natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Subgroup analyses for overall survival and progression free survival according to age ( &lt; 65; ≥65), gender, ECOG PS, primary site of disease, time from first diagnosis of metastatic disease, prior anticancer treatment, prior treatment lines for metastatic disease, and KRAS mutation showed a treatment effect favouring the regorafenib regimen over the placebo regimen.
Kokonaiselossaoloajan ja etenemisvapaan elossaoloajan alaryhmäanalyysit iän ( &lt; 65; ≥65), sukupuolen, ECOG-suorituskykyluokan (ECOG PS), taudin ensisijaisen sijaintipaikan, ajan ensimmäisestä diagnoosista levinneeseen tautiin, aikaisempien syöpälääkitysten, aikaisempien levinneen taudin hoitolinjojen ja KRAS mutaatioiden mukaan osoittivat hoitovaikutuksen suosivan regorafenibiä verrattuna lumelääkkeeseen.
Subgroup analysis also showed that 29% of obese women (BMI ≥ 30) and 43% of normal weight women (BMI &lt; 30) showed a marked or better improvement.
Alaryhmäanalyysi osoitti myös, että 29 % ylipainoisista naisista (painoindeksi ≥ 30) ja 43 % normaalipainoisista naisista (painoindeksi &lt; 30) saavutti vähintään huomattavan paranemisen.
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7%
Tutkittavat (%), jotka saavuttivat seuraavat arvot: HbA1c &lt; 7
Subjects (%) achieving: HbA1c &lt; 7% (LOCF)d
Tutkimushenkilöt (%), jotka saavuttivat seuraavat arvot: HbA1c &lt; 7% (LOCF)d
Subjects &lt; 40 kg
&lt; 40 kg:n painoiset tutkimushenkilöt
Subjects must have been naïve to tenofovir disoproxil fumarate, but could have received interferon based regimens ( &gt; 6 months prior to screening) or any other non-tenofovir disoproxil fumarate containing oral anti-HBV nucleoside/nucleotide therapy ( &gt; 16 weeks prior to screening).
Potilaiden oli oltava tenofoviiridisoproksiilifumaraatilla aiemmin hoitamattomia, mutta he olivat voineet saada interferoni-pohjaisia hoitoja ( &gt; 6 kuukautta ennen seulontaa) tai mitä tahansa muuta tenofoviiridisoproksiilifumaraattia sisältämätöntä suun kautta otettavaa anti-HBV-nukleosidi-/nukleotidihoitoa ( &gt; 16 viikkoa ennen seulontaa).
Subjects were either not on antiretroviral therapy with a CD4+ cell count &gt; 500 cells/mm3 or had virologically suppressed HIV-1 with a CD4+ cell count &gt; 200 cells/mm3.
Potilaita ei joko hoidettu retroviruslääkkeillä (CD4+ -solujen määrä &gt; 500 solua/mm3) tai heillä oli virologisesti vaimennettu HIV-1-tartunta (CD4+ -solujen määrä &gt; 200 solua/mm3).
Subjects were less than 12 years of age (35 were &lt; 6 years of age and 34 were 6 to &lt; 12 years of age).
Tutkimushenkilöt olivat alle 12-vuotiaita (35 henkilöä oli &lt; 6-vuotiaita ja 34 henkilöä oli 6 - &lt; 12-vuotiaita).
Subjects were randomised in a 1:1 ratio and stratified by cirrhosis (presence versus absence), HCV genotype (2 versus 3) and baseline HCV RNA level ( &lt; 6 log10 IU/mL versus ≥6 log10 IU/mL).
Potilaat satunnaistettiin suhteessa 1:1 ja stratifioitiin kirroosin (esiintyminen versus puuttuminen), HCV:n genotyypin (2 versus 3) ja lähtötilanteen HCV-RNA-tason ( &lt; 6 log10 IU/ml versus ≥ 6 log10 IU/ml) perusteella.
Subjects were randomized in a 2:1 ratio and stratified based on cirrhosis/fibrosis and baseline HCV-RNA ( &lt; 800,000 IU/mL vs. ≥ 800,000 IU/mL).
Potilaat satunnaistettiin suhteessa 2:1 ja ositettiin kirroosin/fibroosin ja lähtötilanteen HCV-RNA:n ( &lt; 800 000 IU/ml tai ≥ 800 000 IU/ml) mukaan.
Subjects were refractory or relapsed to at least one prior ITP therapy with a platelet count &lt; 30,000/µl (n=67).
Tutkittavilla vähintään yksi aiempi ITP:n hoito oli ollut tehoton tai tauti oli uusiutunut siitä huolimatta, ja trombosyyttiarvo oli &lt; 30 000/µl (n = 67).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ≤ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Tutkittavat stratifioitiin laktaattidehydrogenaasiarvon (LDH) perusteella ( &gt; viitealueen yläraja [ULN] vs  ULN) ja BRAF- mutaation perusteella (V600E vs V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Tutkittavat stratifioitiin laktaattidehydrogenaasiarvon (LDH) perusteella ( &gt; viitealueen yläraja [ULN] vs  ULN) ja BRAF- mutaation perusteella (V600E vs V600K).
Subjects were stratified by lactate dehydrogenase (LDH) level ( &gt; the upper limit of normal (ULN) versus ULN) and BRAF mutation (V600E versus V600K).
Tutkittavat stratifioitiin laktaattidehydrogenaasiarvon (LDH) perusteella ( &gt; viitealueen yläraja [ULN] vs  ULN) ja BRAF-mutaation perusteella (V600E vs V600K).
Subjects who had been in the placebo group in the short-term study were randomly reassigned to sildenafil treatment; subjects weighing ≤ 20 kg entered the medium or high dose groups (1:1), while subjects weighing &gt; 20 kg entered the low, medium or high dose groups (1:1:1).
Tutkittavat, jotka olivat olleet lyhytaikaisessa tutkimuksessa lumelääkeryhmässä, satunnaistettiin saamaan sildenafiilihoitoa: ≤20 kg painavat tutkittavat siirtyivät keskisuuren tai suuren annoksen ryhmään (1:1), kun taas &gt; 20 kg painavat tutkittavat siirtyivät pienen, keskisuuren tai suuren annoksen ryhmään (1:1:1).
Subjects with &gt; 1 log10 change from baseline in plasma HIV- 1 RNA
potilaat, joilla plasman HIV-1 RNA muutos lähtötasosta &gt; 1 log10
Subjects with an eGFR &lt; 30 ml/min/1.73 m2 were excluded from the study.
Tutkimuksesta suljettiin pois potilaat, joiden laskennallinen glomerulusten suodatusnopeus (eGFR) oli &lt; 30 ml/min/1,73 m2.
Subjects with ESRD (CrCl &lt; 15 ml/min) have not been investigated.
Loppuvaiheen munuaissairautta sairastavia potilaita (kreatiniinipuhdistuma &lt; 15 ml/min) ei ole tutkittu.
Subjects with severe renal impairment (CLcr ≤ 30 mL/min) receiving oral administration of 10 mg ibandronic acid daily for 21 days, had 2-3 fold higher plasma concentrations than subjects with normal renal function (CLcr ≥80 mL/min).
30 ml/min eli &lt; 0,5 ml/s) sairastavilla henkilöillä, jotka saivat ibandronihappoa 10 mg vuorokaudessa suun kautta 21 vuorokauden ajan, lääkeaineen pitoisuus plasmassa oli 2–3 kertaa suurempi kuin henkilöillä, joiden munuaisten toiminta oli normaali (CLcr ≥ 80 ml/min).
Subjects with severe renal impairment (CLcr  30 mL/min) receiving oral administration of 10 mg ibandronic acid daily for 21 days, had 2-3 fold higher plasma concentrations than subjects with normal renal function (CLcr ≥80 mL/min).
&lt; 30 ml/min eli &lt; 0,5 ml/s) sairastavilla henkilöillä, jotka saivat ibandronihappoa 10 mg vuorokaudessa suun kautta 21 vuorokauden ajan, lääkeaineen pitoisuus plasmassa oli 2–3 kertaa suurempi kuin henkilöillä, joiden munuaisten toiminta oli normaali (CLcr ≥ 80 ml/min).
Subjects with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30mL/min) showed no evidence of an increase in systemic exposure to umeclidinium bromide (Cmax and AUC), and no evidence of altered protein binding between subjects with severe renal impairment and healthy volunteers.
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla tutkittavilla (glomerulussuodosnopeus &lt; 30 ml/min) ei havaittu viitteitä systeemisen umeklidiniumbromidialtistuksen (Cmax ja AUC) suurenemisesta, eikä proteiiniin sitoutumisessa havaittu eroja vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavien ja terveiden tutkittavien välillä.
Subsequently, the marketing authorisation holder shall submit periodic safety update reports for this product in accordance with the requirements set out in the list of Union reference dates (EURD list) provided for under Article 107c(7) of Directive 2001/83/EC and published on the European medicines web-portal.
Sen jälkeen myyntiluvan haltijan on toimitettava tätä valmistetta koskevat määräaikaiset turvallisuuskatsaukset niiden vaatimusten mukaisesti, jotka on esitetty unionin viitepäivien luettelossa (EURD-luettelo), josta säädetään direktiivin 2001/83/EY 107c artiklan 7 kohdassa ja joka julkaistaan Euroopan lääkealan verkkoportaalissa. &gt;
Subsequently, the marketing authorisation holder shall submit periodic safety update reports for this product in accordance with the requirements set out in the list of Union reference dates (EURD list) provided for under Article 107c(7) of Directive 2001/83/EC and published on the European medicines web-portal. &gt;
Sen jälkeen myyntiluvan haltijan on toimitettava tätä valmistetta koskevat määräaikaiset turvallisuuskatsaukset niiden vaatimusten mukaisesti, jotka on esitetty unionin viitepäivien luettelossa (EURD-luettelo), josta säädetään direktiivin 2001/83/EY 107c artiklan 7 kohdassa ja joka julkaistaan Euroopan lääkealan verkkoportaalissa.
Substitutions such as D168V or A, and R155K were usually associated with large reductions in susceptibility to simeprevir in vitro (FC in EC50 &gt; 50), whereas other substitutions such as Q80K or R, S122R, and D168E displayed in vitro low level resistance (FC in EC50 between 2 and 50).
Substituutiot, kuten D168V tai A ja R155K, liittyivät yleensä herkkyyden vähenemiseen simepreviirille in vitro (EC50-kerrannaismuutos &gt; 50), kun taas muut substituutiot, kuten Q80K tai R, S122R ja D168E osoittavat vähäistä resistenssiä in vitro (EC50-kerrannaismuutos 2– 50).
Success was defined as the ability to continue study drug prophylaxis for 100 days after HSCT (without stopping for &gt; 14 days) and survival with no proven or probable IFI for 180 days after HSCT.
Onnistuminen määriteltiin kykynä jatkaa profylaksiaa tutkimuslääkkeellä 100 vuorokautta HSCT:n jälkeen (ilman &gt; 14 päivän keskeytystä) ja elossaololla ilman osoitettua tai todennäköistä IFI:ä 180 vuorokautta HSCT:n jälkeen.
Superior efficacy has been demonstrated with the combination of pegylated interferon with ribavirin (sustained response rate of 61 % achieved in a study performed in naïve patients with a ribavirin dose &gt; 10.6 mg/kg, p &lt; 0.01).
Pegyloidun interferonin ja ribaviriinin yhdistelmähoidolla on osoitettu parempi teho (pitkäkestoinen vaste 61 % saavutettiin aiemmin hoitamattomilla potilailla tehdyssä tutkimuksessa, jossa ribaviriinin annos oli suurempi kuin 10,6 mg/kg, p &lt; 0,01).
Supportive analyses from Study 2 (CAMMS32400507) showed that LEMTRADA 12 mg/day led to significantly fewer LEMTRADA -treated patients experiencing severe relapses (48% reduction, p=0.0121), and significantly fewer relapses that led to steroid treatment (56% reduction, p &lt; 0.0001) or to hospitalization (55 % reduction, p=0.0045) compared to IFNB-1a.
Tutkimuksen 2 (CAMMS32400507) toissijaiset analyysit osoittivat, että 12 mg:n LEMTRADAn vuorokausiannos johti merkitsevästi pienempään vaikeiden pahenemisvaiheiden määrään (48%:n vähenemä, p = 0,0121) ja merkitsevästi pienempään steroidihoitoon (56%:n vähenemä, p &lt; 0,0001) tai sairaalahoitoon (55% vähenemä, p = 0,0045) johtaneiden pahenemisvaiheiden määrään verrattuna IFNB-1a:an.
Sustained remission* (DAS28(ESR) &lt; 2.6 at both Week 40 and Week 52)
Pitkäkestoinen remissio* (DAS28 [ESR] &lt; 2,6 sekä viikolla 40 että viikolla 52)
Sustained severe lymphopenia ( &lt; 500/mm3), was not observed in clinical studies with Zinbryta.
Zinbryta-valmisteen kliinisissä tutkimuksissa ei havaittu pitkäkestoista vaikea-asteista lymfopeniaa ( &lt; 500/mm3).
SUSTIVA has not been adequately studied in patients with advanced HIV disease, namely in patients with CD4 counts &lt; 50 cells/mm3, or after failure of protease inhibitor (PI) containing regimens.
SUSTIVAa ei ole tutkittu riittävästi potilailla, joilla on pitkälle edennyt HIV-infektio eli joiden CD4- arvo on &lt; 50 solua/mm3, tai proteaasinestäjähoidon epäonnistuttua.
SVR rates were &gt; 94% across combination antiretroviral therapy (cART) regimens, including boosted-PI-, NNRTI-, and integrase inhibitor (INSTI)-based therapies.
SVR-arvot olivat &gt; 94% kaikissa antiretroviraalisissa yhdistelmähoidoissa (cART), PI- ja NNRTI-hoidoissa sekä integraasin estäjähoidoissa (INSTI).
SVR rates were higher (absolute difference of at least 28%) for the T12/PR group than for the Pbo/PR48 group across subgroups by sex, age, race, ethnicity, body mass index, HCV genotype subtype, baseline HCV RNA ( &lt; 800,000, ≥ 800,000 IU/ml), and extent of liver fibrosis.
Pitkäkestoisen virologisen vasteen esiintyvyys oli suurempi (absoluuttinen ero vähintään 28 %) T12/PR-ryhmässä kuin Pbo/PR48-ryhmässä kaikissa alaryhmissä sukupuolen, iän, rodun, etnisen taustan, painoindeksin, HCV-genotyypin alaryhmän, lähtötilanteen HCV RNA -pitoisuuden
Switching to Eviplera was non-inferior in maintaining HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL when compared to patients who stayed on a ritonavir-boosted protease inhibitor in combination with two NRTIs [Treatment difference (95% CI): + 3.8% (-1.6% to 9.1%)].
Vaihtaminen Eviplera-hoitoon oli yhtä hyvä virustaakan HIV-1 RNA &lt; 50 kopiota/ml säilyttämisessä verrattuna potilaisiin, jotka pysyivät ryhmässä, jossa käytettiin ritonaviirilla tehostettua proteaasin estäjää yhdessä kahden NRTI-lääkkeen kanssa [hoitojen välinen ero (95 % CI): + 3,8 % (-1,6 %;
Symptomatic treatment of patients with severe COPD (FEV1 &lt; 50% predicted normal) and a history of repeated exacerbations, who have significant symptoms despite regular therapy with long-acting bronchodilators.
Vaikeaa keuhkoahtaumatautia (COPD) (uloshengityksen sekuntikapasiteetti FEV1 &lt; 50 % odotetusta normaaliarvosta) sairastavien potilaiden symptomaattinen hoito, jos potilailla on ollut toistuvia pahenemisvaiheita ja merkittäviä oireita säännöllisestä hoidosta ja pitkävaikutteisesta bronkodilatoivasta lääkityksestä huolimatta.
Symptomatic treatment of patients with severe COPD (FEV1 &lt; 50% predicted normal) and a history of repeated exacerbations, who have significant symptoms despite regular therapy with long-acting bronchodilators.
Vaikeaa keuhkoahtaumatautia (COPD, uloshengityksen sekuntikapasiteetti FEV1 &lt; 50 % odotetusta normaaliarvosta) sairastavien potilaiden symptomaattinen hoito, jos potilailla on ollut toistuvia pahenemisvaiheita ja merkittäviä oireita säännöllisestä hoidosta ja pitkävaikutteisesta bronkodilatoivasta lääkityksestä huolimatta.
Symptoms of hypoglycaemia (unconfirmed by blood glucose levels) were observed in patients whose baseline HbA1c was close to the therapeutic target (HbA1C &lt; 7.5%).
Hypoglykemian (ei vahvistettu veren glukoosipitoisuusmittauksilla) oireita havaittiin potilailla, joiden HbA1c-lähtöarvo oli lähellä terapeuttista tavoitetta (HbA1c &lt; 7,5 %).
Systemic allergy is rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Yleistynyt insuliiniyliherkkyys on harvinaista (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000).
Systemic allergy is rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Yleistynyt insuliiniyliherkkyys on harvinaista (≥ 1/10 000, &lt; 1/1000).
Systemic allergy is rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Yleistynyt insuliiniyliherkkyys on harvinaista ( 1/10 000, &lt; 1/1 000).
Systemic allergy is rare ( 1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Yleistynyt insuliiniyliherkkyys on harvinaista ( 1/10 000, &lt; 1/1000).
Systemic allergy, which is rare (1/10,000 to &lt; 1/1,000) but potentially more serious, is a generalised allergy to insulin.
Insuliini voi myös aiheuttaa systeemistä allergiaa, joka on harvinaista ( &gt; 1/10 000, &lt; 1/1 000), mutta mahdollisesti vaarallisempi yliherkkyysreaktio insuliinille.
Systemic exposure from topical application of tacrolimus ointment is low ( &lt; 1.0 ng/ml) and is unlikely to be affected by concomitant use of substances known to be inhibitors of CYP3A4.
Paikallisesti annosteltavan takrolimuusivoiteen systeeminen altistuminen on vähäistä ( &lt; 1,0 ng/ml) ja on epätodennäköistä, että samanaikaisesti annettavilla aineilla, joiden tiedetään olevan CYP3A4-inhibiittoreita, olisi vaikutusta.
Systemic exposure to retapamulin has been low following topical application of 10 mg/g ointment in adult and paediatric patients aged 2 years and older (maximum plasma concentration &lt; 20 ng/mL).
Käytettäessä 10 mg/g retapamuliinia sisältävää voidetta paikallisesti aikuisille ja yli 2-vuotiaille lapsipotilaille systeeminen altistuminen oli pientä (korkeimmat pitoisuudet plasmassa &lt; 20 ng/ml).
Systemic exposures after a single dose of sunitinib were similar in subjects with severe renal impairment (CLcr &lt; 30 ml/min) compared to subjects with normal renal function (CLcr &gt; 80 ml/min).
Yksittäisen sunitinibiannoksen jälkeen systeeminen altistus oli samankaltainen vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (kreatiniinipuhdistuma CLcr &lt; 30 ml/min) sairastavilla potilailla verrattuna potilaisiin, joilla munuaisten toiminta oli normaali (CLcr &gt; 80 ml/min).
Systolic blood pressure &gt; 160 mm Hg
Systolinen verenpaine &gt; 160 mmHg
systolic blood pressure at entry &gt; 160 mmHg
systolinen verenpaine tulovaiheessa &gt; 160 mmHg
Systolic BP ≥140 mmHg up to &lt; 160 mmHg or diastolic BP ≥90 mmHg up to &lt; 100 mmHg
Systolinen verenpaine ≥ 140 - &lt; 160 mmHg tai diastolinen verenpaine ≥ 90 - &lt; 100 mmHg
Systolic BP ≥140 mmHg up to &lt; 160 mmHg or diastolic BP ≥90 mmHg up to &lt; 100 mmHg
Systolinen verenpaine ≥ 140 – &lt; 160 mmHg tai diastolinen verenpaine ≥ 90 – &lt; 100 mmHg
T12/PR48: INCIVO for 12 weeks with peginterferon alfa-2a and ribavirin for 48 weeks; Pbo/PR: placebo for 12 weeks with peginterferon alfa-2a and ribavirin for 48 weeks a HCV RNA &lt; 25 IU/ml in the week 12 follow-up window
T12/PR48: INCIVO-hoito 12 viikon ajan yhdessä pegyloidun alfainterferoni-2a:n ja ribaviriinin kanssa, joita käytettiin 48 viikon ajan; Pbo/PR: lumelääke 12 viikon ajan yhdessä pegyloidun alfainterferoni-2a:n ja ribaviriinin kanssa, joita käytettiin 48 viikon ajan a HCV RNA &lt; 25 IU/ml viikon 12 seuranta-ajankohtana
Table 1 contains very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) and uncommon (≥ 1/1000, &lt; 1/100) adverse reactions which occurred in clinical trials.
Taulukossa 1 on esitetty kliinisissä tutkimuksissa todetut hyvin yleiset (≥ 1/10), yleiset (≥ 1/100, &lt; 1/10) ja melko harvinaiset (≥ 1/1000, &lt; 1/100) haittavaikutukset.
Table 1 Dosage in adults and adolescents aged from 12 to &lt; 18 years with bodyweight ≥ 33 kg
Taulukko 1: Annostus aikuisilla ja 12  &lt; 18-vuotiailla nuorilla, joiden paino on ≥ 33 kg
Table 17: Virologic response post-transplant in subjects with HCV RNA &lt; LLOQ at the time of liver transplantation
Taulukko 17: Virologinen vaste siirtoleikkauksen jälkeen potilailla, joilla HCV-RNA oli &lt; LLOQ maksansiirtoleikkauksen ajankohtana
Table 1: Adverse events and laboratory abnormalities with incidence rates ≥ 10% and the respective percentages under placebo; significantly associated side effects &lt; 10% based on reports from clinical trials
Taulukko 1: Haittatapahtumat ja laboratoriopoikkeamat, joiden esiintyvyys on ≥ 10 %, ja niiden esiintyvyys lumelääkityksen aikana; tilastollisesti merkitsevästi hoitoon liittyvät haittavaikutukset, joiden esiintyvyys on &lt; 10 % perustuen kliinisistä tutkimuksista saatuihin raportteihin.
Table 1: Adverse reactions (reported in at least 2 patients) and adverse reactions reported in post- marketing setting, expanded access programs and non-controlled clinical trials, per System Organ Class, presented by frequency categories: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Taulukko 1: Haittavaikutukset (raportoitu esiintyneen vähintään kahdella potilaalla) ja markkinoille tulon jälkeen, laajennetun saatavuuden ohjelmissa ja kontrolloimattomissa kliinisissä kokeissa raportoidut haittavaikutukset elinjärjestelmäluokituksen mukaan ovat esiintyvyyden suhteen seuraavat: hyvin yleinen (≥ 1/10), yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10), melko harvinainen (≥1/1 000, &lt; 1/100), harvinainen (≥1/10 000, &lt; 1/1 000), hyvin harvinainen ( &lt; 1/10 000) ja tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
Table 1: Dosing for paediatric patients aged 2 to &lt; 12 years
Taulukko 1: Annostus 2- &lt; 12-vuotiaille pediatrisille potilaille
Table 1: Frequency of adverse reactions observed in children given the 0.25 ml dose (2 months to &lt; 3 years of age) and in children and adolescents given the 0.5 ml dose (3 years to &lt; 18 years of age)
Taulukko 1: Haittavaikutusten yleisyys 0,25 ml saaneilla (vähintään 2 kuukauden ikäisillä mutta alle 3- vuotiailla) lapsilla ja 0,5 ml saaneilla (vähintään 3 vuoden ikäisillä mutta alle 18-vuotiailla) lapsilla ja nuorilla
Table 1: Seroprotection Rates to Measles, Mumps, and Rubella 6 Weeks Post-Dose 1 and 6 Weeks Post-Dose 2 of the quadrivalent measles, mumps, rubella and varicella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc. – Full Analysis Set
Taulukko 1: Serosuojatasot tuhkarokkoa, sikotautia ja vihurirokkoa vastaan 6 viikkoa ensimmäisen ja 6 viikkoa toisen Merck &amp; Co., Inc. -yhtiön valmistaman nelivalenttisen tuhkarokko-, sikotauti-, vihurirokko- ja vesirokkorokoteannoksen jälkeen – täydellinen analyysi
Table 2 Adverse reactions very commonly and commonly reported in paediatric clinical trials Very common (≥1/10) - Common (≥1/100, &lt; 1/10)
Taulukko 2 Hyvin yleiset ja yleiset haittavaikutukset lapsipotilailla tehdyissä kliinisissä tutkimuksissa Hyvin yleinen (≥ 1/10) - Yleinen (≥ 1/100, &lt; 1/10)
Table 2 Injection volumes of STELARA for paediatric psoriasis patients &lt; 60 kg
Taulukko 2 STELARA-injektiotilavuudet &lt; 60 kg:n painoisille pediatrisille psoriaasipotilaille
Table 2 Proportion of patients who achieved target serum uric acid levels ( &lt; 6 mg/dL) with Zurampic in combination with allopurinol - Pooled data from CLEAR1 and CLEAR2 studies
Taulukko 2 Seerumin virtsahappopitoisuuden tavoitearvon (alle 6 mg/dl) saavuttaneiden, Zurampic-valmistetta yhdessä allopurinolin kanssa saaneiden potilaiden osuus – CLEAR1- ja CLEAR2-tutkimusten yhdistetyt tulokset
Table 2 shows the adverse reactions ranked under headings of system organ class and frequency using the following convention: very common (≥ 1/10) common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data) for NVAF and VTEt respectively.
Taulukon 2 haittavaikutukset on ryhmitelty erikseen kummallekin hyväksytylle käyttöaiheelle sekä elinluokittain ja seuraavasti määritellyin esiintymistiheyksittäin: hyvin yleiset (≥ 1/10); yleiset (≥ 1/100, &lt; 1/10); melko harvinaiset (≥ 1/1 000, &lt; 1/100); harvinaiset (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000); hyvin harvinaiset ( &lt; 1/10 000); tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
Table 2 shows the adverse reactions ranked under headings of system organ class and frequency using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data) for VTEp, NVAF, and VTEt respectively.
Taulukossa 2 haittavaikutukset on ryhmitelty erikseen kaikille hyväksytyille käyttöaiheille sekä elinluokittain ja seuraavasti määritellyin esiintymistiheyksittäin: hyvin yleiset (≥ 1/10); yleiset (≥ 1/100, &lt; 1/10); melko harvinaiset (≥ 1/1 000, &lt; 1/100); harvinaiset (≥ 1/10 000, &lt; 1/1 000); hyvin harvinaiset ( &lt; 1/10 000); tuntematon (koska saatavissa oleva tieto ei riitä arviointiin).
Table 2 Summary of PASI 50/75/90/100 &amp; IGA⃰ mod 2011 “clear” or “almost clear” clinical response in Psoriasis Studies 1, 3 and 4 (ERASURE, FEATURE and JUNCTURE)
Taulukko 2 Yhteenveto kliinisistä vasteista PASI 50/75/90/100 ja IGA⃰ mod 2011 oireeton tai lähes oireeton psoriaasitutkimuksissa 1, 3 ja 4 (ERASURE, FEATURE ja JUNCTURE)
Table 2: Incidences of Adverse Reactions and marked laboratory abnormalities from the phase II and phase III studies. (Very common ( 10 %); common ( 1 % and &lt; 10 %)
Taulukko 2: Haittavaikutusten ja huomattavien laboratorioarvojen poikkeamien esiintyvyys faasin II ja III tutkimuksissa. (Hyvin yleinen ( 10 %), yleinen ( 1 % ja &lt; 10 %))
Table 3 Summary of Pharmacokinetic Parameters of ADVATE per Age Group with severe haemophilia A (baseline factor VIII &lt; 1%)
Taulukko 3 Yhteenveto ADVATE-valmisteen farmakokineettisistä parametreista ikäryhmittäin vaikeaa hemofilia A:ta sairastavien potilaiden hoidossa (lähtötilanteessa tekijä VIII &lt; 1 %)