natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Overall, these effects on hypoglycaemia risk were consistently observed whatever the age, gender, BMI and duration of diabetes ( &lt; 10 years and ≥10 years) in Toujeo-treated patients compared to insulin glargine 100 units/ml-treated patients.
Yleisesti ottaen näitä vaikutuksia hypoglykemiariskiin havaittiin johdonmukaisesti riippumatta potilaan iästä, sukupuolesta, painoindeksistä ja diabeteksen kestosta ( &lt; 10 vuotta ja ≥10 vuotta) Toujeo-insuliinilla hoidetuilla potilailla verrattuna glargininsuliinilla 100 yksikköä/ml hoidettuihin potilaisiin.
Overdosage or an excessive rate of administration (i.e., &gt; 10 ml/kg/h) could result in immediate cardiopulmonary effects, in which case infusion of Oxyglobin should be discontinued immediately until signs abate.
Yliannostus tai liian nopea valmisteen antaminen (ts. &gt; 10 ml/kg/h) voi johtaa välittömiin sydän- ja keuhko-oireisiin, jolloin Oxyglobinin infuusio on välittömästi keskeytettävä, kunnes oireet lievenevät.
Overdose in 2 healthy adolescents involving the ingestion of 360 mg each of afatinib (as part of a mixed drug ingestion) was associated with adverse events of nausea, vomiting, asthenia, dizziness, headache, abdominal pain and elevated amylase ( &lt; 1.5 times ULN).
Tähän liittyviä haittatapahtumia olivat pahoinvointi, oksentelu, voimattomuus, huimaus, päänsärky, vatsakipu ja amylaasipitoisuuden suureneminen ( &lt; 1,5 x ULN).
Overdosing with Episalvan is unlikely: in patients in which wound sizes &gt; 300 cm2 were repeatedly treated with Episalvan, no betulin plasma levels could be detected.
Betuliinin pitoisuutta plasmassa ei havaittu potilailla, joiden haavan koko oli yli 300 cm2 ja jotka saivat toistuvasti Episalvan-hoitoa.
P &lt; .0001
p &lt; 0,0001
p &lt; 0.001 compared to historical control of peginterferon alfa and ribavirin.
p &lt; 0,001 verrattuna peginterferoni alfan ja ribaviriinin historialliseen kontrolliin.
p &lt; 0.001 for superiority of dulaglutide compared to placebo, overall type I error controlled
Siirtogeenisillä hiirillä ei todettu tuumorigeenistä vastetta 6 kuukauden mittaisessa karsinogeenisuustutkimuksessa.
p &lt; 0.001 for ustekinumab 45 mg or 90 mg in comparison with etanercept. p = 0.012 for ustekinumab 45 mg in comparison with etanercept.
p &lt; 0,001 verrattaessa ustekinumabiannosta 45 mg tai 90 mg lumelääkkeeseen. p = 0,012 verrattaessa ustekinumabia etanerseptiin.
p &lt; 0.001 for ustekinumab 45 mg or 90 mg in comparison with placebo (PBO).
p &lt; 0,001 verrattaessa ustekinumabiannosta 45 mg tai 90 mg lumelääkkeeseen.
p &lt; 0.001, for each infliximab treatment group vs. control greater values indicate more joint damage.
p &lt; 0,001, jokaiselle infliksimabiryhmälle vs. kontrolli suurempi lukuarvo merkitsee suurempaa nivelvauriota.
P &lt; 0.001, T12/PR compared to Pbo/PR48.
Pitkäkestoisen virologisen vasteen esiintyvyyden ero (95 %:n luottamusväli)
p &lt; 0.05 for all comparisons; n reflects randomised patients; actual number of patients evaluable for each endpoint may vary by timepoint
a n tarkoittaa satunnaistettuja potilaita; kutakin päätetapahtumaa varten arvioitavissa oleva todellinen potilasmäärä voi vaihdella ajankohdasta riippuen.
p &lt; 0.05 for all comparisons; n reflects randomised patients; actual number of patients evaluable for each endpoint may vary by timepoint
n kuvaa satunnaistettuja ja hoitoa saaneita potilaita
p &lt; 0.05 for Simponi vs placebo comparisons
Fyysinen toimintakyky ja terveyteen liittyvä elämänlaatu
P value (noninferiority)
&lt; 0,0086
P values: 1 = &lt; 0.001, 2 = 0.037, 3= &lt; 0.002, 4 = &lt; 0.006.
P-arvot: 1 = &lt; 0,001, 2 = 0,037, 3= &lt; 0,002, 4 = &lt; 0,006.
p-value
&lt; 0,0001
P-value
&lt; 0,001
P-value
p &lt; 0,0
p-value
p-arvo p &lt; 0,0001
P-value &lt; 0.0001 for mean decrease in HIV-1 RNA; P-value = 0.0006 for mean change in CD4 cell count.
HIV-1 RNA:n keskimääräisen vähenemisen p-arvo &lt; 0,0001, CD4-solumäärän keskimääräisen muutoksen p-arvo = 0,0006.
p-value is from the pairwise comparison of methotrexate monotherapy and Trudexa/methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test. p-value is from the pairwise comparison of Trudexa monotherapy and Trudexa/methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test p-value is from the pairwise comparison of Trudexa monotherapy and methotrexate monotherapy using the Mann-Whitney U test
p-arvo on saatu metotreksaattimonoterapian ja Trudexa/metotreksaattiyhdistelmähoidon parivertailusta (Mann-Whitney U -testillä). p-arvo on saatu Trudexa-monoterapian ja Trudexa/metotreksaattiyhdistelmähoidon parivertailusta (Mann-Whitney U -testillä). p-arvo on saatu Trudexa-monoterapian ja metotreksaattimonoterapian parivertailusta (Mann-Whitney U -testillä).
p-value is from the pairwise comparison of methotrexate monotherapy and Trudexa/methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test. p-value is from the pairwise comparison of Trudexa monotherapy and Trudexa/methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test p-value is from the pairwise comparison of Trudexa monotherapy and methotrexate monotherapy using the Mann-Whitney U test
p-arvo on saatu metotreksaattimonoterapian ja Trudexa/metotreksaattiyhdistelmähoidon parivertailusta (Mann-Whitney U -testillä). p-arvo on saatu Trudexa-monoterapian ja Trudexa/metotreksaattiyhdistelmähoidon parivertailusta (Mann-Whitney U -testillä). p-arvo on saatu Trudexa-monoterapian ja metotreksaattimonoterapian parivertailusta (Mann-Whitney U –testillä
p-value*
&lt; 0,001
P-value: &lt; .0001
70 P-arvo: &lt; 0,0001
p-values were &lt; 0.001 for both mTSS and erosion score and ≤ 0.01 for JSN score.
p-arvot olivat &lt; 0,001 sekä mTSS:n että eroosiopisteiden osalta ja ≤ 0,01 JSN-pisteiden osalta.
p &lt; 0.00003*
p &lt; 0,0001
P &lt; HR ( 0.798 (0
P &lt; 0.0001 HR (95%CI):
P &lt; 0.0001
0,06 %]
P &lt; 0.0001
001
p &lt; 0.0001
10,5
p &lt; 0.0001
14,9
p &lt; 0.0001
29,2 % HR 0,68
p &lt; 0.0001
[0,23–0,49]
p &lt; 0.0001
[0,27–0,54]
p &lt; 0.0001
[0,36-0,64]
p &lt; 0.0001
[0,70–0,96]
p &lt; 0.0001
HR 0,48
p &lt; 0.0001
HR 0,89
P &lt; 0.0001
RVR
p &lt; 0.0001
tupakoimattomin
P &lt; 0.0001 HR (95%CI):
Enalapriili (N=4212)
p &lt; 0.001
(108–277)
p &lt; 0.001
(22,3–41,7)
p &lt; 0.001
(22,5–38,9)
p &lt; 0.001
26,2 l/min
p &lt; 0.001
32,9 l/min
p &lt; 0.001
= p &lt; 0,001
P &lt; 0.001 in favour of tacrolimus ointment 0.1% (adults) and 0.03% (children) for the primary and key secondary endpoints
Ensisijaiset ja tärkeimmät toissijaiset päätetapahtumat: p &lt; 0,001 takrolimuusivoiteen eduksi (0,1% voide aikuisilla ja 0,03% voide lapsilla)
p &lt; 0.05, **p &lt; 0.01, ***p &lt; 0.001
Tutkimukseen otetut
PAA and PBA represented minor urinary metabolites, each accounting for &lt; 1% of the administered dose of PBA.
PAA ja PBA löytyivät virtsan mukana eliminoituvina metaboliitteina vain pienissä määrin; kummankin osuus oli alle 1 % annetusta PBA-annoksesta.
Paediatric Crohn's disease patients &lt; 40 kg:
Crohnin tautia sairastavat lapsipotilaat, paino &lt; 40 kg:
Paediatric exposure to fluticasone furoate in safety and efficacy studies in seasonal and perennial allergic rhinitis included 243 patients 12 to &lt; 18 years, 790 patients 6 to &lt; 12 years and 241 patients 2 to &lt; 6 years.
Lapsilla flutikasonifuroaatilla tehdyissä turvallisuutta ja tehoa kausiluonteisessa- ja ympärivuotisessa allergisessa nuhassa koskeneissa tutkimuksissa oli mukana 243 potilasta iältään 12 - &lt; 18 vuotta, 790 potilasta iältään 6 - &lt; 12 vuotta ja 241 potilasta iältään 2 - &lt; 6 vuotta.
Paediatric patients &lt; 1 year of age might be more prone to liver injury (see section 4.8).
Alle 1-vuotiaat lapsipotilaat saattavat olla muita alttiimpia maksavaurioille (ks. kohta 4.8).
Paediatric patients: A total of 26 paediatric patients of age &lt; 18 years with either chronic phase CML (n = 11) or CML in blast crisis or Ph+ acute leukaemias (n = 15) were enrolled in a dose-escalation phase I trial.
Lapsipotilaat: I faasin suurenevin annoksin tehtyyn tutkimukseen osallistui yhteensä 26 alle 18- vuotiasta lasta, joilla oli joko kroonisen vaiheen KML (n = 11) tai blastikriisissä oleva KML tai Philadelphia-kromosomipositiivinen akuutti leukemia (n = 15).
Paediatric patients: A total of 26 paediatric patients of age &lt; 18 years with either chronic phase CML (n=11) or CML in blast crisis or Ph+ acute leukaemias (n=15) were enrolled in a dose-escalation phase I trial.
Lapsipotilaat: I faasin suurenevin annoksin tehtyyn tutkimukseen osallistui yhteensä 26 alle 18- vuotiasta lasta, joilla oli joko kroonisen vaiheen KML (n=11) tai blastikriisissä oleva KML tai Philadelphia-kromosomipositiivinen akuutti leukemia (n=15).
Paediatric patients: A total of 26 paediatric patients of age &lt; 18 years with either chronic phase CML (n=11) or CML in blast crisis or Ph+ acute leukaemias (n=15) were enrolled in a dose-escalation phase I trial.
Pediatriset potilaat: faasin suurenevin annoksin tehtyyn tutkimukseen osallistui yhteensä 26 alle 18-vuotiasta lasta, joilla oli joko kroonisen vaiheen KML (n = 11) tai blastikriisissä oleva KML tai Philadelphia- kromosomipositiivinen akuutti leukemia (n = 15).
Paediatric patients: A total of 26 paediatric patients of age &lt; 18 years with either chronic phase CML (n=11) or CML in blast crisis or Ph+ acute leukaemias (n=15) were enrolled in a dose-escalation phase I trial.
Pediatriset potilaat: I faasin suurenevin annoksin tehtyyn tutkimukseen osallistui yhteensä 26 alle 18- vuotiasta lasta, joilla oli joko kroonisen vaiheen KML (n=11) tai blastikriisissä oleva KML tai Philadelphia-kromosomipositiivinen akuutti leukemia (n=15).
Paediatric population ( &lt; 18 years old)
Pediatriset potilaat ( &lt; 18-vuotiaat)
Paediatric population ( &lt; 18 years)
Pediatriset potilaat ( &lt; 18 v)
Paediatric population ( &lt; 18 years)
Pediatriset potilaat ( &lt; 18-vuotiaat)
Paediatric population (children &lt; 9 years of age)
Pediatriset potilaat (alle 9-vuotiaat lapset)
Paediatric population (children &lt; 9 years of age)
Pediatriset potilaat(alle 9-vuotiaat lapset)
Paediatric population (children &lt; 9 years of age)
Pediatriset potilaat (lapset alle 9 vuotta)
Paediatric population &lt; 2 years
Pediatriset potilaat &lt; 2 vuotta
Paediatric population &lt; 2 years
Pediatriset potilaat: &lt; 2 vuotta
Paediatric population &lt; 2 years
Pediatriset potilaat &lt; &lt; 2 vuotta
Paediatric population – children aged &lt; 3 years
Pediatriset potilaat – alle 3-vuotiaat lapset
Paediatric population: A lower rate of virologic response (HBV DNA &lt; 50 IU/ml) was observed in paediatric patients with baseline HBV DNA ≥ 8.0 log10 IU/ml (see section 5.1).
Pediatriset potilaat: Virologinen vaste (HBV-DNA &lt; 50 IU/ml) on ollut heikompi niillä pediatrisilla potilailla, joilla HBV-DNA oli lähtötilanteessa ≥ 8,0 log10 IU/ml (ks. kohta 5.1).
Paediatric population: Study 189 is an ongoing study of the efficacy and safety of entecavir among 180 nucleoside-treatment-naïve children and adolescents from 2 to &lt; 18 years of age with HBeAg- positive chronic hepatitis B infection, compensated liver disease, and elevated ALT.
Pediatriset potilaat: Vielä käynnissä olevassa tutkimuksessa 189 arvioidaan entekaviirin tehoa ja turvallisuutta 180:llä iältään 2 – &lt; 18-vuotiaalla lapsella ja nuorella, jotka eivät ole aikaisemmin saaneet nukleosideja ja joilla on HBeAg-positiivinen krooninen hepatiitti B -infektio, kompensoitu maksasairaus ja koholla oleva ALAT-arvo.
Paediatric population: The pharmacokinetic parameters of ranolazine have not been studied in the paediatric population ( &lt; 18 years).
Pediatriset potilaat: Ranolatsiinin farmakokineettisia parametreja ei ole tutkittu lapsiväestöllä ( &lt; 18-vuotiaat).
Paediatric population &lt; 12 years of age
&lt; 12-vuotiaat pediatriset potilaat
Paediatrics: either &gt; ULN or creatinine clearance falls to &lt; LLN at two consecutive visits.
Lapset: joko yli normaalin ylärajan tai kreatiniinin puhdistuma laskee alle normaalin alarajan kahdella peräkkäisellä käynnillä.
Pain as assessed by the Total Back Pain and Nocturnal Back Pain VAS, and disease activity as measured by ASDAS-C also showed statistically significant improvement from baseline to week 16 in patients treated with Simponi 50 mg compared to placebo (p &lt; 0.0001).
Myös kokoselän kipuna ja yöllisenä selkäkipuna kipujanalla (VAS) arvioidussa kivussa sekä ASDAS-C-pisteinä mitatussa taudin aktiivisuudessa osoitettiin viikolla 16 plaseboon verrattuna tilastollisesti merkitsevä parannus lähtötilanteesta potilailla, jotka olivat saaneet Simponia 50 mg:n annoksella (p &lt; 0,0001).
Pain as assessed by the Total Back Pain and Nocturnal Back Pain VAS, and disease activity as measured by ASDAS-C also showed statistically significant improvement from baseline to week 16 in patients treated with Simponi 50 mg compared to placebo (p &lt; 0.0001).
Niillä potilailla, jotka pysyivät tutkimuksessa ja saivat Simponia, HAQ-toimintakykyindeksin paraneminen oli samanlaista viikoilla 104–256.
Pain in extremity
&lt; 1/100)
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
Raajasärky (G3/4: &lt; 1 %); Selkäsärky (G3/4: 1 %)
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
Raajasärky (G3/4: &lt; 1 %); Selkäsärky (G3/4: 1 %);
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%)
Raajasärky (G3/4: &lt; 1%); Selkäsärky (G3/4: 1%);
Pain in extremity (G3/4: &lt; 1%); Back pain (G3/4: 1%);
Raajasärky (G3/4: &lt; 1 %); Selkäsärky (G3/4: 1 %);
Pain, redness, swelling at the injection site, fever 38°C rectally (age &lt; 2 years)
Kipu, punoitus ja turvotus injektiokohdassa, kuume ≥ 38 ºC peräaukosta mitattuna (ikä &lt; 2 vuotta)
Pairwise comparison p-values: † = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept + methotrexate vs. methotrexate and Φ = p &lt; 0.05 for comparisons of etanercept + methotrexate vs. etanercept.
Parittainen vertailu, p-arvot: † = p &lt; 0,05 vertailussa etanersepti + metotreksaatti vs metotreksaatti ja Φ = p &lt; 0,05 vertailussa etanersepti + metotreksaatti vs etanersepti.
Palmar-plantar erythrodysesthesia [PPE] was also common ( &gt; 25%) when lapatinib was administered in combination with capecitabine.
Kämmenten ja jalkapohjien erytrodysestesia oli myös yleinen ( &gt; 25 %), kun lapatinibi annettiin yhdessä kapesitabiinin kanssa.
Pancreas survival at 1 year was significantly superior with tacrolimus: 91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p &lt; 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
Haimasiirteen jälkeinen eloonjääminen yhden vuoden kohdalla oli huomattavasti suurempi takrolimuusiryhmässä: 91,3 % takrolimuusiryhmässä ja 74,5 % siklosporiiniryhmässä (p &lt; 0,0005).
Pancreatitis has been observed uncommonly ( &lt; 1%) in patients receiving sunitinib for GIST or MRCC.
Haimatulehdusta on todettu melko harvoin ( &lt; 1 %) potilailla, jotka saavat sunitinibihoitoa GISTiin tai MRCC:hen.
Pancreatitis has been reported in &lt; 1% of dabrafenib-treated subjects as monotherapy and in combination with trametinib.
Haimatulehdusta on raportoitu &lt; 1 %:lla dabrafenibia ainoana hoitona tai trametinibin kanssa yhdistelmähoitona saaneista potilaista.
Pancreatitis was reported in &lt; 1% of patients in combination therapy studies with Zerit.
Haimatulehdus todettiin &lt; 1 %:lla Zerit-valmistetta saaneista potilaista tutkimuksissa, joissa käytettiin yhdistelmähoitoa.
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGE
&lt; SEURAAVAT TIEDOT ON OLTAVA &lt; ULKOPAKKAUKSESSA &gt; &lt; JA &gt;
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING OUTER CARTON (SINGLE PACK &amp; MULTIPACK ONLY)
ULKOPAKKAUKSESSA ON OLTAVA SEURAAVAT MERKINNÄT ULKOPAKKAUS (VAIN YKSITTÄISPAKKAUS &amp; MONIPAKKAUS)
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING OUTER CARTON (SINGLE PACKS &amp; MULTIPACK ONLY)
ULKOPAKKAUKSESSA ON OLTAVA SEURAAVAT MERKINNÄT ULKOPAKKAUS (VAIN YKSITTÄISPAKKAUKSET &amp; KERRANNAISPAKKAUS)
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING OUTER CARTON (SINGLE PACKS &amp; MULTIPACK ONLY)
ULKOPAKKAUKSESSA ON OLTAVA SEURAAVAT MERKINNÄT ULKOPAKKAUS (VAIN YKSITTÄISPAKKAUKSET &amp; MONIPAKKAUS)
Passage of HIV-1 (HXB2) in the presence of increasing 3TC concentrations results in high-level ( &gt; 100 to &gt; 500-fold) lamivudine-resistant viruses and the RT M184I or V mutation is rapidly selected.
HIV-1 (HXB2) -viruskannan siirrostus nousevissa lamivudiinipitoisuuksissa sai aikaan voimakkaasti ( &gt; 100– &gt; 500-kertaisesti) lamivudiiniresistenttejä viruksia ja mutaatiot RTM184I tai V valikoituvat nopeasti.
Patient-reported benefits were observed with ranibizumab treatment arms over vPDT (p-value &lt; 0.05) in terms of improvement in the composite score and several subscales (general vision, near activities, mental health and dependency) of the NEI VFQ-25.
Potilaiden raportoimia, ranibitsumabilla saavutettuja hyötyjä suhteessa vPDT-hoitoon (p-arvo &lt; 0,05) todettiin yhteenlaskettujen pisteiden ja useampien osa-alueiden tulosten (yleinen näkökyky, lähinäkö, mielenterveys ja riippuvuus muiden ihmisten avusta) osalta, kun näitä mitattiin the National Eye Institute Visual Function Questionnaire (NEI VFQ-25) -kyselyn pisteiden avulla.
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7 %
HbA1c-arvon &lt; 7,0 % saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
HbA1c-arvon &lt; 7 % saavuttaneet potilaat (%)
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
Potilaat (%), jotka saavuttivat HbA1c
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7%
Potilaat (%), jotka saavuttivat HbA1c &lt; 7
Patients (%) Achieving HbA1c &lt; 7%
Potilaita (%), jotka saavuttivat HbA1c-arvon &lt; 7
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7% at week 52
HbA1c-arvon &lt; 7 % saavuttaneet potilaat (%) lähtötilanteen HbA1c- arvon ollessa ≥ 7 %2 viikolla 52
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7% at week 52b, 2
HbA1c-arvon &lt; 7 % viikolla 52 saavuttaneet potilaat (%) lähtötilanteen HbA1c- arvon ollessa ≥ 7 %b, 2
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7%2
HbA1c-arvon &lt; 7 % saavuttaneet potilaat (%) lähtötilanteen HbA1c- arvon ollessa ≥ 7 %2
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7%2
HbA1c-arvon &lt; 7 % saavuttaneet potilaat (%) lähtötilanteen HbA1c-arvon ollessa
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% with baseline HbA1c ≥7%2
HbA1c-arvon &lt; 7 % saavuttaneet potilaat (%) lähtötilanteen HbA1c-arvon ollessa ≥ 7 %2
Patients (%) achieving HbA1c ≤ 7 %
HbA1c-arvon &lt; 7,0 % saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus
Patients (≥ 65 years old) with type 2 diabetes mellitus are considered more susceptible to episodes of hypoglycaemia than patients &lt; 65 years old.
≥ 65-vuotiaiden tyypin 2 diabetesta sairastavien potilaiden katsotaan olevan alttiimpia hypoglykemiakohtauksille kuin &lt; 65-vuotiaiden.
Patients (≥ 65 years old) with type 2 diabetes mellitus are considered more susceptible to episodes of hypoglycaemia than patients &lt; 65 years old.
≥ 65-vuotiaiden tyypin 2 diabetesta sairastavien potilaiden katsotaan olevan alttiimpia hypoglykemialle kuin &lt; 65-vuotiaiden.
Patients &lt; 12 years of age
Alle 12-vuotiaat potilaat
Patients &lt; 6 years of age may need higher doses for maintenance of haemoglobin than patients above that age.
Alle 6-vuotiaat lapset saattavat tarvita suurempia annoksia hemoglobiiniarvon ylläpitoon kuin tätä vanhemmat potilaat.
Patients &lt; 60 kg
Potilaat, joiden paino on &lt; 60 kg
Patients &lt; 18 years of age:
&lt; 18-vuotiaat potilaat:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate medication:
Käyttö alle 30 kg painoisilla potilailla, jotka saavat myös valproaattia:
Patients &lt; 30 kg also receiving valproate:
Käyttö alle 30 kg painoisilla potilailla, jotka saavat myös valproaattia:
Patients &lt; 30 kg not receiving valproate:
Alle 30 kg painoiset potilaat, jotka eivät saa valproaattia:
Patients &gt; 100 kg: 30 ml of BRINAVESS 20 mg/ml is added to 120 ml of diluent.
Potilaat, joiden paino on &gt; 100 kg: 30 ml BRINAVESS 20 mg/ml -konsentraattia lisätään 120 ml:aan liuotinta.
Patients &gt; 75 years of age started treatment with 20 mg dexamethasone.
Yli 75-vuotiaat potilaat aloittivat hoidon 20 mg:lla deksametasonia.
Patients &gt; 70 years may experience more gastrointestinal effects when treated with liraglutide.
Yli 70-vuotiailla potilailla liraglutidi voi lisätä ruoansulatuselimistön häiriöitä.
Patients achieving target platelet counts &amp; initiating antiviral therapy c
Potilaat, jotka saavuttivat trombosyyttiarvon tavoitetason ja joille aloitettiin antiviraalinen hoitoc
Patients aged &gt; 2 months to 2 years of age
Yli 2 kk:n ikäiset ja 2 vuotta täyttäneet potilaat
Patients assigned to daclatasvir 60 mg once-daily treatment group who had HCV RNA &lt; LLOQ at Week 4 and undetectable at Week 10 were then randomised to receive another 12 weeks of daclatasvir 60 mg + pegIFN/RBV or placebo + pegIFN/RBV for a total treatment duration of 24 weeks.
Ne potilaat, jotka saivat daklatasviiria 60 mg kerran vuorokaudessa ja joiden HCV RNA oli &lt; LLOQ viikolla 4 eikä enää havaittavissa viikolla 10, satunnaistettiin saamaan vielä 12 viikon ajan joko 60 mg daklatasviiria + PEG-IFN/RBV:tä tai lumelääkettä + PEG-IFN/RBV:tä, jolloin hoidon kokonaiskesto oli 24 viikkoa.
Patients at risk (fasting glucose 5.6 to 6.9 mmol/L, BMI &gt; 30 kg/m2, raised triglycerides, hypertension) should be monitored both clinically and biochemically according to national guidelines.
Riskipotilaita (paastoglukoosi 5,6–6,9 mmol/l, BMI &gt; 30 kg/m2, triglyseridiarvot koholla, hypertensio) on seurattava sekä kliinisesti että biokemiallisesti kansallisten suositusten mukaan.
Patients at risk (fasting glucose 5.6 to 6.9 mmol/L, BMI &gt; 30kg/m 2, raised triglycerides, hypertension) should be monitored both clinically and biochemically according to national guidelines.
Riskipotilaita (paastoverensokeriarvo 5,6–6,9 mmol/l, painoindeksi (BMI) &gt; 30 kg/m2, kohonneet triglyseridiarvot, kohonnut verenpaine) on seurattava sekä kliinisesti että laboratoriotutkimuksin kansallisten suositusten mukaisesti.
Patients carrying the SLCO1B1 gene allele (c.521T &gt; C) coding for a less active OATP1B1 protein have an increased systemic exposure of simvastatin and increased risk of myopathy.
Potilailla, jotka kantavat SLCO1B1-geenin vähemmän aktiivista OATP1B1-proteiinia koodaavaa alleelia (c.521T &gt; C), on suurentunut systeeminen altistus simvastatiinille ja suurentunut myopatian riski.
Patients categorised as non-YMDD mutant were those with &gt; 95 % wild-type HBV at all annual time-points during the 5-year study period 2 Upper limit of normal
Potilaat määriteltiin kuuluvaksi ei-YMDD mutantti -ryhmään, jos &gt; 95 % HBV:stä oli villiä kantaa kaikissa vuosittaisissa mittauksissa 5-vuotisen tutkimusjakson aikana
Patients categorised as non-YMDD mutant were those with &gt; 95% wild-type HBV at all annual time-points during the 5-year study period
Potilaat määriteltiin kuuluvaksi ei- YMDD-ryhmään, jos &gt; 95 % HBV:stä oli villiä kantaa kaikissa vuosittaisissa mittauksissa 5-vuotisen tutkimusjakson aikana.
Patients categorised as non-YMDD mutant were those with &gt; 95% wild-type HBV at all annual time-points during the 5-year study period
Potilaat määriteltiin kuuluvaksi ei-YMDD-ryhmään, jos &gt; 95 % HBV:stä oli villiä kantaa kaikissa vuosittaisissa mittauksissa 5-vuotisen tutkimusjakson aikana.
Patients could be enrolled only if they had experienced cardiac ischemia at rest ( 10 minutes) within the previous 24 hours and had: either ST-segment changes: ST depression &gt; 0.5 mm of less than 30 minutes or persistent ST elevation &gt; 0.5 mm not requiring reperfusion therapy or thrombolytic agents, T-wave inversion ( &gt; 1 mm), or increased CK-MB.
Potilas voitiin ottaa tutkimukseen ainoastaan, jos hänellä oli ollut lepoiskemiaa (≥ 10 minuutin ajan) viimeisten 24 tunnin aikana ja: joko ST-segmentin muutoksia: ST-segmentin lasku yli 0,5 mm enintään 30 minuutin ajan tai jatkuva ST-segmentin nousu yli 0,5 mm, joka ei vaatinut reperfuusiohoitoa eikä trombolyyttistä lääkitystä, T-aaltoinversio (yli 1 mm) tai kohonnut CK-MB-arvo.
Patients demonstrating a subsequent increase in QT-interval to &gt; 480 msec or prolongation over pre-treatment by &gt; 20 msec should discontinue ritonavir-boosted Invirase.
Potilaiden, joiden QT-aika hoidon aloittamisen jälkeen nousee &gt; 480 ms tai joilla havaitaan intervallin pidentymistä &gt; 20 ms verrattuna tilanteeseen ennen hoitoa, on keskeyttävä ritonaviirilla tehostetun Invirasen käyttö.