natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) ( &gt; 100 copies/mL), a liver biopsy consistent with a histologic diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Tutkimuksiin otettiin potilaita, joilla oli krooninen C-hepatiitti, joka oli varmistettu positiivisella HCV-RNA polymeraasi-ketjureaktiomäärityksellä (PCR) ( 100 kpl/ml), histologisesti krooniseen hepatiittiin sopiva maksabiopsialöydös, kun krooniselle hepatiitille ei ole muita aiheuttajia, sekä poikkeava seerumin ALAT.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) ( &gt; 30 IU/ml), a liver biopsy consistent with a histological diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Näihin tutkimuksiin otettiin potilaita, joilla oli krooninen C-hepatiitti, joka oli varmistettu positiivisella HCV-RNA polymeraasi-ketjureaktiomäärityksellä (PCR) ( &gt; 30 IU/ml), maksabiopsia, joka sopi kroonisen hepatiitin histologiaan, kun krooniselle hepatiitille ei ole muuta aiheuttajaa, sekä poikkeava seerumin ALAT.
Eligible patients had epithelial ovarian, fallopian tube or primary peritoneal cancer that progressed within &lt; 6 months of previous platinum therapy consisting of a minimum of 4 platinum therapy cycles.
Tutkimukseen soveltuneilla potilailla oli epiteliaalinen munasarjasyöpä, munanjohtimen syöpä tai primaari peritoneaalinen syöpä, joka eteni alle 6 kuukauden kuluessa edellisen vähintään neljästä platinahoitosyklistä koostuneen platinahoidon jälkeen.
Elimination is primarily by the renal route ( &gt; 85% of the dose following oral or intravenous administration).
Eliminaatio tapahtuu pääasiassa munuaisteitse ( &gt; 85% annoksesta oraalisen tai laskimonsisäisen annon jälkeen).
Elimination through urine is negligible ( &lt; 1%).
Eliminoituminen virtsan kautta on merkityksetöntä ( &lt; 1 %).
Elimination: Erlotinib is excreted predominantly as metabolites via the faeces ( &gt; 90%) with renal elimination accounting for only a small amount (approximately 9%) of an oral dose.
Eliminaatio: Erlotinibi erittyy pääasiassa metaboliitteina ulosteeseen ( &gt; 90 %), ja munuaisten kautta eliminoituu vain pieni osa (noin 9 %) oraalisesta annoksesta.
Elimination: Valsartan shows multiexponential decay kinetics (t½α &lt; 1 h and t½ß about 9 h).
Eliminaatio: Valsartaanilla on multieksponentiaalinen hajoamiskinetiikka (t½α &lt; 1 h ja t½ß noin 9 h).
ELISA &gt; 3.34 log2 IE50%.
ELISA &gt; 3,34 log2 IE50
Eltrombopag is highly bound to human plasma proteins ( &gt; 99.9%), predominantly to albumin.
Eltrombopagi sitoutuu suurelta osin ihmisen plasman proteiineihin ( &gt; 99,9 %), pääasiassa albumiiniin.
Eluxadoline exists predominantly as the (S,S)-diastereomer ( &gt; 99%) and undergoes little or no chiral conversion in vivo.
Eluksadoliini esiintyy lähinnä (S,S)-diastereomeerinä ( &gt; 99 %), ja siinä tapahtuu hyvin vähän tai ei lainkaan kiraalista konversiota in vivo.
Elvitegravir was non-inferior in achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL when compared to raltegravir.
Elvitegraviiri oli yhdenvertainen HIV-1 RNA:n &lt; 50 kopion/ml saavuttamisessa verrattuna raltegraviiriin.
Emetogenic chemotherapies administered included doxorubicin, cyclophosphamide ( &lt; 1500 mg/m2), ifosfamide, cisplatin, dactinomycin, carboplatin, and daunorubicin.
Annettuihin oksentelua aiheuttaviin solunsalpaajahoitoihin kuuluivat doksorubisiini, syklofosfamidi ( &lt; 1500 mg/m2), ifosfamidi, sisplatiini, daktinomysiini, karboplatiini ja daunorubisiini.
Empagliflozin as add-on to metformin, metformin and a sulphonylurea, or pioglitazone and metformin resulted in statistically significant (p &lt; 0.0001) reductions in HbA1c and body weight compared to placebo (Table 2).
Empagliflotsiini metformiinin, metformiinin ja sulfonyyliurean tai pioglitatsonin ja metformiinin lisänä alensi HbA1c-arvoa ja painoa tilastollisesti merkitsevästi (p &lt; 0,0001) lumelääkkeeseen verrattuna (taulukko 2).
Empagliflozin as add-on to metformin, metformin and a sulphonylurea, or pioglitazone with or without metformin resulted in statistically significant (p &lt; 0.0001) reductions in HbA1c and body weight compared to placebo (Table 3).
Empagliflotsiini yhdistettynä metformiiniin, metformiiniin ja sulfonyyliureaan tai pioglitatsoniin metformiinin kanssa ja ilman, alensi tilastollisesti merkitsevästi (p &lt; 0,0001) HbA1c-arvoa ja painoa lumelääkkeeseen verrattuna (taulukko 3).
Empliciti has not been studied in patients with moderate (TB &gt; 1.5 to 3 × ULN and any AST) or severe (TB &gt; 3 × ULN and any AST) hepatic impairment (see section 5.2).
Emplicitiä ei ole tutkittu potilailla, joilla on kohtalainen (TB yli 1,5-3-kertainen ULN-arvoon tai mihin tahansa ASAT-arvoon verrattuna) tai vaikea-asteinen (TB yli 3-kertainen ULN-arvoon tai mihin tahansa ASAT-arvoon verrattuna) maksan vajaatoiminta (ks. kohta 5.2).
Empty the granules from the sachet into a glass; Add water;
Tyhjennä rakeet annospussista vesilasiin; Lisää vesi;
Emtricitabine exposure may be markedly increased in patients with severe renal insufficiency (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) receiving daily doses of 200 mg emtricitabine as hard capsules or 240 mg as the oral solution.
Emtrisitabiinialtistus saattaa olla huomattavasti lisääntynyt potilailla, joilla on vakava munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) ja jotka saavat päivittäin 200 mg emtrisitabiiniä kovina kapseleina tai 240 mg oraaliliuoksena.
Emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate + rilpivirine hydrochloride has been shown to be non-inferior in achieving HIV-1 RNA &lt; 50 copies/mL compared to emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate + efavirenz.
Emtrisitabiinin/tenofoviiridisoproksiilifumaraatin + rilpiviriinihydrokloridin on osoitettu olevan yhtä hyvä HIV-1 RNA:n &lt; 50 kopion/ml saavuttamisessa kuin emtrisitabiinin/tenofoviiridisoproksiilifumaraatin + efavirentsin.
Enbrel was significantly better than placebo in all measures of disease activity (p &lt; 0.001), and responses were similar with and without concomitant methotrexate therapy.
Enbrel oli merkittävästi plaseboa parempi kaikilla taudin aktiivisuutta määrittävillä mittareilla mitattuna (p &lt; 0,001), vasteet olivat samanlaiset samanaikaisen metotreksaattihoidon kanssa ja ilman sitä.
End Stage Renal Disease (ESRD) (CLcr &lt; 30 mL/min, requiring dialysis)
Loppuvaiheen munuaissairaus (ESRD) (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min, dialyysi välttämätön)
end stage renal disease requiring dialysis, hypotension (blood pressure &lt; 90/50 mmHg),
dialyysiä vaativa loppuvaiheen munuaissairaus alhainen verenpaine (verenpaine alle 90/50 mmHg),
end stage renal disease requiring dialysis, hypotension (blood pressure &lt; 90/50 mmHg),
dialyysiä vaativa loppuvaiheen munuaissairaus, alhainen verenpaine (verenpaine alle 90/50 mmHg),
End-stage renal disease patients
Myöhäisvaiheen munuaissairaus – dialyysipotilas (1)
Endpoints &amp; statistics
Päätetapahtumat ja tilastot
Enrolled subjects were defined as refractory to a therapy if they met any of the following 3 criteria: nonresponsive ( &lt; minimal response) to any regimen; progression during any regimen; or progression within 60 days of completion of any regimen.
Tutkimukseen otetut potilaat määriteltiin hoitoresistenteiksi, jos he täyttivät jonkin seuraavista kolmesta kriteeristä: vasteen puuttuminen ( &lt; hyvin heikko vaste) mihin tahansa hoito-ohjelmaan, taudin eteneminen minkä tahansa hoito-ohjelman aikana tai taudin eteneminen 60 vuorokauden kuluessa minkä tahansa hoito-ohjelman päättymisestä.
Entecavir-TP is a weak inhibitor of cellular DNA polymerases α, β, and δ with Ki values of 18 to 40 µM. In addition, high exposures of entecavir had no relevant adverse effects on γ polymerase or mitochondrial DNA synthesis in HepG2 cells (Ki &gt; 160 µM).
Entekaviiritrifosfaatti on solun DNA-polymeraasien α, β ja δ heikko estäjä, ja Ki-arvot sijoittuvat alueelle 18–40 µM. Suurilla entekaviiripitoisuuksilla ei ollut myöskään merkittäviä haitallisia vaikutuksia γ-polymeraasiin eikä mitokondrioiden DNA-synteesiin HepG2-soluissa (Ki &gt; 160 µM).
Enterobacteriaceae S  1 mg/l and R &gt; 4 mg/l
Enterobacteriaceae herkkä  1 mg/l ja resistentti &gt; 4 mg/l
Enterobacteriaceae: S ≤ 0.5 mg/L and R &gt; 1 mg/L
Enterobakteerit: S ≤ 0,5 mg/l ja R &gt; 1 mg/l
Enzalutamide has not been evaluated in patients with severe renal impairment (CrCL &lt; 30 mL/min) or end-stage renal disease, and caution is advised when treating these patients.
Entsalutamidin käyttöä vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa (CrCL &lt; 30 ml/min) tai loppuvaiheen munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla ei ole tutkittu, ja varovaisuutta on noudatettava näitä potilaita hoidettaessa.
Enzalutamide significantly decreased the risk of the first skeletal-related event by 28% [HR = 0.718 (95% CI: 0.610, 0.844) p-value &lt; 0.0001].
Entsalutamidi vähensi merkitsevästi ensimmäisen luustoon liittyvän tapahtuman riskiä 28 %:lla [riskisuhde = 0,718 (95 %:n luottamusväli: 0,610; 0,844) p-arvo &lt; 0,0001].
Epidemiological studies in women who use low dose ( &lt; 50 µg ethinylestradiol) combined hormonal contraceptives have found that out of 10,000 women between 6 and 12 will develop a VTE in one year.
Epidemiologisissa tutkimuksissa naisilla, jotka käyttävät pieniannoksisia ( &lt; 50 µg etinyyliestradiolia) hormonaalisia yhdistelmäehkäisyvalmisteita, on havaittu, että yhden vuoden aikana 6⎼12 naiselle 10 000:sta kehittyy laskimotromboembolia.
Epistaxis (G3/4: &lt; 1%)
Nenäverenvuoto (G3/4:
Epistaxis (G3/4: &lt; 1%)
Nenäverenvuoto (G3/4: &lt; 1 %)
Epistaxis (G3/4: &lt; 1%)
Nenäverenvuoto (G3/4: &lt; 1%)
Epoetin alfa 300 IU/kg significantly reduced the risk of allogeneic transfusion in patients with a pre- treatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dl.
Epoetiini alfa 300 IU/kg vähensi merkitsevästi allogeenisen verensiirron riskiä potilailla, joiden hemoglobiini oli ennen hoitoa ollut &gt; 10 - ≤ 13 g/dl ( &gt; 100 - ≤ 130 g/l).
Epoetin alfa 300 IU/kg significantly reduced the risk of allogeneic transfusion in patients with a pretreatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dl.
Epoetiini alfa 300 IU/kg vähensi merkitsevästi allogeenisen verensiirron riskiä potilailla, joiden hemoglobiini oli ennen hoitoa ollut &gt; 10 - ≤ 13 g/dl ( &gt; 100 - ≤ 130 g/l).
Eptifibatide -treated patients who had a prothrombin time (PT) &gt; 14.5 seconds and received warfarin concomitantly did not appear to be at an increased risk of bleeding.
Eptifibatidia saavilla potilailla, joiden protrombiiniaika (PT) on yli 14,5 sekuntia ja jotka saavat samanaikaisesti varfariinia, ei verenvuodon riskin todettu kohonneen.
Erysipelothrix rhusiopathiae, strain R32E11, ELISA &gt; 3.34 IE50%
Inaktivoitua Erysipelothrix rhusiopathiae- bakteeria, kanta R32E11 ELISA &gt; 3,34 IE50
Esbriet therapy should not be used in patients with severe renal impairment (CrCl &lt; 30 ml/min) or end stage renal disease requiring dialysis (see sections 4.3 and 5.2).
Esbrietillä ei tule hoitaa potilaita, joilla on vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) tai pitkälle edennyt, dialyysia vaativa munuaissairaus (ks. kohdat 4.3 ja 5.2).
Escherichia coli (J5) inactivated .......................................................................... &gt; 50 RED60*
Escherichia coli (J5) inaktivoitu ......................................................................... &gt; 50 RED60
Escherichia coli J5 inactivated............................................................................. &gt; 50 RED60*
Escherichia coli J5 inaktivoitu ............................................................................ &gt; 50 RED60
Esperantolaan 4 B-3001 Leuven
C &amp; M Veterinary Distributors Limited IE-Limerick
Estimate of the treatment hazard ratio, where &lt; 1 indicates a lower risk with letrozole 2.5 mg + lapatinib 1500 mg compared with letrozole 2.5 mg + placebo.
Hoidon riskisuhteen arvio. &lt; 1 viittaa alempaan riskiin letrotsoli 2,5 mg + lapatinibi 1500 mg-ryhmässä verrattuna letrotsoli 2,5 mg + plasebo-ryhmään.
Ethnicity: In clinical pharmacology studies, after adjusting for body weight, the AUC of the active metabolite was approximately 19% higher in Chinese, Japanese, and Korean subjects compared to that of Caucasians, predominantly related to higher exposure in Asian subjects &lt; 60 kg.
Etninen tausta: Kliinisen farmakologian tutkimuksissa aktiivisen metaboliitin AUC-arvo oli kiinalaisilla, japanilaisilla tai korealaisilla henkilöillä painoon suhteuttamisen jälkeen noin 19 % suurempi kuin valkoihoisilla, mikä liittyi suuressa määrin &lt; 60 kg painoisten aasialaisten henkilöiden suurempaan altistukseen.
EU/1/03/270/001 &lt; 8 transdermal patches &gt; EU/1/03/270/002 &lt; 24 transdermal patches &gt; EU/1/03/270/003 &lt; 2 transdermal patches &gt;
EU/1/03/270/001 &lt; 8 depotlaastaria &gt; EU/1/03/270/002 &lt; 24 depotlaastaria &gt; EU/1/03/270/003 &lt; 2 depotlaastaria &gt;
EU/1/03/270/004 &lt; 30 sachets &gt;
EU/1/03/270/004 &lt; 30 annospussia &gt;
EU/1/03/270/005 &lt; 1 metering pump &gt;
EU/1/03/270/005 &lt; 1 annospumppu &gt;
EU/1/10/661/002 &lt; – 10 sprayers &gt;
EU/1/10/661/002 &lt; 10 sumutinta &gt;
EU/1/13/887/002 &lt; 1 sprayer &gt; EU/1/13/887/001 &lt; 10 sprayers &gt;
EU/1/13/887/002 &lt; 1 sumutin &gt; EU/1/13/887/001 &lt; 10 sumutinta &gt;
EU/1/13/887/003 &lt; 1 sprayer &gt;
EU/1/13/887/003 &lt; 1 sumutin &gt;
EU/1/13/887/004 &lt; 10 sprayers &gt;
EU/1/13/887/004 &lt; 10 sumutinta &gt;
Eucreas is not recommended for use in children and adolescents ( &lt; 18 years).
Eucreaksen käyttöä ( &lt; 18-vuotiaille) lapsille ja nuorille ei suositella.
Eucreas should not be used in patients with creatinine clearance &lt; 60 ml/min (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Eucreasta ei tulisi käyttää potilaille, joiden kreatiniinipuhdistuma on &lt; 60 ml/min (ks. kohdat 4.3, 4.4 ja 5.2).
Eucreas should not be used in patients with hepatic impairment, including those with pre-treatment alanine aminotransferase (ALT) or aspartate aminotransferase (AST) &gt; 3 times the upper limit of normal (ULN) (see sections 4.3, 4.4 and 4.8).
Eucreasta ei tulisi käyttää maksan vajaatoimintaa sairastaville potilaille mukaan lukien ne potilaat, joiden alaniiniaminotransferaasi- (ALAT) tai aspartaattiaminotransferaasiarvo (ASAT) on ennen hoidon aloittamista 3 kertaa yli viitearvojen ylärajan (ULN, upper limit of normal) (ks. kohdat 4.3, 4.4 ja 4.8).
Evaluable subjects are defined as those who have reached the specified time point at the time of the interim analysis. pTVR: post-transplant virologic response (HCV RNA &lt; LLOQ at 12 weeks post-procedure).
Arvioitavissa olleiksi potilaiksi määriteltiin ne, jotka olivat saavuttaneet tietyn ajankohdan välianalyysin suorittamisajankohtana. pTVR: siirtoleikkauksen jälkeinen virologinen vaste (HCV-RNA oli &lt; LLOQ 12 viikkoa leikkauksen jälkeen).
Evaluations in juvenile rats (comparable to a &lt; 2 year old pediatric population) have not been performed.
Arvioita ei ole tehty nuorille rotille (verrattavissa alle 2-vuotiaisiin lapsipotilaisiin).
Events (grade 2-4) reported by study investigators as attributable to study medication and occurring in &gt; 1% of patients, are included as well as grade 3-4 treatment emergent laboratory abnormalities.
Mukaan on otettu luokkiin 2-4 kuuluneet haittatapahtumat, jotka tutkija raportoi lääkkeestä aiheutuneiksi sekä luokkiin 3-4 kuuluneet hoidosta aiheutuneet laboratorioarvojen poikkeamat.
evere renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) or dependency on renal dialysis
vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) tai jotka ovat dialyysihoidosta riippuvaisia;
Everolimus whole blood trough concentrations should be assessed at least 1 week after commencing treatment for patients &lt; 3 years of age and approximately 2 weeks after commencing treatment for patients ≥3 years of age.
Everolimuusin minimipitoisuudet kokoveressä pitää määrittää ainakin yhden viikon kuluttua hoidon aloittamisesta alle 3-vuotiailta potilailta ja noin 2 viikon kuluttua hoidon aloittamisesta ≥3-vuotiailta potilailta.
every 2 weeks (0.47, 0.83)
0,58 &lt; 0,00001
Eviplera is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 50 mL/min).
Eviplera-valmistetta ei suositella potilaille, joilla on kohtalaisesti tai vaikeasti heikentynyt munuaisten toiminta (kreatiniinin poistuma &lt; 50 ml/min).
Except for the active moiety isavuconazole, no individual metabolite was observed with an AUC &gt; 10% of total radio-labelled material.
Aktiivisen muodon isavukonatsolia lukuun ottamatta yksittäisiä metaboliitteja ei havaittu AUC-arvolla &gt; 10 % radioaktiivisesti leimatusta kokonaismateriaalista.
Excessive administration rate ( &gt; 10 ml/kg/h) may result in circulatory overload.
Liian suuri antonopeus ( &gt; 10 ml/kg/h) saattaa johtaa verenkiertoelimistön ylikuormittumiseen.
Exclusion criteria included visceral (liver, lung, or brain) metastases, malignant pleural effusions or malignant ascites, pathologic long bone fractures, imminent pathologic long-bone fractures (cortical erosion on radiography &gt; 50%), spinal cord compression, moderate to severe prostate cancer-related pain and use of narcotics for cancer- related pain, and treatment with chemotherapy at least 3 months prior to randomisation.
Poissulkukriteerejä olivat viskeraaliset (maksan, keuhkojen tai aivojen) metastaasit, pahanlaatuiset pleuraeffuusiot tai pahanlaatuinen askites, patologiset pitkien luiden murtumat, patologiset tulevat pitkien luiden murtumat (kortikaalinen eroosio röntgentutkimuksessa &gt; 50 %), selkäytimen kompressio, keskivaikea tai vaikea eturauhassyöpäkipu ja narkoottisten syöpäkipulääkkeiden käyttö sekä kemoterapiahoito kolmen satunnaistamista edeltävän kuukauden aikana.
Exenatide is not recommended for use in patients with end-stage renal disease or severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min).
Eksenatidia ei suositella potilaille, joilla on loppuvaiheen munuaissairaus tai vaikea munuaisten vajaatoiminta (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min).
EXP { month/year}
EXP &gt; {KK/VVVV} &gt;
EXP {MM/YYYY}
&lt; Käyt. viim. &gt; &lt; EXP &gt; {KK/VVVV}
EXP {month/year}
&lt; EXP &gt; {kk/vuosi}
EXP {month/year}
&lt; Käyt.viim. &lt; EXP &gt; {kk/vuosi} &gt;
EXP {month/year}
&lt; Käyt.viim. &gt; &lt; EXP &gt; {KK/VVVV}
EXP {month/year}
EXP {KK &amp; VVVV}
EXP {month/year}
EXP {KK/VVVV} &gt;
EXP {month/year}
Käyt. viim. &lt; EXP &gt; {KK/VVVV}
EXP {month/year} &gt;
EXP (kuukausi/vuosi)
EXP {month/year} &gt;
EXP {KK/VVVV}
EXP {month/year} &gt;
EXP. (kuukausi/vuosi)
EXP {month/year} &gt;
Käyt. viim. {KK/VVVV} &gt;
EXP. {month/year}
EXP {KK/VVVV} &gt;
EXP: MM/YYYY
Käyt. viim. {KK/VVVV} &gt;
EXP: {MM/YYYY}
&lt; Käyt. viim. &gt; &lt; EXP &gt; {KK/VVVV}
EXP: {MM/YYYY}
Käyt. viim. &lt; EXP &gt; {KK/VVVV}
EXP:MM/YYYY
Käyt.viim. {KK/VVVV} &gt;
Experience in patients with compensated liver disease: In two placebo-controlled studies (total n=522) in HBeAg positive or in HBeAg negative chronic hepatitis B patients with compensated liver disease, significantly more patients (p &lt; 0.001) in the 10 mg adefovir dipivoxil groups (53 and 64 %, respectively) had histological improvement from baseline at week 48 than in the placebo groups (25 and 33 %).
Kokemukset potilailla, joilla on maksasairaus ilman vajaatoimintaa: Kahdessa lumelääkevertailututkimuksessa (yhteensä 522 potilasta) HBeAg-positiivisilla tai HBeAg- negatiivisilla potilailla, joilla oli krooninen hepatiitti B -infektio ja maksasairaus ilman vajaatoimintaa, merkittävästi useammalla potilaalla (p &lt; 0,001) 10 mg adefoviiridipivoksiiliannosryhmissä (vastaavasti 53 ja 64 %) todettiin histologinen paraneminen lähtötasosta viikolla 48 lumelääkeryhmiin verrattuna (vastaavasti 25 ja 33 %).
Experience in patients with severe renal impairment ( &lt; 30 ml/min/1.73m2) or on dialysis is very limited and therefore Eperzan is not recommended in this population (see sections 4.4, 4.8, 5.1, 5.2).
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa ( &lt; 30 ml/min/1.73m2) sairastavista potilaista ja dialyysipotilaista on hyvin vähän kokemuksia, joten Eperzania ei suositella näille potilaille (ks. kohdat 4.4, 4.8, 5.1 ja 5.2).
Experience with NexoBrid in elderly patients ( &gt; 65 years) is limited.
Kokemuksia NexoBrid-valmisteen käytöstä iäkkäille (yli 65-vuotiaille) potilaille on vain vähän.
Exploratory analyses of PFS and OS in the ITT population have also shown consistent results in favour of CABOMETYX compared to everolimus across different subgroups according to age ( &lt; 65 vs. ≥65, sex, MSKCC risk group (favourable, intermediate, poor), ECOG status (0 vs.
Myös hoitoaikeen mukaisen potilasryhmän eksploratiivisten PFS- ja OS-analyysien tulokset ovat yhdenmukaisesti paremmat CABOMETYX-lääkevalmisteella kuin everolimuusilla erilaisissa alaryhmissä, jotka perustuvat ikään ( &lt; 65 vs. ≥ 65), sukupuoleen, MSKCC-riskiryhmään (hyvä, kohtalainen, huono), ECOG-luokitukseen (0 vs.
Exploratory analyses of the benefit of maintenance treatment showed a less pronounced effect in elderly patients ( &gt; 70 years of age), however sample sizes were small.
Ylläpitohoidon hyötyä selvittävissä eksploratiivisissä analyyseissä havaittiin, että iäkkäillä potilailla ( &gt; 70-vuotiaat) hyöty ei ollut yhtä selkeä, otanta oli kuitenkin pieni.
Exposure does not exceed that for treatment of infants &lt; 1 year (3 mg/kg twice daily) and is anticipated to result in a comparable safety profile (see Section 4.8).
Altistuminen ei ole suurempi kuin &lt; 1 vuoden ikäisten lasten hoidossa (3 mg/kg kaksi kertaa vuorokaudessa), ja turvallisuusprofiili on oletettavasti verrannollinen (ks. kohta 4.8).
Exposure to ticagrelor and the active metabolite were approximately 20% lower in patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 ml/min) compared to subjects with normal renal function (see section 4.2).
Vaikeaa munuaisten vajaatoimintaa sairastavilla potilailla (kreatiniinipuhdistuma &lt; 30 ml/min) tikagrelorin ja sen aktiivisen metaboliitin altistukset olivat noin 20 % alhaisempia kuin potilailla, joiden munuaistoiminta oli normaali (ks. kohta 4.2).
Exposure was significantly lower (44%) in patients with severe hepatic impairment (Child Pugh score &gt; 9).
Altistuminen oli merkittävästi vähäisempää (44 %), kun potilaalla oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child Pugh -pisteet olivat &gt; 9).
Exposure was significantly lower (44%) in subjects with severe hepatic impairment (Child Pugh score &gt; 9).
Altistuminen oli merkittävästi vähäisempää (44 %), kun tutkimushenkilöllä oli vaikea maksan vajaatoiminta (Child Pugh -pisteet olivat &gt; 9).
Exposures of elvitegravir, cobicistat, emtricitabine, tenofovir, and tenofovir alafenamide achieved in 24 paediatric patients aged 12 to &lt; 18 years who received Genvoya in study GS-US-292-0106 were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults following administration of Genvoya (Table 5).
24 pediatrisella potilaalla, jotka olivat iältään 12  &lt; 18-vuotiaita ja jotka saivat Genvoya-valmistetta tutkimuksessa GS-US-292-0106, saavutetut elvitegraviiri-, kobisistaatti-, emtrisitabiini-, tenofoviiri- ja tenofoviirialafenamidialtistukset olivat samanlaisia kuin Genvoya-valmisteen annon jälkeen saavutetut altistukset aikuisilla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa (taulukko 5).
Exposures of emtricitabine and tenofovir alafenamide (given with elvitegravir and cobicistat) achieved in 24 paediatric patients aged 12 to &lt; 18 years who received emtricitabine and tenofovir alafenamide given with elvitegravir and cobicistat in study GS-US-292-0106 were similar to exposures achieved in treatment-naïve adults (Table 7).
24 pediatrisella potilaalla, jotka olivat iältään 12  &lt; 18-vuotiaita ja jotka saivat emtrisitabiinia ja tenofoviirialafenamidia elvitegraviirin ja kobisistaatin kanssa tutkimuksessa GS-US-292-0106, saavutetut emtrisitabiini- ja tenofoviirialafenamidialtistukset (kun ne annettiin elvitegraviirin ja kobisistaatin kanssa) olivat samanlaisia kuin saavutetut altistukset aikuisilla, jotka eivät olleet aiemmin saaneet hoitoa (taulukko 7).