natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Laboratories Merck Sharp &amp; Dohme- Chibret, Route de Marsat-RIOM, 63963 Clermont-Ferrand Cedex 9, France
Laboratories Merck Sharp &amp; Dohme- Chibret, Route de Marsat-RIOM, 63963 Clermont-Ferrand Cedex 9, Ranska
Lack of early virologic response by treatment week 12 (detectable HCV-RNA with a &lt; 2 log10 reduction from baseline) was a criterion for discontinuation of treatment.
Varhaisen virologisen hoitovasteen puuttuminen viikolla 12 (havaittavan HCV-RNA:n alenema &lt; 2 log10 lähtötasoon verrattuna) oli hoidon lopettamisen kriteeri.
Lacrimation increased (G3/4: &lt; 0.1%)
Lisääntynyt kyynelvuoto (G3/4: &lt; 0,1 %)
Lacrimation increased (G3/4: &lt; 0.1%)
Kyynelvuodon häiriöt (G3/4: &lt; 0,1 %);
Lacrimation increased (G3/4: &lt; 0.1%)
Lisääntynyt kyynelvuoto (G3/4: 0,1 %);
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin ( &lt; 16% - 36% to serum albumin in in vitro studies).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja lamivudiini sitoutuu tärkeimpään plasmaproteiiniin, albumiiniin, vain rajoitetusti ( &lt; 16 % - 36 % seerumin albumiiniin in vitro tutkimuksissa).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin ( &lt; 36 % serum albumin in vitro).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja sen sitoutuminen tärkeimpään plasmaproteiiniin, albumiiniin, vähäistä (alle 36 % seerumin albumiiniin in vitro).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin ( &lt; 16%-36% to serum albumin in in vitro studies).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja sen sitoutuminen tärkeimpään plasmaproteiiniin, albumiiniin, vähäistä ( &lt; 16 % - 36 % seerumin albumiiniin in vitro).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin ( &lt; 36 % serum albumin in vitro).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja sen sitoutuminen tärkeimpään plasmaproteiiniin, albumiiniin, on vähäistä (alle 36 % seerumin albumiiniin in vitro).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin ( &lt; 36% serum albumin in vitro).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja sen sitoutuminen tärkeimpään plasmaproteiiniin, albumiiniin, vähäistä (alle 36 % seerumin albumiiniin in vitro).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited plasma protein binding in vitro ( &lt; 36%).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja sen sitoutuminen plasman proteiineihin in vitro on vähäistä ( &lt; 36 %).
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited plasma protein binding in vitro ( &lt; 36%).
Lamivudiinin farmakokinetiikka on lineaarista terapeuttisilla annoksilla ja sen sitoutuminen plasman proteiineihin on vähäistä (alle 36 %) in vitro.
Laropiprant is highly bound ( &gt; 99 %) to plasma proteins, and its binding is independent of concentration.
Laropiprantti sitoutuu erittäin voimakkaasti ( &gt; 99 %) plasman proteiineihin, eikä sitoutuminen riipu lääkeainepitoisuudesta.
Lasofoxifene is highly bound to proteins in human plasma ( &gt; 99%).
Lasofoksifeeni sitoutuu suuressa määrin ihmisen plasman proteiineihin ( &gt; 99 %).
LAVENTAIR 55/22 micrograms also showed statistically significant improvements compared with placebo in change from baseline in lung volume measures at trough and at 3 hours post dose at Week 12 in the first study (inspiratory capacity: 237 ml and 316 ml respectively, residual volume: -466 ml and -643 ml respectively and functional residual capacity: -351 ml and -522 ml respectively; all p &lt; 0.001).
Ensimmäisessä tutkimuksessa viikolla 12 LAVENTAIR 55/22 mikrogrammaa paransi tilastollisesti merkitsevästi lumevalmisteeseen verrattuna myös keuhkotilavuuksien muutosta lähtötasosta mitattuna juuri ennen seuraavaa lääkeannosta (trough) ja mitattuna kolme tuntia lääkkeen ottamisen jälkeen (muutokset vastaavasti, säänhengityskapasiteetti: 237 ml ja 316 ml; jäännöstilavuus: -446 ml ja -643 ml ja toiminnallinen jäännöskapasiteetti: -351 ml ja -522 ml, kaikissa p &lt; 0,001).
LDH &gt; ULN
LDH &gt; ULN
LDL-C values &lt; 25 mg/dL ( &lt; 0.65 mmol/L)
LDL-kolesteroliarvot &lt; 25 mg/dl ( &lt; 0,65 mmol/l)
Ledipasvir is &gt; 99.8% bound to human plasma proteins.
Ledipasviiri sitoutuu &gt; 99,8-prosenttisesti ihmisen plasman proteiineihin.
Leflunomide 20 mg/day was significantly superior to placebo in reducing the symptoms of arthritis in patients with psoriatic arthritis: the PsARC (Psoriatic Arthritis treatment Response Criteria) responders were 59 % in the leflunomide group and 29.7 % in the placebo group by 6 months (p &lt; 0.0001).
Leflunomidiannos 20 mg/vrk vähensi nivelpsoriaasipotilaiden artriittioireita huomattavasti paremmin kuin lumelääke: PsARC-kriteerien (Psoriatic Arthritis treatment Response Criteria) perusteella vasteen saaneita oli leflunomidiryhmässä 59 % ja lumelääkehoitoa saaneista 29,7 % kuudenteen hoitokuukauteen mennessä (p &lt; 0,0001).
Leflunomide 20 mg/day was significantly superior to placebo in reducing the symptoms of arthritis in patients with psoriatic arthritis: the PsARC (Psoriatic Arthritis treatment Response Criteria) responders were 59 % in the leflunomide group and 29.7 % in the placebo group by 6 months (p &lt; 0.0001).
Leflunomidi 20 mg/vrk vähensi psoriaasiartriitin oireita merkittävästi paremmin kuin lumelääke: PsARC-vasteen saaneita (Psoriatric Arthritis treatment Response Criteria) oli 59 % leflunomidi-ryhmässä ja 29,7 % lume-ryhmässä 6 kk mennessä (p &lt; 0,0001).
Leflunomide 20 mg/day was significantly superior to placebo in reducing the symptoms of arthritis in patients with psoriatic arthritis: the PsARC (Psoriatic Arthritis treatment Response Criteria) responders were 59% in the leflunomide group and 29.7% in the placebo group by 6 months (p &lt; 0.0001).
Leflunomidi 20 mg/vrk vähensi psoriaasiartriitin oireita merkittävästi paremmin kuin lumelääke: PsARC-vasteen saaneita (Psoriatric Arthritis treatment Response Criteria) oli 59 % leflunomidi- ryhmässä ja 29,7 % lume-ryhmässä 6 kk mennessä (p &lt; 0,0001).
Lenalidomide has a potential for acute toxicity; minimum lethal doses after oral administration were &gt; 2000 mg/kg/day in rodents.
Lenalidomidi saattaa aiheuttaa akuuttia toksisuutta; suun kautta otetut kuolemaan johtaneet vähimmäisannokset olivat jyrsijöillä &gt; 2000 mg/kg/vrk.
Lenalidomide is present in human semen ( &lt; 0.01% of the dose) after administration of 25 mg/day and the medicinal product is undetectable in semen of a healthy subject 3 days after stopping the substance (see section 4.4).
Lenalidomidia esiintyy ihmisen siemennesteessä ( &lt; 0,01 % annoksesta) 25 mg/vrk -annostelun jälkeen eikä lääkevalmistetta voida todeta terveen potilaan siemennesteessä 3 vuorokauden kuluttua lääkeaineen käytön lopettamisesta (ks. kohta 4.4).
Lenalidomide treatment must not be started if the Absolute Neutrophil Count (ANC) is &lt; 1.0 x 109/L, and/or platelet counts are &lt; 50 x 109/L.
Lenalidomidihoitoa ei saa aloittaa, jos absoluuttinen neutrofiilimäärä (Absolute Neutrophil Counts, ANC) on &lt; 1,0 x 109/l ja/tai trombosyyttimäärä on &lt; 50 x 109/l.
Lenalidomide treatment must not be started if the Absolute Neutrophil Count (ANC) is &lt; 1.5 x 109/L, and/or platelet counts are &lt; 75 x 109/L.
Lenalidomidihoitoa ei saa aloittaa, jos absoluuttinen neutrofiilimäärä (ANC) on &lt; 1,5 x 109/l ja/tai trombosyyttimäärä on &lt; 75 x 109/l.
Lenalidomide treatment must not be started if the ANC &lt; 0.5 x 109/L and/or platelet counts &lt; 25 x 109/L.
Lenalidomidihoitoa ei saa aloittaa, jos absoluuttinen neutrofiilimäärä (ANC) on &lt; 0,5 x 109/l tai trombosyyttimäärä on &lt; 25 x 109/l.
Lenalidomide treatment must not be started if the ANC &lt; 1.0 x 109/L, and/or platelet counts &lt; 75 x 109/L or, dependent on bone marrow infiltration by plasma cells, platelet counts &lt; 30 x 109/L.
Lenalidomidihoitoa ei saa aloittaa, mikäli absoluuttinen neutrofiilimäärä (ANC) on &lt; 1,0 x 109/l ja/tai trombosyyttimäärä on &lt; 75 x 109/l tai riippuen plasmasolujen luuydininfiltraatiosta &lt; 30 x 109/l.
Lenvatinib should be resumed at a reduced dose when QTc prolongation is resolved to &lt; 480 ms or baseline.
Lenvatinibihoitoa jatketaan pienemmällä annoksella, kun QTc-ajan pidentymä on lieventynyt &lt; 480 ms:iin tai lähtötilanteen tasolle.
Lenvatinib should be resumed at a reduced dose when QTc prolongation is resolved to &lt; 480 ms or baseline.
Lenvatinibihoitoa jatketaan pienennetyllä annoksella, kun QTc-ajan pidentymä on lieventynyt &lt; 480 ms:iin tai lähtötilanteen tasolle.
Less commonly, fever equal to or greater than 40 °C, tenderness at the injection site, prolonged inconsolable crying and redness and/or induration &gt; 7 cm at the injection site or swelling of the entire limb have been reported.
Harvemmin ilmoitettuja ovat vähintään 40 C kuume, pistoskohdan aristus, jatkuva tyyntymätön itku ja &gt; 7 cm:n punoitus ja/tai kovettumat pistoskohdassa tai koko raajan turpoaminen.
less than 28 weeks gestational age and/or body weight &lt; 1000g particularly when receiving parenteral nutrition with co-administration of medicinal products known to interfere with caffeine metabolism
ikää alle 28 raskausviikkoa ja/tai painoa alle 1 000 g, etenkin, jos lapsi saa parente- raalista ravitsemusta samanaikaisesti käytössä lääkevalmisteita, joiden tiedetään vaikuttavan kofeiini- metaboliaan
Leukapheresis should be performed during the period when the ANC rises from &lt; 0.5 x 109/l to &gt; 5.0 x 109/l.
Leukafereesi tulisi suorittaa ajankohtana, jolloin neutrofiilien absoluuttinen määrä nousee tasolta &lt; 0,5 x 109/l tasolle &gt; 5,0 x 109/l.
Leukocytosis (WBC &gt; 50 x 109/L) was observed in 41 % of donors and transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/L) following filgrastim and leukapheresis was observed in 35 % of donors.
Filgrastiimin annon ja leukafereesin jälkeen 41 %:lla luovuttajista todettiin leukosytoosia (valkosolujen määrä &gt; 50 x 109/l) ja 35 %:lla luovuttajista todettiin ohimenevää trombosytopeniaa (trombosyyttien määrä &lt; 100 x 109/l).
Leukocytosis (WBC &gt; 50 x 109/l) was observed in 41% of donors and transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/l) following filgrastim and leukapheresis was observed in 35% of donors (see section 4.4).
Leukosytoosia (valkosolumäärä &gt; 50 x 109/l) todettiin 41 %:lla luovuttajista ja ohimenevää trombosytopeniaa (trombosyyttimäärä &lt; 100 x 109/l) 35 %:lla luovuttajista filgrastiimin annon ja leukafereesin jälkeen (ks. kohta 4.4).
Leukocytosis (WBC &gt; 50 x 109/l) was observed in 41% of donors and transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/l) following filgrastim and leukapheresis was observed in 35% of donors.
Filgrastiimin annon ja leukafereesin jälkeen 41 %:lla luovuttajista todettiin leukosytoosia (valkosolujen määrä &gt; 50 x 109/l) ja 35 %:lla luovuttajista todettiin ohimenevää trombosytopeniaa (trombosyyttien määrä &lt; 100 x 109/l).
Leukocytosis (white blood cell (WBC) &gt; 50 x 109/l) was observed in 41% of donors and transient thrombocytopenia (platelets &lt; 100 x 109/l) following filgrastim and leukapheresis was observed in 35% of donors (see section 4.4).
Filgrastiimin annon ja leukafereesin jälkeen 41 %:lla luovuttajista todettiin leukosytoosia (valkosolujen määrä &gt; 50 x 109/l) ja 35 %:lla luovuttajista todettiin ohimenevää trombosytopeniaa (trombosyyttien määrä &lt; 100 x 109/l) (ks. kohta 4.4).
Levels of VWF:RCo of &gt; 0.6 IU/ml (60 %) and of FVIII:C of &gt; 0.4 IU/ml (40 %) should be achieved.
VWF:RCo- pitoisuudeksi pitää saavuttaa &gt; 0,6 IU/ml (60 %) ja F VIII:C -pitoisuudeksi &gt; 0,4 IU/ml (40 %).
Levels of VWF:RCo of &gt; 0.6 IU/ml (60 %) and of FVIII:C of &gt; 0.4 IU/ml (40 %) should be achieved.
VWF:RCo-pitoisuudeksi pitää saavuttaa &gt; 0,6 IU/ml (60 %) ja F VIII:C -pitoisuudeksi &gt; 0,4 IU/ml (40 %).
Life-threatening bleeding events (including intracranial bleeding) were uncommonly reported (≥1/1,000 to &lt; 1/100) in patients with acute coronary syndrome included in clinical studies.
Hengenvaarallisia vuototapahtumia (mm. kallonsisäinen verenvuoto) todettiin melko harvoin (≥1/1 000 – &lt; 1/100) kliinisiin tutkimuksiin otetuilla potilailla, joilla on akuutti koronaarisyndrooma.
Limited accumulation of irbesartan ( &lt; 20 %) is observed in plasma upon repeated once-daily dosing.
Irbesartaani ( &lt; 20 %) kertyy rajoitetusti plasmaan toistuvassa kerran päivässä tapahtuvassa annostelussa.
Limited accumulation of irbesartan ( &lt; 20%) is observed in plasma upon repeated once-daily dosing.
Irbesartaani ( &lt; 20 %) kertyy rajoitetusti plasmaan toistuvassa kerran päivässä tapahtuvassa annostelussa.
Limited accumulation of irbesartan ( &lt; 20%) is observed in plasma upon repeated once-daily dosing.
Irbesartaani ( &lt; 20%) kertyy rajoitetusti plasmaan toistuvassa kerran päivässä tapahtuvassa annostelussa.
Limited clinical data suggest that in patients with a history of oral oestrogen-induced hypertriglyceridemia ( &gt; 5.6 mmol/l), lasofoxifene may be associated with a marked increase in serum triglycerides.
Rajalliset kliiniset tiedot viittaavat siihen, että lasofoksifeenin käyttöön voi liittyä seerumin triglyseridipitoisuuden huomattava suureneminen, jos potilaalla on aiemmin ollut suun kautta otettavien estrogeenien aiheuttama hypertriglyseridemia ( &gt; 5,6 mmol/l).
Limited clinical data suggest that in patients with a history of oral oestrogen-induced hypertriglyceridemia ( &gt; 5.6 mmol/l), raloxifene may be associated with a marked increase in serum triglycerides.
On olemassa rajoitetusti tietoa siitä, että potilailla joilla on anamneesissa oraalisen estrogeenin aiheuttama hypertriglyseridemia ( &gt; 5,6 mmol/l) raloksifeenin käyttöön saattaa liittyä selvästi kohonneet seerumin triglyseridit.
Limited data in patients &lt; 3 years of age (n=13) indicate that BSA-normalised clearance is about two-fold higher in patients with low BSA (BSA of 0.556 m2) than in adults.
Rajalliset tiedot alle 3- vuotiaista potilaista (n=13) osoittavat, että potilailla joiden kehon pinta-ala on pieni (0,556 m2), kehon pinta-alan mukaan normalisoitu puhdistuma on noin kaksi kertaa suurempi kuin aikuisilla potilailla.
Limited data indicate that the pharmacokinetics of pegfilgrastim in elderly subjects ( &gt; 65 years) is similar to that in adults.
Rajalliset tutkimustulokset osoittavat, että pegfilgrastiimin farmakokinetiikka on iäkkäillä ( &gt; 65- vuotiailla) samanlainen kuin muillakin aikuisilla.
Limited data is available in patients &lt; 50 kg (see section 5.2).
Tietoa potilaista, jotka painavat &lt; 50 kg, on vähän (ks. kohta 5.2).
Limited safety data (N = 25) are available in co-infected patients with CD4+ cell counts &lt; 200/µl (see section 4.4).
Samanaikaista infektiota sairastavista potilaista, joiden CD4+-solujen määrät ovat &lt; 200/μl, on vain rajallisesti turvallisuustietoa (N = 25) (ks. kohta 4.4).
Limited safety data (N = 25) are available in co-infected patients with CD4+ cell counts &lt; 200/µl (see section 4.4).
Samanaikaista infektiota sairastavista potilaista, joiden CD4+-solujen määrät ovat &lt; 200/l, on vain rajallisesti turvallisuustietoa (N = 25) (ks. kohta 4.4)
Limited safety data (N= 25) are available in co-infected patients with CD4+ cell counts &lt; 200/µl (see section 4.4).
Samanaikaista infektiota sairastavista potilaista, joiden CD4+-solujen määrät ovat &lt; 200/l, on vain rajallisesti turvallisuustietoa (N = 25) (ks. kohta 4.4).
Limited safety data are available in co-infected patients with CD4+ cell counts &lt; 200/µl.
Rajalliset turvallisuustiedot ovat saatavissa koinfektoituneista potilaista, joiden CD4+ -solumäärä on &lt; 200/mikrol (0,2 x 109/l).
Limited safety data on Pravafenix is available in patients &gt; 75 years of age and care should be exercised.
Tietoa Pravafenix-kapseleiden turvallisuudesta yli 75-vuotiailla on vähän, joten varovaisuutta on noudatettava.
Linagliptin also provided significant improvements in fasting plasma glucose (FPG), and a greater proportion of patients achieved a target HbA1c of &lt; 7.0%, compared to placebo.
Linagliptiini paransi merkitsevästi myös plasman paastoglukoosiarvoja (FPG) ja suurempi osa potilaista saavutti tavoitteen HbA1c &lt; 7,0 % lumelääkkeeseen verrattuna.
Linagliptin also showed significant improvements in patients achieving a target HbA1c of &lt; 7.0% (31.2% on linagliptin versus 9.2% on placebo), and also for fasting plasma glucose (FPG) with -12.7 mg/dl reduction compared to placebo.
Linagliptiini paransi merkitsevästi myös HbA1c-tavoitearvon &lt; 7,0 % saavuttamista (linagliptiini- ryhmässä 31,2 % kun taas lumeryhmässä 9,2 %), ja myös plasman paastoglukoosi pieneni
Linagliptin binds selectively to DPP-4 and exhibits a &gt; 10,000 fold selectivity versus DPP-8 or DPP-9 activity in vitro.
Linagliptiini sitoutuu selektiivisesti DPP-4:ään, ja selektiivisyys on &gt; 10 000-kertainen verrattuna DPP-8:n tai DPP-9:n aktiivisuuteen in vitro.
Lipodystrophy (thickening or pitting of the skin) is uncommon ( 1/1,000 to &lt; 1/100).
Lipodystrofia (ihon paksunemista tai kuoppaantumista insuliinin pistoskohdassa) on melko harvinaista ( 1/1 000, &lt; 1/100).
Lipodystrophy (thickening or pitting of the skin) is uncommon ( 1/1,000 to &lt; 1/100).
Lipodystrofia (ihon paksunemista tai kuoppaantumista insuliinin pistoskohdassa) on melko harvinaista ( 1/1000, &lt; 1/100).
Lipodystrophy at the injection site is uncommon (1/1,000 to &lt; 1/100).
Lipodystrofia, jota voi ilmetä injektiokohdassa, on melko harvinaista ( &gt; 1/1 000, &lt; 1/100).
Liraglutide exposure was lowered by 33%, 14%, 27% and 28%, respectively, in subjects with mild (creatinine clearance, CrCl 50–80 mL/min), moderate (CrCl 30–50 mL/min), and severe (CrCl &lt; 30 mL/min) renal impairment and in end-stage renal disease requiring dialysis.
Altistuminen liraglutidille oli 33 % vähäisempää, kun potilaalla oli lievä munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma CrCl 50–80 ml/min), 14 % vähäisempää, kun potilaalla oli keskivaikea munuaisten vajaatoiminta (CrCl 30–50 ml/min), 27 % vähäisempää, kun potilaalla oli vaikea munuaisten vajaatoiminta (CrCl &lt; 30 ml/min), ja 28 % vähäisempää, kun potilaalla oli dialyysiä vaativa loppuvaiheen munuaissairaus.
Liraglutide in combination therapy, for 26 weeks, with metformin, glimepiride or metformin and rosiglitazone resulted in statistically significant (p &lt; 0.0001) and sustained reductions in HbA1c compared with patients receiving placebo (Table 2).
Kun liraglutidia annettiin 26 viikon ajan yhdistelmähoitona metformiinin, glimepiridin tai metformiinin ja rosiglitatsonin kanssa, se sai aikaan tilastollisesti merkitsevän (p &lt; 0,0001) ja pysyvän HbA1c-arvojen laskun verrattuna potilaisiin, jotka saivat lumelääkettä (taulukko 2).
Liraglutide is extensively bound to plasma proteins ( &gt; 98%).
Yli 98 % liraglutidista sitoutuu plasman proteiineihin.
Listed in Table 1 are adverse reactions observed in clinical trials and post-marketing experience presented by system organ class and frequency, using the following categories: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000).
Taulukossa 1 luetellaan kliinisissä tutkimuksissa ja valmisteen markkinoille tulon jälkeen havaitut haittavaikutukset elinryhmittäin, ja ne on jaettu oireiden yleisyyden mukaan seuraaviin luokkiin: hyvin yleinen ( 1/10), yleinen ( 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen ( 1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen ( 1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000).
Liver effects were seen at doses above ( &gt; 3) human exposure and have generally been shown to be reversible.
Maksavaikutuksia esiintyi annoksilla, jotka ylittivät ( &gt; 3) ihmiseen kohdistuvan altistuksen, ja ne ovat yleensä olleet palautuvia.
Lixisenatide provided significant improvements in HbA1c (-0.64% change compared to placebo; 95% CI: -0.810% to -0.464%; p &lt; 0.0001), from a mean baseline HbA1c of 8.0%.
Liksisenatidi paransi HbA1c-arvoja merkittävästi (muutos -0,64 % lumelääkkeeseen verrattuna; 95 %:n luottamusväli: -0,810 – -0,464 %; p &lt; 0,0001) keskimääräisestä lähtötilanteen HbA1c-arvosta 8,0 %.
Local allergy in patients is common (1/100 to &lt; 1/10).
Paikallinen lääkeyliherkkyys on yleistä ( &gt; 1/100, &lt; 1/10).
Local allergy is common ( 1/100 to &lt; 1/10).
Paikallinen yliherkkyys on yleistä (≥ 1/100, &lt; 1/10).
Local allergy is common ( 1/100 to &lt; 1/10).
Paikallinen yliherkkyys on yleistä ( 1/100, &lt; 1/10).
Log-rank p value = &lt; 0.0001
Log-rank-testin p-arvo= &lt; 0,0001
Log-rank p value = &lt; 0.001
Log-rank-testin p-arvo = &lt; 0,001
Log-rank p value: &lt; 0.0001
Log-rank-testin p-arvo: &lt; 0,0001
Logrank p-value = &lt; 0.001 (2-sided) HR (95% CI) 0.45 (0.35, 0.59)
Log-rank-p-arvo = &lt; 0,001 (kaksipuolinen) HR (95 %:n luottamusväli) 0,45 (0,35; 0,59)
Logrank p-value = &lt; 0.001 (2-sided) HR (95% CI) 0.53 (0.37, 0.75)
Log-rank-p-arvo = &lt; 0,001 (kaksipuolinen) HR (95 %:n luottamusväli) 0,53 (0,37; 0,75)
Long-term administration may be required to maintain the ANC &gt; 2.0 x 109/l.
Absoluuttisen neutrofiilien määrän ylläpitäminen &gt; 2,0 x 109/l saattaa vaatia pitkäaikaista hoitoa.
Long-term administration may be required to maintain the ANC &gt; 2.0 x 109/l.
ANC-arvon ylläpitäminen arvossa &gt; 2,0 x 109/l saattaa vaatia pitkäaikaista hoitoa.
Long-term results at 168 weeks of study 006 (160 patients completed study on treatment with EFV+IDV, 196 patients with EFV+ZDV+3TC and 127 patients with IDV+ZDV+3TC, respectively), suggest durability of response in terms of proportions of patients with HIV RNA &lt; 400 copies/ml, HIV RNA &lt; 50 copies/ml and in terms of mean change from baseline CD4 cell count.
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistulokset 168 viikon kohdalla (160 potilasta EFV + IDV-ryhmässä, 196 potilasta EFV + ZDV + 3TC-ryhmässä ja 127 potilasta IDV + ZDV + 3TC- ryhmässä olivat tukimuksessa loppuun saakka) viittaavat vaikutuksen pysyvyyteen, kun katsotaan niiden potilaiden osuutta, joilla HIV RNA-määrä oli alle 400 kopiota/ml, HIV RNA-määrä oli alle 50 kopiota/ml ja kun katsotaan keskimääräistä muutosta lähtötason CD4 solumäärästä.
Long-term results at 168 weeks of study 006 (160 patients completed study on treatment with EFV+IDV, 196 patients with EFV+ZDV+3TC and 127 patients with IDV+ZDV+3TC, respectively), suggest durability of response in terms of proportions of patients with HIV RNA &lt; 400 copies/ml, HIV RNA &lt; 50 copies/ml and in terms of mean change from baseline CD4 cell count.
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistulokset 168 viikon kohdalla (160 potilasta EFV + IDV-ryhmässä, 196 potilasta EFV + ZDV + 3TC-ryhmässä ja 127 potilasta IDV + ZDV + 3TC- ryhmässä olivat tukimuksessa loppuun saakka) viittaavat vaikutuksen pysyvyyteen, un katsotaan niiden potilaiden osuutta, joilla HIV RNA-määrä oli alle 400 kopiota/ml, HIV RNA-määrä oli alle 50 kopiota/ml ja kun katsotaan keskimääräistä muutosta lähtötason CD4 solumäärästä.
Long-term results at 168 weeks of study 006 (160 patients completed study on treatment with EFV+IDV, 196 patients with EFV+ZDV+3TC and 127 patients with IDV+ZDV+3TC, respectively), suggest durability of response in terms of proportions of patients with HIV-RNA &lt; 400 copies/ml, HIV-RNA &lt; 50 copies/ml and in terms of mean change from baseline CD4 cell count.
Tutkimuksen 006 pitkäaikaistulokset 168 viikon kohdalla (160 potilasta EFV + IDV-ryhmässä, 196 potilasta EFV + ZDV + 3TC-ryhmässä ja 127 potilasta IDV + ZDV + 3TC- ryhmässä olivat tukimuksessa loppuun saakka) viittaavat vaikutuksen pysyvyyteen, un katsotaan niiden potilaiden osuutta, joilla HIV RNA-määrä oli alle 400 kopiota/ml, HIV RNA-määrä oli alle 50 kopiota/ml ja kun katsotaan keskimääräistä muutosta lähtötason CD4 solumäärästä.