natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Constipation, dry skin, asthenia, muscle spasms, diarrhoea, arthralgia, abdominal pain, vomiting and peripheral oedema were observed less commonly ( &lt; 10% and ≥5%) were of mild to moderate severity, manageable and generally did not require dose reduction.
Ummetus, kuiva iho, astenia, lihasnykäykset, ripuli, nivelkipu, vatsakipu, oksentelu ja ääreisosien turvotus olivat harvinaisempia ( &lt; 10 % ja ≥ 5 %) ja vaikeusasteeltaan lieviä tai keskivaikeita, helposti hoidettavia eikä annosta yleensä niiden vuoksi tarvinnut pienentää.
Constipation, dry skin, asthenia, muscle spasms, diarrhoea, arthralgia, abdominal pain, vomiting and peripheral oedema were observed less commonly ( &lt; 10% and ≥5%), were of mild to moderate severity, manageable and generally did not require dose reduction.
Ummetus, kuiva iho, astenia, lihasnykäykset, ripuli, nivelkipu, vatsakipu, oksentelu ja ääreisosien turvotus olivat harvinaisempia ( &lt; 10 % ja ≥ 5 %) ja vaikeusasteeltaan lieviä tai keskivaikeita, helposti hoidettavia eikä annosta yleensä niiden vuoksi tarvinnut pienentää.
Contraindication in patients with creatinine clearance &lt; 35 ml/min
Aclasta on vasta-aiheinen potilailla, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 35 ml/min
Contraindication in patients with elevated direct bilirubin &gt; 2 x ULN prior to initiation of treatment.
Lääke on vasta-aiheista potilaille, joilla bilirubiinipitoisuudet ovat suurentuneet &gt; 2 x ULN (Upper Limit of Normal, viitearvojen ylära) ennen hoidon aloittamista.
Contraindication in patients with severe hepatic impairment (with or without cirrhosis) and in patients with baseline values of hepatic aminotransferases (AST and/or ALT) &gt; 3X ULN.
Vasta-aiheista potilaille, joilla on vaikea maksan toiminnanvajaus (maksakirroosiin liittyen tai ilman sitä) ja potilaille, joilla maksan aminotransferaasien lähtöarvot (ASAT ja/tai ALAT) ovat yli kolmenkertaiset viitearvojen ylärajaan nähden ( &gt; 3 x ULN).
Contrast-enhancing tumour was resected in 64 % of patients in the experimental group compared to 38 % in the control- group (p &lt; 0.0001).
Kontrastilla paremmin näkyvän kasvaimen resektio suoritettiin 64 prosentilla potilaista koeryhmässä verrattuna 38 %:iin kontrolliryhmässä (p &lt; 0,0001).
Controlled clinical studies with posology comparable to that currently indicated for the use of Rapamune in adults have not been conducted in children or adolescents below 18 years of age).
Lapsilla tai nuorilla (ikä &lt; 18 vuotta) ei ole tehty kontrolloituja kliinisiä tutkimuksia, joissa käytetyt annokset olisivat verrattavissa Rapamunen tämänhetkisen käyttöaiheen mukaiseen käyttöön aikuisilla.
Controlled clinical studies with posology comparable to that currently indicated for the use of Rapamune in adults have not been conducted in children or adolescents below 18 years of age.
Lapsilla tai nuorilla (ikä &lt; 18 vuotta) ei ole tehty kontrolloituja kliinisiä tutkimuksia, joissa käytetyt annokset olisivat verrattavissa Rapamunen tämänhetkisen käyttöaiheen mukaiseen käyttöön aikuisilla.
Conversely, patients &gt; 75 years (n=12) experienced more frequent serious adverse reactions, dose delay, dose reduction and discontinuation compared to patients ≤ 75 years (n=105) when treated with ONIVYDE+5-FU/LV in the pancreatic adenocarcinoma study.
Sitä vastoin &gt; 75-vuotiailla potilailla (n = 12) esiintyi useammin vakavia haittavaikutuksia, annoksen viivettä, annoksen pienentämistä ja keskeyttämistä verrattuna ≤75-vuotiaisiin potilaisiin (n = 105), kun heitä hoidettiin ONIVYDE+5-FU/LV:llä haiman adenokarsinoomatutkimuksessa.
Conversion rates at week 120 were highest (73.1%; 68/93) in patients with MDRH &amp; R-TB, 70.5% (31/44) in pre-XDR-TB patients and lowest (62.2%; 23/37) in XDR-TB patients.
Konvertoitumisluku oli viikolla 120 suurin (73,1 %; 68/93) monilääkeresistenttiä Mycobacterium tuberculosis -infektiota sairastavilla potilailla, 70,5 % (31/44) erittäin laajaa lääkeresistenssiä ennakoivaa tuberkuloosia sairastavilla potilailla ja pienin (62,2 %; 23/37) erittäin laajasti lääkkeille resistenttiä tuberkuloosia sairastavilla potilailla.
Conversion rates at week 24 were highest (87.1%; 81/93) in patients with MDRH &amp; R-TB, 77.3% (34/44) in pre-XDR-TB patients and lowest (54.1%; 20/37) in XDR-TB patients.
Konvertoitumisluku oli viikolla 24 suurin (87,1 %; 81/93) monilääkeresistenttiä Mycobacterium tuberculosis -infektiota sairastavilla potilailla, 77,3 % (34/44) erittäin laajaa lääkeresistenssiä ennakoivaa tuberkuloosia sairastavilla potilailla, ja pienin (54,1 %; 20/37) erittäin laajasti lääkkeille resistenttiä tuberkuloosia sairastavilla potilailla.
Cosentyx-treated patients reported significant improvements in health-related quality of life as measured by the Short Form-36 Health Survey Physical Component Summary (SF-36 PCS) score (p &lt; 0.001).
Cosentyx-valmistetta saaneet potilaat ilmoittivat merkittävistä parannuksista terveyteen liittyvän elämänlaadun suhteen SF-36 PCS -pistemäärällä (Short Form-36 Health Survey Physical Component Summary) (p &lt; 0,001) mitattuna.
count &lt; 200
&lt; 200
count &lt; 200
o &lt; 200
CrCL 60-89 mL/min (n=59), moderate renal impairment, CrCL 30-59 mL/min (n=22), and severe renal impairment CrCL &lt; 30 mL/min (n=3).
Heillä oli joko normaali munuaisten toiminta (CrCL ≥90 ml/min, n=213), lievä munuaisten vajaatoiminta (CrCL 60–89 ml/min, n=59), kohtalainen munuaisten vajaatoiminta (CrCL 30–59 ml/min, n=22) tai vaikea-asteinen munuaisten vajaatoiminta (CrCL &lt; 30 ml/min, n=3).
CrCl &lt; 50 ml/minute
CrCl &lt; 50 ml/min.
CrCl &lt; 70 mL/min (n=214)
GFR &lt; 70 ml/min (n = 214)
CrCL ≥ 30- &lt; 50 mL/min, start VKA 2 days before discontinuing dabigatran etexilate
Kreatiniinipuhdistuma ≥ 30 ml, &lt; 50 ml/min, aloita K-vitamiiniantagonisti 2 päivää ennen dabigatraanieteksilaatin lopettamista
Creatinine increases of &gt; 50% from baseline.) and not crude adverse event report frequency.
Kreatiniiniarvo suurenee yli 50 % lähtötilanteesta), ei karkean haittatapahtumailmoitusten yleisyyden perusteella.
Crenosoma Spirocerca
Crenosoma Sukkulamato
Crizotinib plasma concentrations may be increased in patients with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 mL/min).
Kritsotinibin pitoisuus plasmassa voi suurentua vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (eGFR &lt; 30 ml/min) sairastavilla potilailla.
Crizotinib resulted in a significantly lower deterioration from baseline in peripheral neuropathy (Cycles 6 to 20; p-value &lt; 0.05), dysphagia (Cycles 5 to 11; p-value &lt; 0.05) and sore mouth (Cycle 2 to 20; p-value &lt; 0.05) compared to chemotherapy.
Kritsotinibia käytettäessä seuraavat lähtötilanteen oireet pahenivat merkitsevästi vähemmän kuin solunsalpaajahoitoa käytettäessä: raajojen neuropatia (syklit 620; p-arvo &lt; 0,05), nielemisvaikeudet (syklit 511; p-arvo &lt; 0,05) ja suun arkuus (syklit 220; p-arvo &lt; 0,05).
Crizotinib resulted in overall global quality of life benefits with a significantly greater improvement from baseline observed in the crizotinib arm compared to the chemotherapy arm (Cycles 2 to 20; value &lt; 0.05).
Kaiken kaikkiaan kritsotinibia käytettäessä lähtötilanteen yleinen elämänlaatu parani merkitsevästi enemmän kuin solunsalpaajaa käytettäessä (syklit 220; p-arvo &lt; 0,05).
Crizotinib should not be used in patients with severe hepatic impairment (including patients with total bilirubin &gt; 3 × ULN regardless of ALT/AST) (see sections 4.2, 4.3 and 4.8).
Kritsotinibia ei tule antaa vaikeaa maksan vajaatoimintaa sairastaville potilaille (mukaan lukien potilaat, joiden bilirubiini on yli 3 kertaa viitevälin ylärajaa suurempi riippumatta ALAT- tai ASAT-arvosta) (ks. kohdat 4.2, 4.3 ja 4.8).
Crizotinib showed a significantly greater improvement from baseline compared to chemotherapy in alopecia (Cycles 2 to 15; p-value &lt; 0.05), cough (Cycles 2 to 20; p-value &lt; 0.0001), dyspnoea (Cycles 2 to 20; p-value &lt; 0.0001), haemoptysis (Cycles 2 to 20; p-value &lt; 0.05), pain in arm or shoulder (Cycles 2 to 20; p-value &lt; 0.0001), pain in chest (Cycles 2 to 20; p-value &lt; 0.0001), and pain in other parts (Cycles 2 to 20; p-value &lt; 0.05).
Kritsotinibia käytettäessä seuraavat lähtötilanteen oireet paranivat merkitsevästi enemmän kuin solunsalpaajaa käytettäessä: hiustenlähtö (syklit 215; p-arvo &lt; 0,05), yskä (syklit 220; p- arvo &lt; 0,0001), hengenahdistus (syklit 220; p-arvo &lt; 0,0001), veriyskä (syklit 220; p-arvo &lt; 0,05), yläraajojen tai hartioiden kipu (syklit 220; p-arvo &lt; 0,0001), rintakipu (syklit 220; p-arvo &lt; 0,0001) ja muiden kehon osien kipu (syklit 220; p-arvo &lt; 0,05).
CTCAE (version 3.0) Grade 3 hypertriglyceridaemia and angina pectoris occurred in &lt; 1% of patients.
CTCAE-luokituksen (versio 3.0) 3. asteen hypertriglyseridemiaa ja angina pectorista esiintyi &lt; 1 %:lla potilaista.
CTCAE (version 3.0) Grade 4 peripheral oedema, hypokalaemia, urinary tract infection, cardiac failure and fractures occurred in &lt; 1% of patients.
CTCAE-luokituksen (versio 3.0) 4. asteen raajojen turvotusta, hypokalemiaa, virtsatieinfektioita, sydämen vajaatoimintaa ja luunmurtumia esiintyi &lt; 1 %:lla potilaista.
CTCAEc grade 3 ( &lt; 1,000 – 500/mm3)
CTCAEc-luokituksen aste 3 ( &lt; 1,0–0,5 x 109/l)
CTCAEc grade 3 ( &lt; 8.0 – 6.5g/dl)
CTCAEc-luokituksen aste 3 ( &lt; 80–65 g/l)
CTCAEc grade 3 ( &gt; 5x – 20 x ULN)
CTCAEc-luokituksen aste 3 ( &gt; 5 x - 20 x ULN)
CTCAEc grade 4 ( &lt; 25,000/mm3)
CTCAEc-luokituksen aste 4 ( &lt; 25x 109/l)
CTCAEc grade 4 ( &lt; 500/mm3)
CTCAEc-luokituksen aste 4 ( &lt; 0,5 x 109/l)
CTCAEc grade 4 ( &lt; 6.5g/dl)
CTCAEc-luokituksen aste 4 ( &lt; 65 g/l)
Cumulative urinary excretion is &lt; 1% of dose.
Kumulatiivinen eritys virtsaan on &lt; 1% annoksesta.
Cumulative urinary excretion is &lt; 1 % of dose.
Alle 1 % annoksesta erittyy kumulatiivisesti virtsan mukana.
Cumulative urinary excretion is &lt; 1 % of dose.
Kumulatiivinen eritys virtsaan on &lt; 1 % annoksesta.
Cumulatively, there were 4 patients who experienced a viremic episode (HBV DNA &gt; 400 copies/ml) at their last timepoint on TDF.
Yhteensä tutkimuksessa oli 4 potilasta, joilla esiintyi vireeminen episodi (HBV DNA oli &gt; 400 kopiota/ml) viimeisenä tenofoviiridisoproksiilifumaraatin saamisajankohtana.
Currently available data are described in sections 4.8, 5.1, 5.2 and 5.3 but no recommendation on a posology can be made.
Kystista fibroosia sairastavia nuoria (≥ 12 - &lt; 18-vuotiaat) koskeva saatavissa oleva tieto on kuvattu kohdissa 4.8, 5.1 ja 5.2, mutta sen perusteella ei voida antaa suosituksia annostuksesta.
Cushing’s disease patients with poor glycaemic control (as defined by HbA1c values &gt; 8% while receiving antidiabetic therapy) may be at higher risk of developing severe hyperglycaemia and associated complications (e.g. ketoacidosis).
Cushingin tautia sairastavilla potilailla, joiden diabeteksen hoitotasapaino on huono (HbA1c &gt; 8 % diabeteslääkityksen käytön aikana), voi olla tavallista suurempi vaikean hyperglykemian ja siihen liittyvien komplikaatioiden (esim. ketoasidoosi) riski.
Cymbalta 60 mg to 120 mg once daily demonstrated statistically significant superiority compared to placebo (p &lt; 0.001) on the prevention of relapse, as measured by time to relapse.
Cymbalta 60120 mg kerran vuorokaudessa oli tilastollisesti merkitsevästi parempi kuin plasebo (p &lt; 0,001) uusiutumisen ehkäisyssä, kun muuttujana oli aika taudin uusiutumiseen.
Cymbalta must not be used in patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min; see section 4.3).
Cymbaltaa ei saa käyttää potilaille, joilla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min, ks. kohta 4.3).
CYP1A2 and CYP2C19 constitute minor ( &lt; 10%) pathways in axitinib metabolism.
CYP1A2 ja CYP2C19 ovat aksitinibin metabolian sivureittejä ( &lt; 10 %).
Cystoid macular oedema has been uncommonly reported (≥1/1,000 to &lt; 1/100) following treatment with bimatoprost 0.3 mg/mL eye drops (multi-dose formulation).
Kystoidia makulaedeemaa on raportoitu melko harvoin (≥1/1 000, &lt; 1/100) 0,3 mg/ml:n bimatoprostiliuoksesta valmistettujen silmätippojen (moniannosmuoto) käytön yhteydessä.
Cystoid macular oedema has been uncommonly reported (≥1/1,000 to &lt; 1/100) following treatment with bimatoprost 0.3 mg/ml eye drops, solution.
Kystoidia makulaedeemaa on raportoitu melko harvoin (≥1/1 000, &lt; 1/100) 0,3 mg/ml:n bimatoprosti- silmätippaliuoksesta valmistettujen silmätippojen käytön yhteydessä.
Cystoid macular oedema has been uncommonly reported (≥1/1,000 to &lt; 1/100) following treatment with bimatoprost 0.3 mg/ml eye drops.
Kystoidia makulaedeemaa on raportoitu melko harvoin (≥1/1 000, &lt; 1/100) 0,3 mg/ml:n bimatoprostiliuoksesta valmistettujen silmätippojen käytön yhteydessä.
Cytogenetic response criteria: complete (0% Ph+ metaphases) or partial ( &gt; 0%–35%).
Sytogeneettisen vasteen kriteerit: täydellinen (0 % Ph+ metafaasit) tai osittainen ( &gt; 0–35 %).
Cytogenetic Response criteria: Major Cytogenetic response included Complete (0% Ph+ metaphases from bone marrow or &lt; 1% positive cells from fluorescent in situ hybridization [FISH]) or partial (1%-35%) cytogenetic responses.
Sytogeneettisen vasteen kriteerit: merkittävä sytogeneettinen vaste sisälsi täydellisen (0 % Ph+- metafaaseja luuytimestä tai positiivisia soluja &lt; 1 % FISH-tutkimuksessa (fluoresenssi in situ hybridisaatio) tai osittaisen (1–35 %) sytogeneettisen vasteen.
Cytogenetic responses were based on the percentage of Ph+ metaphases among &gt; /= 20 metaphase cells in each bone marrow sample.
Sytogeneettinen vaste perustuu Ph+- metafaasien prosenttiosuuteen &gt; /= 20 metafaasisoluista kussakin luuydinnäytteessä.
Dabigatran etexilate can be given as soon as the International Normalized Ratio (INR) is &lt; 2.0.
Dabigatraanieteksilaattihoito voidaan aloittaa, kun INR-arvo on &lt; 2,0.
Dabrafenib has not been studied in patients with renal insufficiency (defined as creatinine &gt; 1.5 x ULN) therefore caution should be used in this setting (see section 5.2).
Dabrafenibia ei ole tutkittu munuaisten vajaatoiminnassa (kreatiniini &gt; 1,5 x ULN), joten varovaisuutta on noudatettava näillä potilailla (ks. kohta 5.2).
Dabrafenib was phototoxic in an in vitro mouse fibroblast 3T3 Neutral Red Uptake (NRU) assay and in vivo at doses ≥100 mg/kg ( &gt; 44 times clinical exposure based on Cmax) in an oral phototoxicity study in hairless mice.
Dabrafenibi oli fototoksista in vitro hiirten 3T3 fibroblastien NRU-testissä (Neutral Red Uptake) ja in vivo suun kautta otetuilla ≥ 100 mg/kg annoksilla ( &gt; 44-kertainen altistus verrattuna kliiniseen altistukseen Cmax-arvon perusteella) karvattomilla hiirillä tehdyssä fototoksisuustutkimuksessa.
Daclatasvir in vitro did not inhibit (IC50 &gt; 40 µM) CYP enzymes 1A2, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, or 2D6.
Daklatasviiri ei estänyt in vitro (IC50 &gt; 40 mikroM) CYP-entsyymejä 1A2, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19 ja 2D6.
Daclizumab was detected in the milk of 11/14 lactating monkeys at levels that were &lt; 0.122% of the maternal serum levels, with no adverse reactions observed in the off-spring.
Daklitsumabia havaittiin 11 apinan maidossa kaikkiaan 14 imettävästä apinasta; pitoisuudet olivat alle 0,122 % emon seerumin pitoisuuksista eikä jälkeläisiin kohdistuvia haittavaikutuksia havaittu.
Daily dose adjustment using Viread 33 mg/g granules is recommended for patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min).
Viread 33 mg/g rakeiden päivittäisen annoksen muuttamista suositellaan potilaille, joilla on vaikeasti heikentynyt munuaisten toiminta (kreatiniinin poistuma &lt; 30 ml/min).
Dapagliflozin 10 mg as an add-on to metformin, glimepiride, metformin and a sulphonylurea, sitagliptin (with or without metformin) or insulin resulted in statistically significant body weight reduction at 24 weeks (p &lt; 0.0001, Tables 4 and 5).
Dapagliflotsiini 10 mg yhdistettynä joko metformiiniin, glimepiridiin, metformiiniin ja sulfonyyliureaan, sitagliptiiniin (metformiinin kanssa tai ilman sitä) tai insuliiniin laski tutkimushenkilöiden painoa tilastollisesti merkitsevästi viikolla 24 (p &lt; 0,0001, taulukot 4 ja 5).
Dapagliflozin 5 mg twice daily provided statistically significant reductions in HbA1c at 16 weeks compared with subjects receiving placebo (p &lt; 0.0001; Table 3).
Kaksi kertaa vuorokaudessa annettu 5 mg:n dapagliflotsiiniannos pienensi tilastollisesti merkitsevästi HbA1c-arvoja viikolla 16 verrattuna lumelääkettä saaneisiin tutkittaviin (p &lt; 0,0001, taulukko 3).
Dapagliflozin as an add-on to metformin alone or metformin plus sitagliptin, sulphonylurea or insulin (with or without additional oral glucose-lowering medicinal products, including metformin) resulted in statistically significant body weight reduction up to 24 weeks (p &lt; 0.0001, Tables 3, 4 and 5).
Dapagliflotsiini pelkän metformiinin tai metformiinin ja sitagliptiinin yhdistelmän, sulfonyyliurean tai insuliinin lisälääkkeenä (suun kautta lisäksi annettujen glukoosipitoisuutta pienentävien lääkkeiden, kuten metformiinin, kanssa tai ilman niitä) laski tutkittavien painoa tilastollisesti merkitsevästi viikkoon 24 saakka (p &lt; 0,0001, taulukot 3, 4 ja 5).
Dapagliflozin as an add-on with either metformin alone, metformin in combination with sitagliptin, sulphonylurea or insulin (with or without additional oral glucose-lowering medicinal products, including metformin) resulted in statistically significant mean reductions in HbA1c at 24 weeks compared with subjects receiving placebo (p &lt; 0.0001; Tables 3, 4 and 5).
Dapagliflotsiini joko pelkän metformiinin tai metformiinin ja sitagliptiinin yhdistelmän, sulfonyyliurean tai insuliinin lisälääkkeenä (suun kautta lisäksi annettujen glukoosipitoisuutta pienentävien lääkkeiden, kuten metformiinin, kanssa tai ilman niitä) laski keskimääräisiä HbA1c-arvoja tilastollisesti merkitsevästi viikolla 24 verrattuna lumelääkettä saaneisiin tutkittaviin (p &lt; 0,0001, taulukot 3, 4 ja 5).
Dapagliflozin as an add-on with either metformin alone, metformin in combination with sitagliptin, sulphonylurea, or insulin (with or without additional oral glucose-lowering medicinal products, including metformin) resulted in statistically significant mean reductions in HbA1c at 24 weeks compared with subjects receiving placebo (p &lt; 0.0001; Tables 3, 4 and 5).
Dapagliflotsiini joko pelkän metformiinin tai metformiinin ja sitagliptiinin yhdistelmän, sulfonyyliurean tai insuliinin lisälääkkeenä (suun kautta lisäksi annettujen glukoosipitoisuutta pienentävien lääkkeiden, kuten metformiinin, kanssa tai ilman niitä) laski keskimääräisiä HbA1c-arvoja tilastollisesti merkitsevästi viikolla 24 verrattuna lumelääkettä saaneisiin tutkittaviin (p &lt; 0,0001, taulukot 3, 4 ja 5).
Dapagliflozin as an add-on with either metformin, glimepiride, metformin and a sulphonylurea, sitagliptin (with or without metformin) or insulin resulted in statistically significant reductions in HbA1c at 24 weeks compared with subjects receiving placebo (p &lt; 0.0001; Tables 4, 5 and 6).
Dapagliflotsiini yhdistettynä metformiiniin, glimepiridiin, metformiiniin ja sulfonyyliureaan, sitagliptiiniin (metformiinin kanssa tai ilman sitä) tai insuliiniin johti tilastollisesti merkitsevään HbA1c-arvon alenemiseen 24 viikon jälkeen verrattuna lumelääkettä saaneisiin tutkimushenkilöihin (p &lt; 0,0001, taulukot 4, 5 ja 6).
Daratumumab has not been studied in patients with moderate (TB &gt; 1.5 x to 3 x ULN and any AST) or severe (TB &gt; 3 x ULN and any AST) hepatic impairment.
Daratumumabia ei ole tutkittu keskivaikeaa (kokonaisbilirubiinipitoisuus &gt; 1,5–3x ULN ja ASAT mikä tahansa) tai vaikeaa (kokonaisbilirubiinipitoisuus &gt; 3x ULN ja ASAT mikä tahansa) maksan vajaatoimintaa sairastavilla potilailla.
Daratumumab has not been studied in patients with moderate to severe hepatic impairment (TB &gt; 1.5 x ULN and any AST), therefore no dose recommendations can be made in these patient populations (see section 5.2).
Daratumumabia ei ole tutkittu keskivaikeaa tai vaikeaa maksan vajaatoimintaa (kokonaisbilirubiinipitoisuus &gt; 1,5x ULN ja ASAT-arvo mikä tahansa) sairastavilla potilailla, joten näille potilasryhmille ei voida antaa annossuosituksia (ks. kohta 5.2).
Darunavir demonstrates antiviral activity in vitro against a broad panel of HIV-1 group M (A, B, C, D, E, F, G) and group O primary isolates with EC50 values ranging from &lt; 0.1 to 4.3 nM.
Darunaviirilla on antiviraalista vaikutusta in vitro useita HIV-1:n M-alatyypin (A, B, C, D, E, F, G) ja O-alatyypin primaarisia isolaatteja vastaan (EC50-arvot &lt; 0,1–4,3 nM).
Dasatinib may be resumed at the original dose for mild/moderate adverse reactions (≤ grade 2) and resumed at a dose level reduction for severe adverse reactions (≥ grade 3) (see section 4.2).
Dasatinibihoitoa voidaan jatkaa alkuperäisellä annoksella lievien/keskivaikeiden haittavaikutusten ( &lt; 2. asteen) jälkeen ja annostasolla pienennetyllä annoksella vakavien ( &gt; 3. asteen) haittavaikutusten jälkeen (ks. kohta 4.2).
Data are not available for the use of PegIntron in patients with creatinine clearance &lt; 15 ml/minute (see section 5.2).
Ei ole saatavilla tietoja PegIntronin käytöstä potilaille, joilla kreatiniinipuhdistuma on alle 15 ml/minuutti (ks. kohta 5.2).
Data are not available for the use of ViraferonPeg in patients with creatinine clearance &lt; 15 ml/minute (see section 5.2).
Ei ole saatavilla tietoja ViraferonPegin käytöstä potilaille, joilla kreatiniinipuhdistuma on alle 15 ml/minuutti (ks. kohta 5.2).
Data from an open label clinical trial suggest that large tumours ( &gt; 7.25 cm2) are less likely to respond to imiquimod therapy.
Eräästä sokkouttamatomasta kliinisestä kokeesta saadut tulokset osoittavat, että suuret kasvaimet ( &gt; 7,25 cm2) reagoivat todennäköisesti huonommin imikimodihoidolle.
Data from the pooled safety database from clinical trials (1343 patient-years exposure to Ferriprox monotherapy and 244 patient-years exposure to Ferriprox and deferoxamine) showed statistically significant (p &lt; 0.05) differences in the incidence of adverse reactions based on System Organ Class for “Cardiac disorders", "Musculoskeletal and connective tissue disorders” and "Renal and urinary disorders".
Kliinisten kokeiden tuloksista laaditussa turvallisuustietokannassa (1343 potilasvuoden mittainen altistuminen Ferriprox-monoterapialle ja 244 potilasvuoden mittainen altistuminen Ferriprox- valmisteelle ja deferoksamiinille) havaittiin tilastollisesti merkittäviä (p &lt; 0,05) eroja haittavaikutusten ilmaantuvuudessa elinjärjestelmissä Sydänhäiriöt, Luusto, lihas- ja sidekudoshäiriöt- sekä Munuais- ja virtsatiehäiriöt.
Data in patients with creatinine clearance &lt; 30 mL/min are limited and there are no data for patients on dialysis.
Tietoja potilaista, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 30 ml/min, on niukasti, eikä dialyysihoitoa saavista potilaista ole lainkaan tietoja.
Data in patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) are limited and there are no data for patients on dialysis.
Tietoja potilaista, joilla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) on niukasti, eikä dialyysihoitoa saavista potilaista ole lainkaan tietoja.
Data on patients &gt; 65 years are limited to &lt; 1.6% of the studied population.
Tutkituista potilaista vain &lt; 1,6 % oli yli 65-vuotiaita.
Data on safety of Spectrila in infants &lt; 1 year of age is limited.
Tiedot Spectrila-valmisteen turvallisuudesta alle 1-vuotiaille lapsille ovat rajallisia.
Data on time to worsening of neurological status favoured TMZ over procarbazine as did data on time to worsening of performance status (decrease to a KPS of &lt; 70 or a decrease by at least 30 points).
Tulokset neurologisen statuksen heikentymisen alkamiseen saakka kuluneesta ajasta olivat parempia temotsolomidilla kuin prokarbatsiinilla kuten myös tulokset kuluneesta ajasta toimintakyvyn heikentymiseen (KPS laski alle 70 pisteen tai aleni vähintään 30 pistettä) saakka.