).
The safety of voriconazole was also investigated in 158 additional paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years in compassionate use programs.
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu lisäksi myös 158:lla iältään 2- &lt; 12-vuotiaalla lapsipotilaalla erityislupakäytössä (compassionate use – ohjelma).
The safety of voriconazole was also investigated in 158 additional paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years in compassionate use programs.
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu lisäksi myös 158:lla iältään 2– &lt; 12-vuotiaalla lapsipotilaalla erityislupakäytössä (compassionate use -ohjelma).
The safety of voriconazole was also investigated in 158 additional paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years in compassionate use programs.
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu lisäksi myös 158:lla iältään 2– &lt; 12-vuotiaalla lapsipotilaalla erityislupakäytössä (compassionate use – ohjelma).
The safety of voriconazole was also investigated in 158 additional paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years in compassionate use programs.
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu lisäksi myös 158:lla iältään 2– &lt; 12-vuotiaalla lapsipotilaalla erityisluvalla toteutetuissa tutkimuksissa.
The safety of voriconazole was investigated in 288 paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years (169) and 12 to
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu 288 lapsipotilaalla, joista 169 oli 2– &lt; 12-vuotiaita ja 119 oli 12- &lt; 18-vuotiaita.
The safety of voriconazole was investigated in 288 paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years (169) and 12 to
Vorikonatsolin turvallisuutta on tutkittu 288 lapsipotilaalla, joista 169 oli 2 &lt; 12-vuotiaita ja 119 oli 12– &lt; 18-vuotiaita.
The safety profile in a
&lt; 1/10).
The safety profile in healthy subjects &gt; 60 years of age, in immune-compromised subjects and patients with chronic disease conditions is similar to the safety profile in healthy subjects.
Yli 60-vuotiaiden terveiden koehenkilöiden, immuunipuolustukseltaan heikentyneiden koehenkilöiden sekä kroonisesti sairaiden potilaiden turvallisuusprofiili on samanlainen kuin terveillä koehenkilöillä.
The safety profile in these patients &lt; 18 years of age appears similar to the safety profile observed in adults.
Turvallisuusprofiili näyttäisi olevan samanlainen näillä alle 18
The safety profile in these patients &lt; 18 years of age appears similar to the safety profile observed in adults.
Turvallisuusprofiili näyttäisi olevan samanlainen näillä alle 18-vuotiailla potilailla kuin aikuisilla.
The safety profile of eribulin in elderly patients (≥ 65 years of age) was similar to that of patients &lt; 65 years of age except for asthenia/fatigue which showed an increasing trend with age.
Eribuliinin turvallisuusprofiili iäkkäillä potilailla (iältään ≥ 65 vuotta) oli samankaltainen kuin &lt; 65 vuoden ikäisillä lukuun ottamatta voimattomuutta/väsymystä, jonka esiintyvyys kasvoi iän myötä.
The safety, efficacy and population pharmacokinetics of Kuvan were studied in a multicentre, open-label, randomised, controlled study in children &lt; 4 years old with a confirmed diagnosis of PKU.
Kuvan-valmisteen turvallisuutta, tehoa ja populaatiofarmakokinetiikkaa tutkittiin avoimessa, satunnaistetussa, kontrolloidussa monikeskustutkimuksessa &lt; 4-vuotiailla lapsilla, joilla oli vahvistettu PKU-diagnoosi.
The safety, efficacy, and pharmacokinetics of nintedanib have not been studied in patients with severe renal impairment ( &lt; 30 ml/min creatinine clearance).
Nintedanibin turvallisuutta, tehoa ja farmakokinetiikkaa ei ole tutkittu vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min).
The Seattle Angina Questionnaire showed significant effects on several dimensions, including angina frequency (p  0.001), compared to placebo-treated patients.
Seattle Angina -kyselytutkimus osoitti lumelääkettä saaneisiin potilaisiin verrattuna merkitseviä vaikutuksia usealla alueella, ml. angina pectoriksen yleisyydessä (p &lt; 0,001).
The secondary endpoint of complete resolution of heartburn, defined as no heartburn on the patient’s diary card for 7 consecutive days, was statistically significant at both week 1 (10.0% - 15.2% vs placebo 0.9% - 2.4%, p = 0.014, p &lt; 0.001) and week 2 (25.2% - 35.7% vs placebo 3.4% - 9.0%, p &lt; 0.001).
Toissijaisessa päätetapahtumassa (närästyksen täydellinen häviäminen: potilaan päiväkirjamerkinnöissä ei mainintaa närästyksestä seitsemänä peräkkäisenä päivänä), oli tilastollisesti merkitsevä ero sekä viikolla 1 (1,0–15,2 % vs. lumelääke 0,9–2,4 %, p = 0,014, p &lt; 0,001) että viikolla 2 (25,2–35,7 % vs. lumelääke 3,4–9,0 %, p &lt; 0,001).
The seroconversion rate corresponds to the proportion of subjects with a pre-vaccination titer &lt; 1:10 achieving a post-vaccination titer ≥1:40, or the proportion of subjects with a ≥four-fold increase from pre- to post-vaccination titer.
Serokonversioaste on niiden henkilöiden suhteellinen osuus, joiden rokotusta edeltävä tiitteri oli &lt; 1:10 ja jotka saavuttivat rokotteen jälkeisen tiitterin ≥1:40, tai niiden henkilöiden osuus, joilla oli ≥ nelinkertainen nousu rokotusta edeltävästä tiitteristä rokotuksen jälkeiseen tiitteriin.
The significant reductions in HbA1c observed with 25 mg alogliptin plus 30 mg pioglitazone and metformin were consistent over the entire 52-week treatment period compared to 45 mg pioglitazone and metformin (p &lt; 0.001 at all time points).
Merkittävät HbA1c-arvon pienenemiset, joita havaittiin 25 mg:n alogliptiiniannoksella plus 30 mg:n pioglitatsoniannoksella ja metformiinihoidolla, olivat yhdenmukaisia koko 52 viikon hoitojaksolla verrattuna 45 mg:n pioglitatsoniannokseen ja metformiinihoitoon (p &lt; 0,001 kaikkina ajankohtina).
The significant reductions in HbA1c observed with 25 mg alogliptin plus 30 mg pioglitazone and metformin were consistent over the entire 52-week treatment period compared to 45 mg pioglitazone and metformin (p &lt; 0.001 at all time points).
Merkittävät HbA1c-arvon pienenemiset, joita havaittiin 25 mg:n alogliptiiniannoksella plus 30 mg:n pioglitatsoniannoksella ja metformiinihoidolla, olivat yhdenmukaisia koko 52 viikon hoitojakson ajan verrattuna 45 mg:n pioglitatsoniannokseen ja metformiinihoitoon (p &lt; 0,001 kaikkina ajankohtina).
The significant reductions in HbA1c observed with 25 mg alogliptin plus 30 mg pioglitazone and metformin were consistent over the entire 52-week treatment period compared to 45 mg pioglitazone and metformin (p &lt; 0.001 at all time points).
Tämä tilastollisesti merkitsevä ero HbA1c-arvoissa säilyi koko 52 viikon hoitojakson ajan (p &lt; 0,001 kaikkina ajankohtina).
The single dose pharmacokinetic disposition of tigecycline was not altered in patients with renal insufficiency (creatinine clearance 30 ml/min, n=6).
Farmakokinetiikka yhden annoksen jälkeen ei muuttunut potilailla, joilla oli munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinin puhdistuma &lt; 30 ml/min, n=6).
The single institution study included 2 paediatric patients ( &lt; 18 years old), both of whom achieved CR.
Yhden laitoksen tutkimuksessa oli mukana 2 lapsipotilasta (ikä &lt; 18 v), jotka molemmat päätyivät täydelliseen remissioon.
The strata were baseline weekly itch severity score ( &lt; 13 vs. ≥13) and baseline weight ( &lt; 80 kg vs. ≥80 kg).
Ositteet olivat kutinan viikoittaiset vaikeusastepisteet lähtötilanteessa ( &lt; 13 vs. ≥13) ja paino lähtötilanteessa ( &lt; 80 kg vs. ≥80 kg).
The strong effect on vertebral fractures was furthermore reflected by a statistically significant reduction of height loss compared to placebo (p &lt; 0.0001).
Ibandronihapon voimakasta vaikutusta nikamamurtumien ehkäisyyn heijastaa myös se, että potilaan pituuden menetys väheni tilastollisesti merkitsevästi plaseboon verrattuna (p &lt; 0,0001).
The strong effect on vertebral fractures was furthermore reflected by a statistically significant reduction of height loss compared to placebo (p &lt; 0.0001).
Ibandronihapon voimakasta vaikutusta nikamamurtumiin kuvastaa myös se, että potilaan pituuden menetys väheni tilastollisesti merkitsevästi lumelääkkeeseen verrattuna (p &lt; 0,0001).
The studies showed a difference of 15 % between treatment groups (61% for Visudyne-treated patients compared to 46% placebo-treated patients, p &lt; 0.001, ITT analysis).
Tutkimukset näyttivät 15 % eron hoitoryhmien välillä (61 %:ssa Visudynellä hoidetuista potilaista verrattuna 46 %:iin lumelääkehoitoa saaneista potilaista, p &lt; 0,001, ITT-analyysi).
The study demonstrated a clinically and statistically significant relative risk reduction of 18% in the rate of the primary composite endpoint of cardiovascular mortality and hospitalisation for worsening heart failure (hazard ratio: 0.82, 95%CI [0.75;0.90] – p &lt; 0.0001) apparent within 3 months of initiation of treatment.
Tutkimuksessa todettiin kliinisesti ja tilastollisesti merkitsevä ensisijaisen yhdistetyn päätetapahtuman (kardiovaskulaarikuolleisuus ja sairaalahoito sydämen vajaatoiminnan pahenemisen vuoksi) esiintyvyyden suhteellisen riskin pieneneminen 18 % (riskisuhde: 0,82, 95 %:n luottamusväli [0,75;0,90] – p &lt; 0,0001), joka oli havaittavissa 3 kuukauden kuluessa hoidon aloittamisen jälkeen.
The study demonstrated that treatment with Cinryze within 4 hours after the onset of an HAE attack resulted in a greater than 2-fold decrease in the time to beginning of unequivocal relief of the defining symptom of the HAE attack compared to placebo (median 2 hours for Cinryze vs. &gt; 4 hours for placebo, p=0.048).
Tutkimus osoitti, että lumeeseen verrattuna Cinryze-hoito lyhensi 4 tunnin kuluessa HAE-kohtauksen alkamisesta yli kaksinkertaisesti aikaa, joka kului HAE- kohtauksen määrittelevän oireen yksiselitteisen helpottumisen saavuttamiseen (mediaani 2 tuntia Cinryzeä saaneilla vs. &gt; 4 tuntia lumelääkettä saaneilla, p=0,048).
The study examined the long-term effects (2 years) of Irbesartan BMS on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
Tutkimuksessa tarkasteltiin pitkäaikaisen (2 vuotta) Irbesartan BMS-hoidon vaikutuksia tilan etenemiseen kliiniseksi (tai selväksi) proteinuriaksi (albumiinin erittymisnopeus virtsaan (UAER) &gt; 300 mg/vrk ja vähintään 30%:n nousu UAER-arvossa lähtötasoon verrattuna).
The study examined the long-term effects (2 years) of irbesartan on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30 % from baseline).
Tutkimuksessa selvitettiin pitkäaikaisen (2 vuotta) irbesartaanihoidon vaikutuksia tilan etenemiseen kliiniseksi (tai selväksi) proteinuriaksi (albumiinin erittymisnopeus virtsaan (UAER) &gt; 300 mg/vrk ja vähintään 30 %:n nousu UAER-arvossa lähtötasoon verrattuna).
The study examined the long-term effects (2 years) of irbesartan on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
Tutkimuksessa tarkasteltiin pitkäaikaisen (2 vuotta) Ifirmasta -hoidon vaikutuksia tilan etenemiseen kliiniseksi (tai selväksi) proteinuriaksi (albumiinin erittymisnopeus virtsaan (UAER) &gt; 300 mg/vrk ja vähintään 30 %:n nousu UAER-arvossa lähtötasoon verrattuna).
The study examined the long-term effects (2 years) of irbesartan on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
Tutkimuksessa tarkasteltiin pitkäaikaisen (2 vuotta) irbesartaani-hoidon vaikutuksia tilan etenemiseen kliiniseksi (tai selväksi) proteinuriaksi (albumiinin erittymisnopeus virtsaan (UAER) &gt; 300 mg/vrk ja vähintään 30%:n nousu UAER-arvossa lähtötasoon verrattuna).
The study examined the long-term effects (2 years) of Irbesartan Zentiva on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
Tutkimuksessa tarkasteltiin pitkäaikaisen (2 vuotta) Irbesartan Zentiva -hoidon vaikutuksia tilan etenemiseen kliiniseksi (tai selväksi) proteinuriaksi (albumiinin erittymisnopeus virtsaan (UAER) &gt; 300 mg/vrk ja vähintään 30 %:n nousu UAER-arvossa lähtötasoon verrattuna).
The study examined the long-term effects (2 years) of Irbesartan Zentiva on the progression to clinical (overt) proteinuria (urinary albumin excretion rate (UAER) &gt; 300 mg/day, and an increase in UAER of at least 30% from baseline).
Tutkimuksessa tarkasteltiin pitkäaikaisen (2 vuotta) Irbesartan Zentiva -hoidon vaikutuksia tilan etenemiseen kliiniseksi (tai selväksi) proteinuriaksi (albumiinin erittymisnopeus virtsaan (UAER) &gt; 300 mg/vrk ja vähintään 30%:n nousu UAER-arvossa lähtötasoon verrattuna).
The study included patients with a documented deficiency in iduronate-2- sulfatase enzyme activity, a percent predicted FVC &lt; 80%, and a broad spectrum of disease severity.
Tutkimus sisälsi potilaita, joilla oli dokumentoitu iduronaatti-2- sulfataasientsyymin aktiviteetin puutos, FVC &lt; 80 % viitearvosta ja vakavuuden hyvin vaihteleva tauti.