natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients with recent pulmonary bleeding ( &gt; 2.5 ml of red blood) as well as patients with centrally located tumours with radiographic evidence of local invasion of major blood vessels or radiographic evidence of cavitary or necrotic tumours have been excluded from clinical trials.
Kliinisistä tutkimuksista suljettiin pois potilaat, joilla oli ollut äskettäin keuhkoverenvuoto ( &gt; 2,5 ml punaista verta), ja potilaat, joilla oli sentraalisesti sijaitseva kasvain ja radiologista näyttöä suurten verisuonien paikallisesta invaasiosta tai radiologista näyttöä onteloiden kasvaimista tai nekroottisista kasvaimista.
Patients with recent pulmonary haemorrhage/ haemoptysis ( &gt; 2.5 ml of red blood) should not be treated with Avastin.
Potilaita, joilla on äskettäin ilmennyt keuhkoverenvuotoa/veriyskää ( &gt; 2,5 ml verta), ei pidä hoitaa Avastinilla.
Patients with renal impairment (CrCl &lt; 50 mL/min) and patients with both Cumulative Illness Rating Scale (CIRS) &gt; 6 and CrCl &lt; 70 mL/min are more at risk of IRRs, including severe IRRs (see section 4.8).
Jos potilaalla on munuaisten vajaatoimintaa (CrCl &lt; 50 ml/min) tai potilaan CIRS-indeksi (Cumulative Illness Rating Scale) on &gt; 6 ja CrCl on &lt; 70 ml/min, infuusioon liittyvien reaktioiden, mukaan lukien vaikea-asteisten infuusioon liittyvien reaktioiden, riski saattaa olla suurempi (ks. kohta 4.8).
Patients with renal impairment (CrCl &lt; 50 mL/min) are more at risk of thrombocytopenia (see section 4.8).
Munuaisten vajaatoimintaa (CrCl &lt; 50 ml/min) sairastavilla potilailla on tavanomaista suurempi trombosytopenian riski (ks. kohta 4.8).
Patients with renal impairment: Severe renal impairment (Glomerular Filtration Rate [GFR] &lt; 30 ml/min) did not significantly affect the pharmacokinetics of micafungin.
Munuaisten vajaatoimintaa sairastavat potilaat: Vaikea munuaisten vajaatoiminta (glomerulusfiltraatio [GFR] &lt; 30 ml/min) ei merkittävästi vaikuttanut mikafungiinin farmakokinetiikkaan.
Patients with renal impairment: The dose for patients with severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min/1.73 m2) is 1 mg once daily (see sections 4.3 and 5.2).
Munuaisten vajaatoimintaa sairastavat potilaat: Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2) sairastaville potilaille annos on 1 mg kerran päivässä (katso kohdat 4.3 ja 5.2).
Patients with renal impairment: The safety and efficacy of erlotinib has not been studied in patients with renal impairment (serum creatinine concentration &gt; 1.5 times the upper normal limit).
Munuaisten vajaatoiminta: Erlotinibin tehoa ja turvallisuutta ei ole tutkittu munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla (seerumin kreatiniini &gt; 1,5 x normaalialueen yläraja).
Patients with renal impairmentMonotherapy (Ovarian and Small cell lung carcinoma) Insufficient data are available to make a recommendation for patients with a creatinine clearance &lt; 20 ml/min.
Käytettävissä olevat tiedot ovat riittämättömät annossuosituksen antamiseksi potilaille, joiden kreatiinipuhdistuma on &lt; 20 ml/min.
Patients with renal insufficiency with estimated creatinine clearance &lt; 30 ml/ min.
Potilaat, joilla on munuaisten vajaatoiminta ja kreatiniinipuhdistuma on arviolta &lt; 30 ml/min.
Patients with SBP &lt; 100 mmHg were not studied (see section 5.1).
Tutkimuksiin ei ole osallistunut potilaita, joiden systolinen verenpaine on ollut &lt; 100 mmHg (ks. kohta 5.1).
Patients with serum creatinine &gt; 1.5×ULN were excluded from the CML studies.
KML-tutkimuksiin ei otettu mukaan potilaita, joiden seerumin kreatiniini oli &gt; 1,5 kertaa viitevälin ylärajaa suurempi.
Patients with serum creatinine &gt; 177 μmol/L (2 mg/dL) were excluded from clinical trials.
Potilaat, joiden seerumin kreatiniiniarvo oli &gt; 177 μmol/l (2 mg/dl), suljettiin pois kliinisistä tutkimuksista.
Patients with serum creatinine &gt; 1.5×ULN were excluded from CML studies.
KML-tutkimuksiin ei otettu mukaan potilaita, joiden seerumin kreatiniini oli &gt; 1,5 kertaa viitevälin ylärajaa suurempi.
Patients with serum total bilirubin &gt; 2.0 mg/dL were excluded from clinical studies.
Kliinisiin tutkimuksiin ei otettu mukaan potilaita, joiden kokonaisbilirubiinipitoisuus seerumissa oli &gt; 2,0 mg/dl.
Patients with severe aortic stenosis, patients with systolic blood pressure &lt; 100 mm Hg, and patients with heart failure class NYHA III and NYHA IV.
Potilaat, joilla on vaikea aorttastenoosi, potilaat, joiden systolinen verenpaine on &lt; 100 mmHg, ja potilaat, joilla on NYHA III tai NYHA IV -luokan sydämen vajaatoiminta.
Patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C) or pre-treatment ASAT or ALAT &gt; 5 ULN until baseline ASAT/ALAT are stabilised &lt; 5 ULN
Käyttö potilailla, joilla maksan toiminta on vakavasti heikentynyt (Child–Pugh luokka C) tai joilla ennen hoidon aloittamista ASAT- tai ALAT-arvot ovat yli viisinkertaiset normaalin ylärajaan verrattuna ennen kuin ASAT/ALAT-lähtöarvot ovat vakiintuneet alle viisinkertaisiksi normaalin ylärajaan verrattuna.
Patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C) or pre-treatment ASAT or ALAT &gt; 5 ULN until baseline ASAT/ALAT are stabilised &lt; 5 ULN.
Käyttö potilailla, joilla maksan toiminta on vakavasti heikentynyt (Child–Pugh luokka C) tai joilla ennen hoidon aloittamista ASAT- tai ALAT-arvot ovat yli viisinkertaiset normaalin ylärajaan verrattuna ennen kuin ASAT/ALAT-lähtöarvot ovat vakiintuneet alle viisinkertaisiksi normaalin ylärajaan verrattuna.
Patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C) or pre-treatment ASAT or ALAT &gt; 5 ULN until baseline ASAT/ALAT are stabilised &lt; 5 ULN.
Potilaat, joilla maksan toiminta on vakavasti heikentynyt (Child-Pugh luokka C) tai joilla ennen hoidon aloittamista ASAT- tai ALAT-arvot ovat yli viisinkertaiset normaalin ylärajaan verrattuna ennen kuin ASAT/ALAT-lähtöarvot ovat vakiintuneet alle viisinkertaisiksi normaalin ylärajaan verrattuna.
Patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C) or pre-treatment ASAT or ALAT &gt; 5 ULN until baseline ASAT/ALAT are stabilised &lt; 5 ULN.
Potilaat, joilla maksan toiminta on vakavasti heikentynyt (Child–Pugh luokka C) tai joilla ennen hoidon aloittamista ASAT- tai ALAT-arvot ovat yli viisinkertaiset normaalin ylärajaan verrattuna ennen kuin ASAT/ALAT-lähtöarvot ovat vakiintuneet alle viisinkertaisiksi normaalin ylärajaan verrattuna.
Patients with severe hepatic impairment (serum albumin &lt; 25 g/l) have not been studied and celecoxib is contraindicated in this patient group.
Vaikeaa maksan vajaatoimintaa (seerumin albumiini &lt; 25 g/l) sairastavia ei ole tutkittu, ja selekoksibi on vasta-aiheinen näillä potilailla.
Patients with severe neutropenia ( &lt; 500 cells/mm3 for 7 days or more) during a course of paclitaxel or neutropenic sepsis should have their dose of paclitaxel reduced for subsequent courses of Paxene therapy (see section 4.2).
Potilaiden, joilla on vaikea neutropenia ( &lt; 500 solua/mm3 7 päivää tai kauemmin) paklitakseli- hoitojakson aikana tai joilla on neutropeeninen sepsis, paklitakseli-annosta tulee vähentää seuraavien Paxene-hoitojaksojen aikana (ks. kohta 4.2).
Patients with severe neutropenia (absolute neutrophil count &lt; 1 X 109/L) should discontinue Xeplion and have their WBC followed until recovery.
Jos potilaalla on vaikea-asteinen neutropenia (absoluuttinen neutrofiilimäärä &lt; 1 x 109/l), Xeplion-hoito on lopetettava ja veren valkosolumäärää on seurattava potilaan toipumiseen saakka.
Patients with severe renal impairement (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) should be treated with caution.
Potilaan hoidossa pitää noudattaa varovaisuutta, jos hänellä on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min).
Patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min) (see section 4.2)
Potilaat, joilla on vaikea munuaisten toimintahäiriö (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) (ks. kohta 4.2)
Patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) or receiving dialysis are at greater risk of developing hypocalcaemia.
Hypokalsemian riski on suurempi potilailla, joilla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) tai jotka ovat dialyysihoidossa.
Patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min).
Potilaat, joilla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min).
Patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) should be treated with caution.
Potilaan hoidossa pitää noudattaa varovaisuutta, jos hänellä on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min).
Patients with severe renal impairment (defined as eGFR &lt; 30 mL/min/1.73 m2) have not been studied (see section 5.3).
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (eGFR &lt; 30 mL/min/1,73 m2) sairastavia potilaita ei ole tutkittu (ks. kohta 5.3).
Patients with severe renal impairment (eGFR &lt; 30 ml/min per 1.73 m2).
Vaikea munuaisten vajaatoiminta (eGFR &lt; 30 ml/min per 1,73 m2)
Patients with severe renal impairment, i.e. creatinine clearance (CrCl) &lt; 30 ml/min, including patients undergoing haemodialysis (see section 4.4).
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavat potilaat (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min, mukaan lukien hemodialyysihoitoa saavat potilaat, ks. kohta 4.4).
Patients with the following conditions were excluded from clinical trials: active CNS metastases; HIV, hepatitis B or hepatitis C infection; active systemic autoimmune disease; interstitial lung disease; prior pneumonitis requiring systemic corticosteroid therapy; a history of severe hypersensitivity to another monoclonal antibody; receiving immunosuppressive therapy and a history of severe immune-related adverse reactions from treatment with ipilimumab, defined as any Grade 4 toxicity or Grade 3 toxicity requiring corticosteroid treatment ( &gt; 10 mg/day prednisone or equivalent) for greater than 12 weeks.
Kliinisistä tutkimuksista suljettiin pois potilaat, joilla oli seuraavia sairauksia: aktiivisia etäpesäkkeitä keskushermostossa, HIV-, B- tai C-hepatiitti-infektio, aktiivinen systeeminen autoimmuunisairaus, interstitiaalinen keuhkosairaus, aiemmin sairastettu pneumoniitti, joka on vaatinut systeemistä kortikosteroidihoitoa, aiemmin ilmennyt vaikea yliherkkyys jollekin muulle monoklonaaliselle vasta- aineelle, immunosuppressiivinen hoito tai aiemmin ipilimumabihoidosta saatuja vaikeita immuunijärjestelmään liittyviä haittavaikutuksia (mikä tahansa vaikeusasteen 4 tai vaikeusasteen 3 toksinen vaikutus, joka vaati kortikosteroidihoitoa [prednisonia tai vastaavaa yli 10 mg/vrk] yli 12 viikon ajan).
Patients with treated brain metastases were eligible if neurologically returned to baseline at least 2 weeks prior to enrolment, and either off corticosteroids, or on a stable or decreasing dose of &lt; 10 mg daily prednisone equivalents.
Potilaat, joiden aivometastaaseja oli hoidettu, voitiin ottaa mukaan tutkimukseen jos neurologinen tila oli palautunut lähtötasolle vähintään 2 viikkoa ennen tutkimukseen mukaan tuloa, ja jos kortikosteroidihoito oli joko lopetettu, tai he saivat muuttumattomia tai pieneneviä annoksia, jotka vastasivat alle 10 mg:aa prednisonia päivässä.
patients with unstable angina or angina occurring during sexual intercourse, patients with New York Heart Association Class 2 or greater heart failure in the last 6 months, patients with uncontrolled arrhythmias, hypotension ( &lt; 90/50 mm Hg), or uncontrolled hypertension, patients with a stroke within the last 6 months.
potilaat, jotka sairastavat epästabiilia rasitusrintakipua tai sukupuoliyhdynnän aikana ilmenevää rasitusrintakipua potilaat, joilla on ollut sydämen vajaatoiminta (NYHA-luokka II tai suurempi) viimeksi kuluneen puolen vuoden aikana potilaat, joilla on hallitsemattomia rytmihäiriöitä, hypotensio ( &lt; 90/50 mmHg) tai hallitsematon hypertensio potilaat, joilla on ollut aivohalvaus viimeksi kuluneen 6 kuukauden aikana.
Patients with unstable ischaemic heart disease, left ventricular failure, history of myocardial infarction, arrhythmia (excluding chronic stable atrial fibrillation), a history of long QT syndrome or whose QTc (Fridericia method) was prolonged ( &gt; 450 ms) were excluded from the clinical trials, and therefore there is no experience in these patient groups.
Kliinisistä tutkimuksista suljettiin pois ne potilaat, joilla oli epästabiili iskeeminen sydänsairaus, vasemman kammion vajaatoiminta, aikaisemmin sairastettu sydäninfarkti, rytmihäiriö (muu kuin krooninen stabiili eteisvärinä), sekä ne, joiden anamneesissa oli pitkä QT-oireyhtymä tai joiden QTc- aika oli pidentynyt (Friderician menetelmällä mitattuna, &gt; 450 millisekuntia), joten kokemusta näiden potilasryhmien hoidosta ei ole.
Patients with very low CD4+ count at baseline (i.e. &lt; 50 cells/µL) had a less favourable outcome.
Hoidon lopputulos ei ollut yhtä edullinen niillä potilailla, joiden CD4-solumäärä oli lähtötilanteessa hyvin pieni (eli &lt; 50 solua/mikrol).
Patients with very low initial haemoglobin ( &lt; 6 g/dl or &lt; 3.75 mmol/l) may require higher maintenance doses than patients whose initial anaemia is less severe ( &gt; 8 g/dl or &gt; 5 mmol/l).
Potilaat, joiden hemoglobiinipitoisuus on alussa erittäin pieni ( &lt; 6 g/dl ( &lt; 60 g/l) tai &lt; 3,75 mmol/l), saattavat tarvita suurempia ylläpitoannoksia kuin potilaat, joiden anemia on alussa lievempi ( &gt; 8 g/dl ( &gt; 80 g/l) tai &gt; 5 mmol/l).
Patients without liver metastasis who had a baseline AST &gt; 2.5 x ULN, patients with liver metastasis who had a baseline AST &gt; 5 x ULN, and patients with a baseline total bilirubin ≥ 3 x ULN were also excluded.
Kliinisiin tutkimuksiin ei myöskään otettu potilaita joiden ASAT-lähtöarvo oli &gt; 2,5 x ULN ilman etäpesäkkeitä maksassa; tai potilaita, joilla oli etäpesäkkeitä maksassa ja joiden ASAT-lähtöarvo oli &gt; 5 x ULN; eikä potilaita, joiden kokonaisbilirubiinin lähtöarvo oli ≥ 3 x ULN.
Patients ≥ 60 years of age treated with capecitabine plus docetaxel also had more early withdrawals from treatment due to adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Kapesitabiini/doketakseli-yhdistelmähoidossa yli 60- vuotiaat keskeyttivät hoitonsa alkuvaiheessa haittavaikutusten vuoksi useammin kuin alle 60-vuotiaat.
Patients ≥ 60 years of age treated with capecitabine plus docetaxel also had more early withdrawals from treatment due to adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Kapesitabiini/dosetakseli-yhdistelmähoidossa yli 60-vuotiaat keskeyttivät hoitonsa alkuvaiheessa haittavaikutusten vuoksi useammin kuin alle 60-vuotiaat.
Patients ≥ 75 years of age have greater sensitivity to bleeding and higher exposure to the active metabolite of prasugrel (see sections 4.4, 4.8, 5.1 and 5.2).
75-vuotiailla ja sitä vanhemmilla potilailla on suurempi vuotoherkkyys ja suurempi altistus prasugreelin aktiiviselle metaboliitille kuin &lt; 75-vuotiailla potilailla (ks. kohdat 4.4, 4.8, 5.1 ja 5.2).
Patients ≥60 kg and age &lt; 75 years
Potilaat, joiden paino on  60 kg ja ikä &lt; 75 vuotta
Patients ≥60 years of age treated with capecitabine plus docetaxel also had more early withdrawals from treatment due to adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Kapesitabiinin ja dosetakselin yhdistelmähoitoa saaneet ≥ 60-vuotiaat potilaat myös keskeyttivät hoitonsa haittavaikutusten vuoksi varhaisessa hoitovaiheessa useammin kuin alle 60-vuotiaat.
Patients ≥65 years were more likely to experience AEs leading to permanent discontinuation of medicinal product, dose reduction and dose interruption than those &lt; 65 years.
Lääkevalmisteen pysyvään lopettamiseen, annoksen pienentämiseen ja hoidon keskeyttämiseen johtaneet haittatapahtumat olivat todennäköisempiä ≥ 65-vuotiailla kuin alle 65-vuotiailla potilailla.
Patients ≥65 years were more likely to experience SAEs and AEs leading to permanent discontinuation of medicinal product, dose reduction and dose interruption than those &lt; 65 years.
Vakavia haittatapahtumia ja lääkevalmisteen käytön pysyvään lopettamiseen, annoksen pienentämiseen ja hoidon keskeyttämiseen johtavia haittatapahtumia esiintyi todennäköisemmin ≥ 65-vuotiailla potilailla kuin &lt; 65-vuotiailla.
Patients 60 years of age treated with capecitabine plus docetaxel also had more early withdrawals from treatment due to adverse reactions compared to patients &lt; 60 years of age.
Kapesitabiini-/dosetakseliyhdistelmähoidossa yli 60-vuotiaat keskeyttivät hoitonsa alkuvaiheessa haittavaikutusten vuoksi useammin kuin alle 60-vuotiaat.
Patients, in particular those receiving posaconazole after HSCT, who have a low body weight ( &lt; 60 kg) are more likely to experience higher plasma concentrations of posaconazole and should be closely monitored for adverse events.
Potilailla, erityisesti posakonatsolia veren tai luuytimen kantasolusiirron jälkeen saavilla, joiden paino on alhainen ( &lt; 60 kg), saavutetaan todennäköisemmin korkeammat plasman posakonatsolipitoisuudet, ja heidän tilaansa pitää seurata tarkoin haittavaikutusten varalta.
Paxene is indicated for the treatment of patients with: advanced AIDS-related Kaposi’s sarcoma (AIDS-KS) who have failed prior liposomal anthracycline therapy; metastatic carcinoma of the breast (MBC) who have failed, or are not candidates for standard anthracycline-containing therapy; advanced carcinoma of the ovary (AOC) or with residual disease ( 1 cm) after initial laparotomy, in combination with cisplatin as first-line treatment; metastatic carcinoma of the ovary (MOC) after failure of platinum-containing combination therapy without taxanes as second-line treatment; non-small cell lung carcinoma (NSCLC) who are not candidates for potentially curative surgery and/or radiation therapy, in combination with cisplatin.
Paxene on tarkoitettu potilaiden hoitoon: joilla on laajalle edennyt AIDS:iin liittyvä Kaposin sarkooma (AIDS-KS) ja jotka eivät ole saaneet apua aiemmasta antrasykliini-liposomihoidosta; joilla on metastaattinen rintasyöpä (metastatic breast cancer, MBC) ja jotka eivät ole saaneet apua tavallisesta antrasykliiniä sisältävästä hoidosta tai joille tämä hoito ei sovi; joilla on pitkälle edennyt munasarjasyöpä (advanced carcinoma of the ovary, AOC) tai laparotomian jälkeinen jäännöskasvain ( &gt; 1 cm), ja joille annetaan samanaikaisesti sisplatiinia ensivaiheen hoitona; joilla on metastaattinen munasarjasyöpä (metastatic ovarian cancer, MOC) ja joilla toisen vaiheen hoitona annettu platinumia sisältävä yhdistelmähoito ilman taksaaneja ei ole tuottanut tulosta; joilla on ei-pienisoluinen keuhkosyöpä (non-small cell lung carcinoma, NSCLC) ja joille ei voi antaa potentiaalisesti parantavaa kirurgista hoitoa ja/tai sädehoitoa, yhdessä sisplatiinin kanssa.
Pazopanib is not recommended in patients with severe hepatic impairment (total bilirubin &gt; 3 x ULN regardless of any level of ALT) (see section 4.2 and 5.2).
Patsopanibin käyttöä ei suositella potilaille, joilla on vaikea maksan vajaatoiminta (kokonaisbilirubiini &gt; 3 x ULN, ALAT-arvosta riippumatta (ks. kohta 4.2 ja 5.2).
Pbo/PR48: placebo for 16 weeks in combination with peginterferon alfa-2a and ribavirin for 48 weeks
Pbo/PR48: lumelääke 16 viikon ajan yhdistelmänä pegyloidun alfainterferoni-2a:n ja ribaviriinin kanssa, joita käytettiin 48 viikon ajan p &lt; 0,001; T12/PR vs Pbo/PR48.
PC: {number} SN: {number} NN: {number}
&lt; PC: {numero} SN: {numero} NN: {numero}
PD-L1 expression ≥ 1%
PD-L1:n ilmentymistaso &gt; 1
PD-L1 expression ≥ 5%
PD-L1:n ilmentymistaso &gt; 5
Pegasys 180 mcg &amp; ribavirin 1000/1200 mg, 24 w: Odds Ratio (95% CI) = 2.12 (1.30 to 3.46) P-value (stratified Cochran-Mantel-Haenszel test) = 0.002.
Pegasys 180 mikrog + ribaviriini 1000/1200 mg, 24 viikkoa: riskisuhde (odds ratio) (95 %:n luottamusväli) = 2,12 (1,30-3,46), p-arvo (stratifioitu Cochran-Mantel-Haenszel -testi) = 0,002
Pegasys 180 mcg &amp; ribavirin 1000/1200 mg, 24 w: Odds Ratio (95% CI) = 2.12 (1.30 to 3.46), P-value (stratified Cochran-Mantel-Haenszel test) = 0.002.
Pegasys 180 mikrog + ribaviriini 1000/1200 mg, 24 viikkoa: riskisuhde (odds ratio) (95 %:n luottamusväli) = 2,12 (1,30-3,46), p-arvo (stratifioitu Cochran-Mantel-Haenszel -testi) = 0,002
Pegasys 180 mcg &amp; ribavirin 800 mg, 48 w: Odds Ratio (95% CI) = 1.52 (1.07 to 2.17) P-value (stratified Cochran-Mantel-Haenszel test) = 0.020
Pegasys 180 mikrog + ribaviriini 800 mg, 48 viikkoa: riskisuhde (odds ratio) (95 %:n luottamusväli) = 1,52 (1,07- 2,17), p-arvo (stratifioitu Cochran-Mantel-Haenszel -testi) = 0,020
Pegasys 180 mcg &amp; ribavirin 800 mg, 48 w: Odds Ratio (95% CI) = 1.52 (1.07 to 2.17), P-value (stratified Cochran-Mantel-Haenszel test) = 0.020
Pegasys 180 mikrog + ribaviriini 800 mg, 48 viikkoa: riskisuhde (odds ratio) (95 %:n luottamusväli) = 1,52 (1,07- 2,17), p-arvo (stratifioitu Cochran-Mantel-Haenszel -testi) = 0,020
Pelzont in terms of number of days per week with moderate or greater flushing, p &lt; 0.001, Figure 2.
Arvio perustui niiden viikottaisten oirepäivien lukumäärään, jolloin potilas koki kohtalaista tai vaikeampaa punoitusta.
Pembrolizumab 2 mg/kg 34% 24% 0.57 &lt; 0.0001
Pembrolitsumabi 34 % 24 % 0,57 &lt; 0,0001
Percent HIV-RNA &lt; 50 copies/ml
HIV-RNA &gt; 100 000 kopiota/ml
Percent HIV-RNA &lt; 50 copies/ml (95 % CI)
&lt; 400 kopiota/ml, % potilaista (95 %:n luottamusväli)
Percent HIV-RNA &lt; 50 copies/ml (95 % CI)
HIV-RNA &gt; 100 000 kopiota/ml
Percent HIV-RNA &lt; 50 copies/ml (95 % CI)
HIV-RNA-määrä &lt; 50 kopiota/ml, % potilaista (95 %:n luottamusväli)
Percent of patients receiving Moderately Emetogenic Chemotherapy responding by treatment group and phase
Kohtalaisesti pahoinvointia aiheuttavaa solunsalpaajalääkitystä saaneet potilaat.
Perjeta and trastuzumab may be resumed if the LVEF has recovered to &gt; 45% or 40-45% associated with &lt; 10% points below pretreatment value.
Perjeta- ja trastutsumabihoitoa voidaan jatkaa, jos LVEF on palautunut &gt; 45 %:iin tai se on 40–45 % ja pienentynyt &lt; 10 prosenttiyksikköä hoitoa edeltäneistä arvoista.
Permanent AF with an AF duration &gt; 6 months (or duration unknown) and attempts to restore sinus rhythm no longer considered: If permanent AF develops, treatment with MULTAQ should be discontinued.
Pysyvä eteisvärinä, jossa eteisvärinä on jatkunut vähintään 6 kk (tai kestoa ei tiedetä) ja sinusrytmin palauttamista ei enää yritetä lääkärin harkinnan mukaan: Jos pysyvä eteisvärinä kehittyy, MULTAQ-hoito pitää lopettaa.
Permanent discontinuation of vemurafenib treatment is recommended if the QTc increase meets values of both &gt; 500 ms and &gt; 60 ms change from pre-treatment values.
Jos QTc-aika on yli 500 ms ja muutos hoitoa edeltäneestä arvosta on yli 60 ms, vemurafenibihoito tulisi lopettaa pysyvästi.
persistent for &gt; 4 weeks, or
arvot pysyvät koholla &gt; 4 viikkoa tai
PFS benefit with the addition of Arzerra was observed in all patients, including those with poor-risk biological features (such as 17p or 11q deletion, unmutated IGHV, β2M &gt; 3500 μg/l, and ZAP-70 expression).
Arzerran käytön myötä havaittu progressiovapaaseen elinaikaan liittyvä hyöty havaittiin kaikilla potilailla mukaan lukien potilaat, joiden riskiluokitus oli huono biologisten tekijöiden vuoksi (kuten 17p-deleetio tai 11q-deleetio, mutatoitumaton IGHV, β2M &gt; 3500 mikrog/l ja ZAP-70:n ilmentyminen).
PFS increased from 13.5 months (control) to 37 months (Zevalin; p &lt; 0.0001; HR 0.465).
Mediaaniaika ilman taudin etenemistä (PFS) piteni 13,5 kuukaudesta (kontrolli) 37 kuukauteen (Zevalin; p &lt; 0,0001; HR 0,465).
PFS was also significantly longer in patients receiving Stivarga plus BSC (hazard ratio: 0.311, p &lt; 0.000001), median PFS 3.2 months with Stivarga vs.
Myös taudin etenemisvapaa elossaoloaika (PFS) oli huomattavasti pidempi Stivarga- valmistetta ja parasta tukihoitoa saaneilla potilailla (riskisuhde: 0,311; p &lt; 0,000001), kokonaiselossaoloajan mediaani 3,2 kuukautta (Stivarga-hoito) vs.
PFS was significantly improved in patients receiving Lonsurf plus BSC (hazard ratio: 0.48; 95% CI [0.41 to 0.57]; p &lt; 0.0001 (see Table 6, Figure 1 and Figure 2).
Lonsurf-hoidon ja parhaan tukihoidon yhdistelmää saaneiden potilaiden taudin etenemättömyysaika parani merkittävästi (riskisuhde: 0,48, 95 %:n luottamusväli [0,41–0,57]; p &lt; 0,0001 (ks. taulukko 6, kuva 1 ja kuva 2).