natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Predominantly patients with a plasma HIV-1 viral load of 50 copies/ml or higher, women with CD4 counts &gt; 250 cells/mm3 had a 12 fold higher risk of symptomatic hepatic adverse reactions compared to women with CD4 counts &lt; 250 cells/mm3 (11.0 % versus 0.9 %).
Potilaista, joilla valtaosalla plasman HIV-1 viruskuorma oli 50 kopiota/ml tai enemmän, naisilla, joilla CD4-solujen määrä oli yli 250 solua/mm3, oli kaksitoistakertainen riski saada oireellinen maksahaittavaikutus verrattuna naisiin, joilla CD4-solujen määrä oli alle 250 solua/mm3 (11,0 % verrattuna 0,9 %:iin).
Premature rupture of the membranes &gt; 30 weeks of gestation
Ennenaikainen sikiökalvojen repeytyminen sikiöiän ollessa &gt; 30 viikkoa
Preparation of the 50 mg/m2 infusion for paediatric patients &gt; 3 months of age (using a 70-mg vial)
50 mg/m2 -infuusion valmistaminen yli 3 kuukauden ikäisille lapsipotilaille (käyttäen 70 mg:n injektiopulloa)
Preparation of the 50 mg/m2 infusion for paediatric patients &gt; 3 months of age (using a 50-mg vial)
50 mg/m2 -infuusion valmistaminen yli 3 kuukauden ikäisille lapsipotilaille (käyttäen 50 mg:n injektiopulloa)
Preparation of the 70 mg/m2 infusion for paediatric patients &gt; 3 months of age (using a 70-mg vial)
70 mg/m2 -infuusion valmistaminen yli 3 kuukauden ikäisille lapsipotilaille (käyttäen 70 mg:n injektiopulloa)
Preparation of the 70 mg/m2 infusion for paediatric patients &gt; 3 months of age (using a 50-mg vial)
70 mg/m2 -infuusion valmistaminen yli 3 kuukauden ikäisille lapsipotilaille (käyttäen 50 mg:n injektiopulloa)
PRES, also known as RPLS, has been reported in patients treated with lenvatinib ( &lt; 1%; see section 4.8, Description of selected adverse reactions).
Lenvatinibihoitoa saavilla potilailla on raportoitu posteriorista reversiibeliä enkefalopatiaoireyhtymää (PRES, tunnetaan myös RPLS) ( &lt; 1 %; ks. kohta 4.8, Valikoitujen haittavaikutusten kuvaus).
PRES, also known as RPLS, has been reported in patients treated with lenvatinib ( &lt; 1%; see section 4.8, Description of selected adverse reactions).
Lenvatinibihoitoa saavilla potilailla on raportoitu PRES:iä (tunnetaan myös lyhenteellä RPLS) ( &lt; 1 %; ks. kohta 4.8, Valikoitujen haittavaikutusten kuvaus).
Prescription of nitric oxide should be supervised by a physician experienced in cardiothoracic anaesthesia &amp; intensive care.
Typpioksidihoidon aloitus tulee tapahtua sydän- ja rintaelinkirurgian anestesiaan ja tehohoitoon erikoistuneen lääkärin valvonnassa.
Preterm infants ( &lt; 37 weeks gestation)
Ennenaikaisesti syntyneet ( &lt; 37 raskausviikkoa)
Prevenar 13 non-inferiority (lower bound of the 95% CI for the difference in percentage of responders at 0.35 µg/ml between groups was &gt; -10%) was demonstrated for all 7 common serotypes, except for serotype 6B in study 006 and serotypes 6B and 9V in study 004, which missed by a small margin.
Prevenar 13:n vertailukelpoisuus (alempi 95 %:n luottamusraja rokotteiden väliselle erolle oli &gt; -10 %) osoitettiin kaikille seitsemälle yhteiselle serotyypille lukuun ottamatta serotyyppejä 6B (tutkimukset 006 ja 004) sekä 9V (tutkimus 004).
Prevention of VTE - Fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Laskimotromboembolioiden ehkäisy - Fondaparinuuksia ei pidä käyttää potilailla, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 20 ml/min (ks. kohta 4.3).
Prevention of VTE - Patients with body weight &lt; 50 kg are at increased risk of bleeding.
Laskimotromboembolioiden ehkäisy - Alle 50 kg painavilla potilailla on suurentunut verenvuotoriski.
Prevention of VTE and Treatment of UA/NSTEMI and STEMI - Patients with body weight &lt; 50 kg are at increased risk of bleeding.
Laskimotromboembolioiden ehkäisy ja UA/NSTEMIn ja STEMIn hoito - Alle 50 kg painavilla potilailla on suurentunut verenvuotoriski.
Primary endpoint was the proportion of patients reaching HbA1c &lt; 7% without confirmed or severe hypoglycaemia.
Ensisijaisena päätemuuttuja oli niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat alle 7 %:n HbA1c-arvon ja joilla ei ollut varmistettua tai vaikeaa hypoglykemiaa.
Primary endpoint was the proportion of patients reaching HbA1c &lt; 7% without confirmed or severe hypoglycaemia.
Ensisijaisena päätemuuttuja oli niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat alle 7 %:n HbA1c-arvon ja joilla ei ollut vahvistettua tai vaikeaa hypoglykemiaa.
Prior to authorisation, serious events occurred in &lt; 1% of patients, with only Basedow’s disease (also known as Graves’ disease), hyperthyroidism, and hypothyroidism occurring in more than 1 patient.
Ennen myyntiluvan saamista vakavia tapahtumia esiintyi &lt; 1%:lla potilaista ja Basedowin tautia (tunnettu myös Gravesin tautina), liikatoimintaa sekä vajaatoimintaa esiintyi enemmän kuin yhdellä potilaalla.
Prior to enrolment, patients had to have documented CD20+ CLL, and one or both of the following measures of coexisting medical conditions: comorbidity score (CIRS) of greater than 6 or reduced renal function as measured by CrCl &lt; 70 mL/min.
Potilailla tuli olla dokumentoitu CD20-positiivinen KLL ja yksi tai kumpikin seuraavista liitännäissairauksien mittareista: liitännäissairauden pisteytys (CIRS) yli 6 tai alentunut munuaisten toiminta, mitattuna CrCl &lt; 70 ml/min.
Prior to study participation, patients were well treated with standard of care therapy which included ACE inhibitors/ARBs ( &gt; 99%), beta blockers (94%), mineralocorticoid antagonists (58%) and diuretics (82%).
Ennen osallistumistaan tutkimukseen potilaita oli hoidettu hyvin ja he olivat saaneet tavanomaista hoitoa ACE:n estäjillä tai ATR:n salpaajilla ( &gt; 99 %), beetasalpaajilla (94 %), mineralokortikoidiantagonisteilla (58 %) ja diureeteilla (82 %).
PritorPlus should not be used in patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) (see section 4.3).
PritorPlus-valmistetta ei saa käyttää, jos potilaalla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma  30 ml/min) (ks. kohta 4.3).
Proactive skin treatment including skin moisturiser, sun screen (SPF &gt; 15 UVA and UVB), topical steroid cream (not stronger than 1% hydrocortisone) and an oral antibiotic (e.g. doxycycline) may be useful in the management of dermatologic reactions.
Ennakoivasta ihonhoidosta, kuten kosteusvoiteiden, auringonsuojavoiteiden (UVA- ja UVB- suojakerroin &gt; 15), paikalliskortikosteroidien (enintään 1-prosenttisen hydrokortisonivoiteen) ja suun kautta annettavien antibioottien (esim. doksisykliinin) käytöstä voi olla hyötyä ihoreaktioiden hoidossa.
Profender for cats ( &gt; 2.5–5 kg)
Profender kissalle ( &gt; 2,5 – 5 kg)
Profender for cats ( &gt; 5–8 kg)
Profender kissalle ( &gt; 5 – 8 kg)
Profender for Large Cats ( &gt; 5 – 8 kg)
Profender suurelle kissalle ( &gt; 5 – 8 kg)
Profender for Medium Cats ( &gt; 2.5 – 5 kg)
Profender keskikokoiselle kissalle ( &gt; 2,5 – 5 kg)
Profender spot-on solution for large cats ( &gt; 5-8 kg)
Profender paikallisvaleluliuos suurelle kissalle ( &gt; 5 - 8 kg)
Profender spot-on solution for medium cats ( &gt; 2.5-5 kg)
Profender paikallisvaleluliuos keskikokoiselle kissalle ( &gt; 2,5 – 5 kg)
Progression-free survival was evaluated in several relevant subgroups: gender, race, ECOG performance status, stratification factors (age, disease population, prior anti-myeloma therapies [2, &gt; 2]), selected parameters of prognostic significance (baseline beta-2 microglobulin level, baseline albumin levels, baseline renal impairment, and cytogenetic risk), and exposure and refractoriness to prior anti-myeloma therapies.
Elossaoloa ilman taudin etenemistä arvioitiin useassa oleellisessa alaryhmässä: ikä, rotu, ECOG- suorituskyky, ositustekijät (ikä, sairastava potilasjoukko, aiemmat myeloomahoidot [2, &gt; 2], valikoitujen parametrien merkityksellisyys ennusteen kannalta (lähtötilanteen beeta-2- mikroglobuliinipitoisuus, lähtötilanteen albumiinipitoisuudet, munuaisten vajaatoiminta lähtötilanteessa ja sytogeneettinen riski) sekä altistus ja huono reagoivuus aiempiin myeloomahoitoihin.
Progression-free survival was statistically significantly improved in patients receiving Cyramza as compared with patients receiving placebo (HR 0.483; 95%CI: 0.376 to 0.620; p &lt; 0.0001), corresponding to a 52% reduction in the risk of progression or death and an increase in median PFS to 2.1 months for Cyramza from 1.3 months for placebo.
Etenemisvapaa elossaoloaika parani tilastollisesti merkitsevästi Cyramzaa saaneilla potilailla lumelääkettä saaneisiin potilaisiin verrattuna(HR 0,483; 95 % lv: 0,376–0,620; p &lt; 0,0001), eli taudin etenemisen tai kuoleman riski pieneni 52 % ja etenemisvapaan elossaoloajan mediaani piteni lumehoidon 1,3 kuukaudesta Cyramza-hoidon 2,1 kuukauteen.
Progression-free survival was statistically significantly improved in patients receiving Cyramza plus paclitaxel compared with those receiving placebo plus paclitaxel (HR 0.635; 95% CI: 0.536 to 0.752; p &lt; 0.0001).
Etenemisvapaa elossaolo parani tilastollisesti merkitsevästi Cyramzan ja paklitakselin yhdistelmää saaneilla potilailla lumelääkettä ja paklitakselia saaneisiin potilaisiin verrattuna (HR 0,635; 95 % lv: 0,536–0,752; p &lt; 0,0001).
Prolia demonstrated a 40% relative reduction (0.5% absolute risk reduction) in the risk of hip fracture over 3 years (p &lt; 0.05).
Prolialla saatiin aikaan lonkkamurtumien riskin 40 %:n suhteellinen väheneminen (0,5 prosenttiyksikön absoluuttinen riskin väheneminen) (p &lt; 0,05) kolmen vuoden aikana.
Prolia demonstrated a significant relative risk reduction of new vertebral fractures: 85% (1.6% absolute risk reduction) at 1 year, 69% (2.2% absolute risk reduction) at 2 years and 62% (2.4% absolute risk reduction) at 3 years (all p &lt; 0.01).
Prolia vähensi merkitsevästi uusien nikamamurtumien riskiä: 85 % (1,6 prosenttiyksikön absoluuttinen riskin väheneminen) vuoden kuluttua, 69 % (2,2 prosenttiyksikön absoluuttinen riskin väheneminen) kahden vuoden kuluttua ja 62 % (2,4 prosenttiyksikön absoluuttinen riskin väheneminen) kolmen vuoden kuluttua (kaikkien p &lt; 0,01).
Prolia increased BMD by 9.2% at the lumbar spine, 6.0% at the total hip, 4.8% at the femoral neck, 7.9% at the hip trochanter, 3.5% at the distal 1/3 radius and 4.1% at the total body over 3 years (all p &lt; 0.0001).
Prolia suurensi luun mineraalitiheyttä 9,2 % lannerangassa, 6,0 % lonkassa, 4,8 % reisiluun kaulassa, 7,9 % reisiluun trokantterissa, 3,5 % värttinäluun alakolmanneksessa ja 4,1 % koko luustossa kolmessa vuodessa (kaikkien p &lt; 0,0001).
Prolia is not recommended in paediatric patients (age &lt; 18) as the safety and efficacy of Prolia in these patients have not been established.
Proliaa ei suositella alle 18-vuotiaille lapsille, koska sen turvallisuutta ja tehoa näiden potilaiden hoidossa ei ole varmistettu.
Prolia significantly increased BMD at all clinical sites measured, relative to treatment with placebo at 2 years: 7.6% at lumbar spine, 4.7% at total hip, 3.6% at femoral neck, 5.9% at hip trochanter, 6.1% at distal 1/3 radius and 4.2% at total body (all p &lt; 0.0001).
Prolia suurensi luun mineraalitiheyttä merkitsevästi lumevalmisteeseen verrattuna kaikissa mitatuissa kohdissa kahdessa vuodessa: 7,6 % lannerangassa, 4,7 % lonkassa, 3,6 % reisiluun kaulassa, 5,9 % reisiluun trokantterissa, 6,1 % värttinäluun alakolmanneksessa ja 4,2 % koko luustossa (kaikkien p &lt; 0,0001).
Prolia significantly increased BMD at all clinical sites measured, relative to treatment with placebo at 3 years: 7.9% at the lumbar spine, 5.7% at the total hip, 4.9% at the femoral neck, 6.9% at the hip trochanter, 6.9% at the distal 1/3 radius and 4.7% at the total body (all p &lt; 0.0001).
Prolia suurensi merkitsevästi luun mineraalitiheyttä lumevalmisteeseen verrattuna kaikissa mitatuissa kohdissa kolmessa vuodessa: 7,9 % lannerangassa, 5,7 % lonkassa, 4,9 % reisiluun kaulassa, 6,9 % reisiluun trokantterissa, 6,9 % värttinäluun alakolmanneksessa ja 4,7 % koko luustossa (kaikkien p &lt; 0,0001).
Prolia significantly reduced the risk of new vertebral fractures at 1, 2 and 3 years (p &lt; 0.0001) (see table 2).
Prolia vähensi uusien nikamamurtumien riskiä merkitsevästi vuoden, kahden vuoden ja kolmen vuoden jälkeen (p &lt; 0,0001) (ks. taulukko 2).
Prolonged cardiopulmonary resuscitation ( &gt; 2 minutes) within the past 2 weeks
Pitkäaikainen kardiopulmonaalinen elvytys ( &gt; 2 minuuttia) viimeisen 2 viikon aikana.
Prolonged-release exenatide is not recommended for use in patients with end-stage renal disease or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) (see section 4.4).
Depotmuotoista eksenatidivalmistetta ei suositella, jos potilaalla on loppuvaiheen munuaissairaus tai vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) (ks. kohta 4.4).
ProMeris 160 mg Spot-on for small cats { &lt; 4 kg}
ProMeris 160 mg paikallisvaleluliuos pienille kissoille {≤ 4 kg}
ProMeris 320 mg Spot-on for large cats { &gt; 4 kg}
ProMeris 320 mg paikallisvaleluliuos suurille kissoille { &gt; 4 kg}
ProMeris for Large Cats ( &gt; 4 kg)
ProMeris suurille kissoille ( &gt; 4 kg)
ProMeris for Large Cats ( &gt; 4 kg)*
ProMeris suurille kissoille* ( &gt; 4 kg)
Prophylaxis of VTE - Fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Laskimotromboembolioiden ehkäisy - Fondaparinuuksia ei pidä käyttää potilailla, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 20 ml/min (ks. kohta 4.3).
Prophylaxis of VTE - Fondaparinux should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 20 ml/min (see section 4.3).
Laskimotromboembolioiden ehkäisy -Fondaparinuuksia ei pidä käyttää potilailla, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 20 ml/min (ks. kohta 4.3).
Prophylaxis of VTE - Patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/min are at increased risk of bleeding and VTE and should be treated with caution (see sections 4.2, 4.3 and 5.2).
Laskimotromboembolioiden ehkäisy - Potilailla, joilla kreatiniinipuhdistuma on &lt; 50 ml/min, on suurentunut verenvuoto ja laskimotromboemboliatapahtumien riski ja hoidossa pitää noudattaa varovaisuutta (ks. kohdat 4.2, 4.3 ja 5.2).
Prophylaxis of VTE - Patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/min are at increased risk of bleeding and VTE and should be treated with caution (see sections 4.2, 4.3 and 5.2).
Laskimotromboembolioiden ehkäisy - Potilailla, joilla kreatiniinipuhdistuma on &lt; 50 ml/min, on suurentunut verenvuoto- ja laskimotromoboemboliatapahtumienriski ja hoidossa pitää noudattaa varovaisuutta (ks. kohdat 4.2, 4.3 ja 5.2).
Proportion Achieving HbA1c &lt; 7%
Potilaita (%), jotka saavuttivat HbA1c- arvon &lt; 7
Proportion Achieving HbA1c &lt; 7%
Potilaita (%), jotka saavuttivat HbA1c-arvon &lt; 7
Proportion of patients (%) achieving HbA1c
HbA1c-arvon &lt; 7,0 % saavuttaneiden potilaiden prosenttiosuus
Proportion of patients achieving HbA1c &lt; 7 %
Niiden potilaiden osuus, jotka saavuttivat HbA1c-arvon &lt; 7
Proportion of Patients with Serum Uric Acid Levels &lt; 6.0 mg/dL (357 µmol/L) Last Three Monthly Visits
Potilaat, joiden seerumin virtsahappopitoisuus oli &lt; 6,0 mg/dl ( &lt; 357 µmol/l) kolmella viimeisellä kuukausikäynnillä
Proportion of subjects with HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml at
Niiden potilaiden osuus, joilla HIV-1 RNA &lt; 50 kopiota/ml viikolla 48
Proportion undetectable ( &lt; 300 copies/ml)b
Osuus, joka ei ollut mitattavissab ( &lt; 300 kopiota/ml)b
Proportion with HIV-1 RNA &lt; 400 copies/ml
niiden potilaiden osuus, joilla HIV-1 RNA &lt; 400 kopiota/ml
Proportion with HIV-1 RNA &lt; 400 copies/ml
niiden potilaiden osuus, joilla HIV-1-RNA &lt; 400 kopiota/ml
Proportion with HIV-1 RNA &lt; 50 copies/ml
niiden potilaiden osuus, joilla HIV-1-RNA &lt; 50 kopiota/ml
Proportion with VL &lt; 50 copies/ml at week 48, On Treatment
Osuus, joilla viruskuorma &lt; 50 kopiota/ml viikolla 48, tutkimushoitoa saavat
Proportions of patients achieving HbA1c &lt; 7% targets (%)
Potilaiden osuus, jotka saavuttivat HbA1c &lt; 7 % - tavoitteen (%)
Proportions of Subjects in the Once Daily versus Twice Daily Abacavir+Lamivudine Randomisation of ARROW with Plasma HIV-1 RNA &lt; 80 copies/ml: Subgroup Analysis by Formulation
Kerran vs. kahdesti päivässä abakaviiri+lamivudiinihoitoon ARROW-tutkimuksessa satunnaistettujen potilaiden osuudet, joiden plasman HIV-1 RNA oli &lt; 80 kopiota/ml: alaryhmä-analyysi formulaation mukaan
Protein binding/distribution: bexarotene is highly bound ( &gt; 99%) to plasma proteins.
Proteiinin sitoutuminen/leviäminen: Beksaroteeni sitoutuu voimakkaasti ( &gt; 99 %) plasman proteiineihin.
Published clinical data support concomitant administration of the previous formulation of the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc. with other childhood vaccinations, including DTaP (or DTwP), IPV (or OPV), HIB (Haemophilus influenzae type b), HIB-HBV (Haemophilus influenzae type b with Hepatitis B vaccine), and VAR (varicella).
Inc. -yhtiön aikaisemmin valmistamaa tuhkarokko-, sikotauti- ja vihurirokkorokotetta samanaikaisesti muiden lasten rokotteiden kanssa, mukaan lukien DTaP (tai DTwP), IPV (tai OPV), Hib (Haemophilus influenzae tyyppi b), Hib- HBV (Haemophilus influenzae tyyppi b ja hepatiitti B-rokote) ja VAR (varicella).
Published clinical data support concomitant administration of the previous formulation of the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc. with other childhood vaccinations, including DTaP (or DTwP), IPV (or OPV), HIB (Haemophilus influenzae type b), HIB-HBV (Haemophilus influenzae type b with Hepatitis B vaccine), and VAR (varicella).
Inc. -yhtiön aikaisemmin valmistamaa tuhkarokko-, sikotauti- ja vihurirokkorokotetta samanaikaisesti muiden lasten rokotteiden kanssa, mukaan lukien DTaP (tai DTwP), IPV (tai OPV), Hib (Haemophilus influenzae tyyppi b), Hib- HBV (Haemophilus influenzae tyyppi b ja hepatiitti B-rokote) ja VAR (varicella). ).
Pull dose knob out until it stops and the is in the dose window.
Vedä annosnuppia niin pitkälle kuin mahdollista, jolloin annosikkunassa näkyy .
Pull the dose knob out until appears.
Vedä annosnuppia, kunnes annosikkunaan ilmestyy .
PUSH &amp; HOLD
PAINA JA PIDÄ ALHAALLA
QTc &gt; 500 msec or &gt; 60 msec change from baseline and torsade de pointes or polymorphic ventricular tachycardia or signs/symptoms of serious arrhythmia
QTc &gt; 500 msek tai &gt; 60 msek muutos lähtötilanteesta ja kääntyvien kärkien takykardia tai polymorfinen kammiotakykardia tai vakavan rytmihäiriön oireita/löydöksiä
QTc increase meets values of both &gt; 500 ms and &gt; 60 ms change from pre-treatment values
QTc pidentynyt &gt; 500 ms:iin ja muutos hoitoa edeltäneestä arvosta &gt; 60 ms
QTc prolongation &gt; 470 msec (females) or &gt; 450 msec (males)
QTc pidentyminen &gt; 470 millisekuntia (naisilla) tai &gt; 450 millisekuntia (miehillä)
QTc &gt; 500 ms at baseline
QTc &gt; 500 ms lähtötilanteessa
QTcF &gt; 480 ms was reported for 3 versus 2 patients in the pasireotide intramuscular use and octreotide intramuscular use groups, respectively, and QTcF &gt; 60 ms prolonged from baseline was reported for 2 versus
Kolmella lihaksensisäistä pasireotidia saaneella potilaalla ja kahdella lihaksensisäistä oktreotidia saaneella potilalla QTcF nousi yli arvon 480 ms.
QTcF exceeding 500 msec was observed in &lt; 1% of patients.
QTcF-aika oli &gt; 500 msek alle 1 %:lla potilaista.
QTcF increase from baseline exceeding 60 msec was observed in &lt; 1% of patients while on the study medicinal product.
Yli 60 msek:n QTcF-ajan pitenemistä esiintyi &lt; 1 %:lla potilaista tutkimuslääkkeen käytön aikana.
QTcF of &gt; 500 msec was observed in &lt; 1% of these patients.
QTcF-aika oli &gt; 500 msek alle 1 %:lla näistä potilaista.
QTcF prolongation was &gt; 20 ms in over 91% of patients, &gt; 60 ms in 35%, &gt; 100 ms in 1.7%.
QTcF-aika pidentyi &gt; 20 ms:a yli 91 %:lla potilaista, &gt; 60 ms:a 35 %:lla, &gt; 100 ms:a 1,7 %:lla.
QTcF prolongation was &gt; 20 ms in over 91% of patients, &gt; 60 ms in 35%, &gt; 100 ms in 1.7%.
QTcF-aika pidentyi ≥ 20 ms:a yli 91 %:lla potilaista, ≥ 60 ms:a 35 %:lla, ≥ 100 ms:a 1,7 %:lla.
Qtern should not be used in patients with moderate to severe renal impairment (patients with CrCl &lt; 60 ml/min or eGFR &lt; 60 ml/min/1.73 m2).
Qtern-valmistetta ei saa käyttää, jos potilaalla on kohtalainen tai vaikea munuaisten vajaatoiminta (potilaat, joiden CrCl on &lt; 60 ml/min tai eGFR on &lt; 60 ml/min / 1,73 m2).
QUESTIONS &amp; ANSWERS
KYSYMYKSIÄ JA VASTAUKSIA
Quinsair is not recommended for use in patients with severe renal impairment (creatinine clearance ˂ 20 ml/min).
Quinsair-valmistetta ei suositella vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma &lt; 20 ml/min) sairastaville potilaille.
Radiographic Progression: Comparison of Enbrel vs Methotrexate in Patients with RA of &lt; 3 Years Duration
RÖNTGENOLOGINEN PROGRESSIO: ENBRELIN JA METOTREKSAATIN VERTAILU POTILAILLA, JOILLA NIVELREUMA KESTÄNYT &lt; 3 VUOTTA
Radioiodine-refractory was defined as one or more measurable lesions either with a lack of iodine uptake or with progression in spite of radioactive-iodine (RAI) therapy, or having a cumulative activity of RAI of &gt; 600 mCi or 22 GBq with the last dose at least 6 months prior to study entry.
Radiojodille resistenssi määriteltiin yhtenä tai useampana mitattavissa olevana leesiona, johon ei kertynyt jodia tai joka eteni radiojodihoidosta huolimatta tai jonka kumulatiivinen radiojodiaktiivisuus oli &gt; 600 mCi tai 22 GBq viimeisen annoksen yhteydessä vähintään 6 kuukautta ennen tutkimukseen osallistumista.
Ramucirumab has not been studied in patients with severe hepatic impairment (total bilirubin &gt; 3.0 ULN and any AST).
Ramusirumabia ei ole tutkittu vaikeassa maksan vajaatoiminnassa (kokonaisbilirubiini &gt; 3,0 x ULN ja mikä tahansa ASAT).
Ramucirumab therapy should be permanently discontinued if the urine protein level is &gt; 3 g/24 hours or in the event of nephrotic syndrome.
Ramusirumabihoito on lopetettava pysyvästi, jos virtsan proteiinipitoisuus on &gt; 3 g/24 h tai jos potilaalle kehittyy nefroottinen oireyhtymä.
Randomisation was stratified by geographic region (Europe, North America, and Other), prior VEGF/VEGFR-targeted therapy (patients may have received 0 or 1 prior VEGF/VEGFR-targeted therapy), and age (≤65 years or &gt; 65 years).
Satunnaistaminen ositettiin maantieteellisen alueen (Eurooppa, Pohjois-Amerikka tai muu), aiemman VEGF/VEGFR-täsmähoidon (0 tai 1 aiemmin saatua VEGF/VEGFR-täsmähoitoa) ja iän (≤ 65 vuotta tai &gt; 65 vuotta) perusteella.
Randomisation was stratified by geographic region, time to progression from the start of first-line therapy ( &lt; 6 months versus ≥6 months) and disease measurability.
Satunnaistaminen stratifioitiin maantieteellisen alueen, ensilinjan hoidon aloittamisesta taudin etenemiseen kuluneen ajan ( &lt; 6 kk vs. ≥ 6 kk) ja taudin mitattavuuden mukaan.
Randomisation was stratified by geographic region, tumour KRAS status (mutant or wild-type), and time to disease progression (TTP) after commencing first-line treatment ( &lt; 6 months versus ≥6 months).
Satunnaistaminen stratifioitiin maantieteellisen alueen, kasvaimen KRAS-statuksen (mutantti tai villityyppi) ja ensilinjan hoidon aloittamisen jälkeen taudin etenemiseen kuluneen ajan mukaan ( &lt; 6 kk vs. ≥ 6 kk).
Randomisation was stratified by PD-L1 expression (≥5% vs. &lt; 5% tumour cell membrane expression), BRAF status, and M stage per the American Joint Committee on Cancer (AJCC) staging system.
Satunnaistaminen stratifioitiin PD-L1-statuksen ( &gt; 5 % vs. &lt; 5 %:ssa kasvainsolun membraanissa ilmentyvä), BRAF-statuksen ja American Joint Committee on Cancer (AJCC) -järjestelmän määrittelemän M-vaiheen mukaan.
Randomisation was stratified by screening HIV-1 RNA level ( &lt; 100,000 copies/ml and &gt; 100,000 copies/ml).
Satunnaistamisjakson aikana potilaat stratifioitiin HIV-1-RNA-arvojen mukaan ( &lt; 100 000 kopiota/ml ja &gt; 100 000 kopiota/ml).
Randomisation was stratified by weight loss over the prior 3 months (≥ 10% versus &lt; 10%), geographic region, and location of the primary tumour (gastric versus GEJ).
Satunnaistaminen stratifioitiin edeltävien 3 kuukauden aikaisen painonlaskun (≥ 10 % vs. &lt; 10 %), maantieteellisen alueen ja primaarikasvaimen sijainnin (mahalaukku vs. ruokatorvi-mahalaukkuraja) mukaan.