natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Biodiversity affects wellbeing also through providing recreational opportunities and appealing landscapes, a relationship that is increasingly recognised in urban design and spatial planning.
Luonnon monimuotoisuus vaikuttaa hyvinvointiin myös tarjoamalla virkistysmahdollisuuksia ja miellyttävän maiseman. Tämä on yhä lisääntyvässä määrin tunnustettu kaupunkisuunnittelussa ja maankäytön suunnittelussa.
Less obvious perhaps, but equally important, is the relationship between the distribution patterns of species and habitats and vector-borne
Ehkä vähemmän ilmeinen mutta yhtä tärkeä on lajien ja luontotyyppien levinneisyyden ja eliöiden levittämien tautien suhde.
© Dag Myrestrand, Statoil
Luonnonvarat ja jätteet
The overall environmental impact of Europe's resource use continues to grow
Euroopan luonnonvarojen käytön kokonaisympäristövaikutukset jatkavat kasvuaan
Europe relies heavily on natural resources (A) to fuel its economic development.
Eurooppa nojautuu vahvasti luonnonvaroihin (A) ruokkiakseen taloudellista kehitystään.
Past and current production and consumption patterns have underpinned substantial growth in wealth across Europe.
Entiset ja nykyiset tuotanto- ja kulutustavat ovat pohjustaneet vaurauden merkittävää kasvua kaikkialla Euroopassa.
However, concerns about the sustainability of these patterns are mounting, particularly regarding the implications related to resource use and over-use.
Huoli näiden tapojen kestävyydestä on kuitenkin kasvamassa etenkin kun ajatellaan resurssien käytön ja liikakäytön vaikutuksia.
The assessment of natural resources and waste in this chapter complements the assessment of biotic natural resources in the previous chapter by focusing on material, and often non-renewable, resources as well as water resources.
Luonnonvarojen ja jätteiden arviointi tässä luvussa täydentää edellisen luvun bioottisten luonnonvarojen arviointia keskittymällä materiaalivaroihin, jotka usein ovat uusiutumattomia resursseja, sekä vesivaroihin.
A life-cycle perspective on natural resources addresses several environmental concerns related to production and consumption, and ties together the use of resources and the generation of waste.
Elinkaarinäkökulma luonnonvaroihin tuo esille useita tuotantoon ja kulutukseen liittyviä ympäristöllisiä huolenaiheita, ja sitoo yhteen resurssien käytön ja jätteiden synnyn.
While both resource use and waste generation have distinct environmental impacts, the two issues share many of the same driving forces — largely related to how and where we produce and consume goods, and how we use natural capital to sustain economic development and consumption patterns.
Vaikka sekä luonnonvarojen käytöllä että jätteen synnyllä on erilaiset ympäristövaikutukset, näillä kahdella asialla on monta yhteistä taustavoimaa, jotka pitkälti liittyvät siihen, miten ja missä me tuotamme ja kulutamme hyödykkeitä ja miten käytämme luontopääomaa ylläpitämään taloudellista kehitystä ja kulutustapoja.
In Europe, resource use and waste generation continue to rise.
Resurssien käyttö ja jätteen syntyminen jatkavat kasvuaan Euroopassa.
However, there are considerable national differences in per person resource use and waste generation, driven mainly by varying social and economic conditions as well as different levels of environmental awareness.
Henkilöä kohti lasketuissa luonnonvarojen käytössä ja jätteen synnyssä on kuitenkin huomattavia kansallisia eroja, jotka johtuvat pääasiassa erilaisista yhteiskunnallisista ja taloudellisista olosuhteista sekä eroista ympäristötietoisuudessa.
While resource extraction within Europe has been stable over the past decade, dependence on imports is increasing (1).
Vaikka luonnonvarojen käyttöönotto on Euroopassa ollut vakaata viime vuosikymmenen aikana, lisääntyy riippuvuus tuonnista (1).
Environmental problems associated with the extraction and processing of many materials and natural resources are shifting from Europe to the respective exporting countries.
Useiden materiaalien ja luonnonvarojen hyödyntämiseen ja prosessointiin liittyy ympäristöongelmia, jotka ovat siirtymässä Euroopasta niiden tuojamaihin.
Consequently, the impacts of consumption and resource use from Europe on the global environment are increasing.
Näin ollen Euroopan aiheuttamat kulutuksen ja resurssien käytön vaikutukset globaaliin ympäristöön kasvavat.
As resource use in Europe exceeds local availability, Europe's dependence on and competition for resources from elsewhere in the world raises questions about security in
Koska luonnonvarojen käyttö Euroopassa ylittää paikallisen saatavuuden, Euroopan riippuvuus ja kilpailu muualta maailmasta hankittavista resursseista herättää kysymyksiä resurssien tarjonnan varmuudesta Euroopan kannalta pitkällä aikavälillä ja tuo mukanaan mahdollisuuden konflikteihin tulevaisuudessa (2).
Life-cycle chain: extraction — production — consumption — waste s s s
EU yhdistää jäte- ja luonnonvarojen käytön politiikat jätteiden syntymisen
Material
Materiaalit
Extraction s re l m a e a t h
Resurssien otto ä k k a
Waste
Tuotanto
Production cy
Päästöt l n
Emission
Lähde:
Source: EEA, ETC Sustainable Consumption and Production.
EEA, Kestävän kulutuksen ja tuotannon teemakeskus (ETC on Sustainable Consumption and Production).
the supply of resources for Europe in the long term, and carries a potential for future conflicts (2
Jätehuolto jatkaa siirtymistä hävittämisestä kierrätykseen ja ehkäisyyn
Europe's ambition is to decouple economic growth from environmental degradation
Euroopan tavoitteena on purkaa taloudellisen kasvun ja ympäristön huononemisen välinen kytkentä
Waste management has been a focus of EU environmental policies since the 1970s.
Jätehuolto on ollut EU:n ympäristöpolitiikan kohteena vuodesta 1970.
Such policies, which increasingly require the reduction, reuse and recycling of waste, are contributing to closing the loop of material use throughout the economy by providing waste-derived materials as inputs for production.
Tällainen politiikka, joka kasvavasti vaatii jätteiden vähentämistä, uudelleenkäyttöä ja kierrätystä, on osaltaan sulkemassa materiaalien käytön ympyrää koko talouden mitassa tarjoamalla jätteistä saatavia materiaaleja tuotannon käyttöön.
More recently, life-cycle thinking has been introduced as a guiding principle of resource management.
Viime aikoina elinkaariajattelu on otettu käyttöön perusperiaatteena resurssien hallinnassa.
Environmental impacts are considered across the whole life cycle of products and services to avoid or minimise shifting the environmental burden between
Ympäristövaikutuksia tarkastellaan tuotteiden ja palvelujen koko elinkaaren ajalta, jotta vältettäisiin tai minimoitaisiin ympäristölle aiheutuvan kuormituksen siirtäminen elinkaaren yhdestä vaiheesta toiseen ja yhdestä maasta toiseen.
Trends in the use of material resources in EU-15 and EU-12 and municipal waste generation in EUcompared with GDP and population
Materiaaliresurssien käytön trendit EU-15 -maissa ja EU-12 -maissa sekä yhdyskuntajätteen määrä EU-27 -maissa verrattuna bkt:hen ja väestöön kuitenkin ollut hitaampaa kuin bkt:n kasvu, mikä merkitsee suhteellista irtikytkentää tämän jätevirran osalta.
Population DMC/capita
Väestö DMC/henkilö
GDPMaterial productivity
BKTMateriaalituottavuus
Municipal waste generation GDPPopulation
20002005Yhdyskuntajätteen synty
Domestic material consumption (DMC) is an aggregate of materials (excluding water and air) which are actualy consumed by a national economy: used domestic extraction and physical imports (mass weight of imported goods) minus exports (mass weight of exported goods).
Väestö liikevaihto on 24 miljardia euroa ja se työllistää noin puoli miljoonaa ihmistä. Näin ollen EU:lla on noin 30 % osuus maailman ekoteollisuudesta ja 50 %
Source: The Conference Board (
16 osuus jätteen ja kierrätyksen toimialoilla (
; Eurostat (domestic material consumption indicator )
a), Eurostat (kotimaisen materiaalien kulutuksen
; EEA (municipal waste generation, CSI 16
The Conference Board ( indikaattori), EEA (yhdyskuntajätteen synty, CSI 16).
Percentage of municipal waste landfilled in EEA countries, 2003 and 2008; and development of municipal waste management in EU-27, 1995 to 2008
Kaatopaikalle sijoitetun yhdyskuntajätteen prosenttiosuus EEA-maissa 2003 ja 2008 jolloin jätteestä tulee yhä arvokkaampi resurssi.
Municipal waste landfilled in EEA countries
Kaatopaikalle sijoitetun yhdyskuntajätteen EEA-maissa
France EU -2 Es to ni
Tanska
United Kingdo
Yhdistynyt kuningaskunt
Development of municipal waste management in EU-27
Yhdyskuntajätehuollon kehitys EU-27 -maissa
Landfilled Composted
Poltettu Muut
Waste policies can primarily reduce three types of environmental pressures: emissions from waste treatment installations such as methane from landfills; impacts from primary raw materials extraction; and air pollution and greenhouse gas emissions from energy use in production processes.
Vaikka kierrätysprosesseilla itsellään on myös ympäristövaikutuksia, kierrätyksellä ja hyödyntämisellä vältetyt vaikutukset ovat useimmiten
Although recycling processes themselves also have environmental impacts, in most cases the overall impacts avoided by recycling and recovery are greater than those incurred in the recycling processes (17).
suuremmat kuin kierrätysprosesseista aiheutuneet vaikutukset (
Waste prevention can help reduce environmental impacts during all stages of the life-cycle of resources.
Jätteiden syntymisen ehkäiseminen voi vähentää ympäristövaikutuksia kaikissa resurssien elinkaaren vaiheissa.
Although prevention has the highest potential to reduce environmental pressures, policies to reduce waste generation have been sparse and often not very effective.
Vaikka ennaltaehkäisyllä on suurin potentiaali vähentää ympäristöpaineita, ovat toimet jätteen syntymisen vähentämiseksi olleet harvalukuisia ja usein tehottomia.
For example, there has been an emphasis on diverting biowaste,
Esimerkiksi painopisteenä on ollut suunnata ruokajäte ja muu biojäte
18) from landfills.
18) kaatopaikoilta.
Waste recycling (and waste prevention) is closely linked to material use.
Puuttumalla ruoan koko tuotanto- ja pois (
Ireland Finland Denmark Austria Portugal Sweden Spain Belgium and Luxembourg
Yhdistynyt kuningaskunta kulutusketjuun voitaisiin kuitenkin saada aikaan enemmän jätteiden synnyn ehkäisemiseksi, ja samalla voitaisiin edistää luonnonvarojen kestävää käyttöä, maaperän suojelua ja ilmastonmuutoksen hillintää.
Czech Republic Bulgaria
Tšekki Bulgaria
Poland Lithuania Slovakia
Puola Liettua Slovakia
Hungary Malta
Unkari Malta
EU-27 average
EU-27 keskiarvo
Australia (*)New Zealand (*)Canada (*)
Australia (*)Uusi-Seelanti (*)Kanada (*)Yhdysvallat (*)
(*) 2005 data
(*) 2005 tiedot
Domestic material consumption (DMC) is an aggregate of materials (excluding water and air) which are actualy consumed by a national economy.
Kotimaista materiaalien kulutusta(DMC) kattaa materiaalit (lukuun ottamatta vettä ja ilmaa), jotka tosiasiallisesti on kulutettu kansantaloudessa.
It includes used domestic extraction and physical imports (mass weight of imported goods) minus exports (mass weight of exported goods).
Se sisältää kotimaisen materiaalien oton ja fyysisen tuonnin (tuontitavaroiden massa) vähennettynä viennillä (vientitavaroiden paino).
S y n the he si s iss the EU-12.
Yhteenveto
This continues to have considerable environmental and economic consequences.
Luonnonvarat ja ja jätteet jätteet
Of 8.2 billion tonnes of materials used in the EU-27 in 2007, minerals and including metals accounted for more than half, and fossil fuels and biomass for about a quarter each.
Useat hankkeet pyrkivät mittaamaan paremmin resurssien käytön vaikutukset ja edistymisen irtikytkennässä, josta esimerkkinä on talouskasvun kytkeminen irti resurssien käytöstä tai talouskasvun irtikytkentä luonnonvarojen käytöstä ja ympäristön huononemisesta).
The resource use category which increased most between 1992 and 2005 was that of minerals for construction and industrial use.
Eniten jaksolla 1992–2005 kasvanut luonnonvarojen käytön luokka oli mineraalien käyttö rakentamisessa ja teollisuudessa.
Differences between individual countries are significant: the use of resources per person varies by a factor of almost ten between the highest and the lowest numbers.
Maiden väliset erot ovat merkittäviä. Resurssien käytön suurimmat arvot voivat olla lähes kymmenkertaisia pienimpiin verrattuina.
Factors that determine resource use per person include climate, population density, infrastructure, availability of resources, level of economic development, and the structure of the economy.
Luonnonvarojen käyttöä henkilöä kohti määrittävät muun muassa ilmasto, asukastiheys, infrastruktuuri, resurssien saatavuus, taloudellisen kehityksen taso ja talouden rakenne.
Although the level of extraction of resources within Europe has remained stable, and in some cases has even decreased — some unmanaged burdens from past extraction persist related to mining closures.
Vaikka luonnonvarojen louhinnan taso Euroopassa on pysynyt vakaana ja joissakin tapauksissa jopa laskenut, joitakin kaivosten lopettamiseen liittyviä aiemman kaivostoiminnan aiheuttamia hallitsemattomia rasitteita on edelleen.
As Europe uses up reserves that are easy to access, it will have to rely more on less concentrated ores, less accessible resources and fossil fuels with lower energy content, which are expected to cause higher environmental impacts per unit of material or energy produced.
Kun Eurooppa kuluttaa helposti saatavilla olevat varannot, sen on lisääntyvästi turvauduttava huonompilaatuiseen malmiin, huonommin hyödynnettävissä oleviin varantoihin ja alhaisemman energiasisällön fossiilisiin polttoaineisiin, joiden odotetaan aiheuttavan suurempia ympäristövaikutuksia aineyksikköä tai tuotettua energiayksikköä kohti.
The high use of resources to fuel economic growth increases the problems of ensuring supplies and sustainable yields, and managing the environmental impacts in relation to ecosystems' absorption capacities.
Talouskasvun ylläpitämiseksi käytetty suuri resurssimäärä tekee hankalammaksi taata saatavuus ja kestävä tuotto ja hallita ympäristövaikutuksia suhteessa ekosysteemien vastaanottokykyyn.
A challenge for both policy and science is how best to measure environmental impacts that result from resource use; several current initiatives aim to better quantify the environmental impacts of resource use.
Haaste sekä politiikalle että tieteelle on se, miten parhaiten mitataan resurssien käytöstä johtuvat ympäristövaikutukset; useat nykyiset aloitteet tähtäävät luonnonvarojen käytön ympäristövaikutusten parempaan mittaamiseen.
Reducing resource use in Europe also reduces environmental impacts globally
Resurssien käytön vähentäminen Euroopassa vähentää ympäristövaikutuksia myös globaalisti
European economies are creating more and more wealth from the resources that we use.
Euroopan taloudet luovat yhä enemmän vaurautta käyttämistämme resursseista.
Resource efficiency in Europe has improved over the past two decades through the use of more eco-efficient technologies, the transition to service-based economies and an increased share of imports in EU economies.
Itse asiassa resurssien tuottavuuden kasvu viimeisten neljänkymmenen vuoden aikana on ollut huomattavasti hitaampaa kuin työn tuottavuuden ja joissakin tapauksissa energian tuottavuuden kasvu.
However, differences in resource efficiency across Europe are substantial, with a factor of almost ten between the most and least resource-efficient EU economies.
Erot resurssitehokkuudessa Euroopan eri puolilla ovat huomattavat, ja resurssitehokkuudessa parhaan ja huonoimman EU:n kansantalouden välinen kerroin on lähes kymmenen.
Factors that affect resource efficiency include the technological level of production and consumption; the share of services versus heavy industry; regulatory and tax systems; and the share of imports in total resource use.
Resurssitehokkuuteen vaikuttaviin tekijöihin kuuluvat tuotannon ja kulutuksen teknologinen taso, palvelujen osuus verrattuna raskaan teollisuuden osuuteen, sääntely- ja verotusjärjestelmät sekä tuonnin osuus resurssien kokonaiskäytöstä.
Growth in the productivity of labour, energy and materials, EU-15 and EU-12
Työn, energian ja materiaalien tuottavuuden kasvu EU-15- ja EU-12 -maissa
; Eurostat; Wuppertal Institute for Climate,
Vesivarat ja eri sektorien veden kysyntä on jakautunut Euroopassa epätasaisesti.
Environment and Energy (material data); International Energy Agency (energy data).
Vaikka vettä olisikin runsaasti kansallisella tasolla, siitä voi
Water exploitation index (WEI) — in late 1980s/early 190s (WEI-90) compared to latest years available (197 to 2005) (F)
Vedenkäyttöindeksi: 1980-luvun loppu/190-luvun alku (WEI-90) verrattuna viimeisimpiin käytettävissä oleviin vuosiin (197–2005) (F) olla puutetta yksittäisillä vesistöalueilla eri aikoina tai vuodenaikoina.
Cyprus Belgium Spain Italy Malta Turkey Germany Poland France Portugal Estonia Greece England and Wales Czech Republic Netherlands
Kypros Belgia Espanja Italia Malta Turkki Saksa Puola Ranska Portugali Viro Kreikka Englanti ja Wales Tšekki Alankomaat
Republic of Macedonia
Veden käyttö on vakaata Etelä-Euroopassa ja vähenee Länsi-Euroopassa.
Hungary Switzerland Austria Denmark Luxembourg Slovenia Romania Finland Ireland Sweden Slovakia Latvia Iceland Norway
Unkari Sveitsi Itävalta Tanska Luxemburg Slovenia Romania Suomi Irlanti Ruotsi Slovakia Latvia Islanti Norja
WEI — latest year WEI–90
WEI – viimeisin vuosi WEI–90
WEI: annual total water abstraction as a percentage of available long-term freshwater resources.
WEI (Water Explotation Index) on vuotuinen vedenoton kokonaismäärä prosentteina pitkän aikavälin käytettävissä olevista makeavesivaroista.
The warning threshold, which distinguishes a non-stresed from a water scarce region, is around 20 %, with severe scarcity occurring where the WEI exceeds 40 %.
Varoituskynnys, joka erottaa haitattoman alueen niukkavetisestä alueesta on noin 20 % ja vakavasta niukkuudesta on kyse kun WEI on yli 40 %.
Source: EEA, ETC Water.
Lähde:
Not least, land use practices and development planning could have a major impact on water scarcity, through parallel, compatible considerations of the use of groundwater and surface water.
Kulutustottumukset ovat avainasemassa luonnonvarojen käytössä ja jätteen syntymisessä
Intensive exploitation of aquifers can give rise to over-exploitation, such as that related to excessive abstraction for irrigation.
Resurssien, veden ja energian käytön sekä jätteiden syntymisen taustalla ovat meidän kulutustottumuksemme ja tuotantotapamme.
Land-use practices can also cause significant hydro-morphological alterations with potential adverse ecological consequences.
Maankäytöllä ja maankäytön suunnittelulla voisi hyvinkin olla merkittävä vaikutus veden niukkuuteen kun harkittaisiin samansuuntaisesti ja yhteensopivasti pohjaveden ja pintaveden käyttöä.
For example, many important wetlands, forests and floodplains in Europe have been drained and dammed, regulations and channels have been constructed to support urbanisation, agriculture, energy demand and protection from floods.
Pohjavesiesiintymien intensiivinen hyödyntäminen voi aiheuttaa liikaottoa kuten kasteluun liittyvä liiallinen vedenotto.
The issues of water quantity and quality, irrigation water demand, water-use conflicts, environmental and socioeconomic aspects and risk management aspects can be better integrated in the institutional and political systems.
Tuloksena ovat tuottavuuden kasvu lyhyellä aikavälillä ja maankäytön muutosten vaikutukset, mitkä vaikeuttavat pohjaveden hyödyntämistä entisestään ja voivat synnyttää kestämättömän sosioekonomisen kehityksen kierteen, mihin kuuluvat köyhyysriski, sosiaalinen hätä sekä energian ja elintarvikkeiden varmuusriski (20).
In many cases, this is due to issues related to water management, particularly linked to water quantity and irrigation, modifications of the structure of river-banks and river-beds, the connectivity of rivers or unsustainable flood protection measures which have not been addressed by earlier, pollution-oriented policies.
Kulutukseen liittyvien toimintojen elinkaaren aikana syntyvistä kasvihuonekaasupäästöistä, happamoittavista yhdisteistä, alailmakehän otsonia muodostavien yhdisteiden päästöistä sekä materiaalien käytöstä valtaosa voidaan kytkeä keskeisiin kulutussektoreihin eli syömiseen ja juomiseen, kotitalouksiin ja infrastruktuuriin sekä liikkumiseen.
The overall challenge which the WFD can help tackle, if implemented fully, is to ensure the sustainable availability of good water quality, as well as managing inevitable trade-offs between competing uses, such as domestic use, industry, agriculture and the environment (see also Chapter 6).
Yhdeksässä tutkitussa maassa (F) nämä kolme kulutussektoria tuottivat 68 % kasvihuonekaasupäästöistä, 73 % happamoittavista päästöistä, 69 % alailmakehän otsonia muodostavien yhdisteiden päästöistä ja 64 % suorasta ja epäsuorasta materiaalien käytöstä, johon kuuluivat sekä kotimaisten että maahantuotujen resurssien käyttö vuonna 2005.
The use of resources, water, energy and the generation of waste are all driven by our patterns of consumption and production.
Maankäyttötavat voivat myös aiheuttaa merkittäviä hydro-morfologisia muutoksia, joilla voi olla haitallisia ekologisia seurauksia.
The majority of greenhouse gas emissions, acidifying substances, tropospheric ozone precursor emissions and material input caused by the life-cycles of activities related to consumption can be allocated to the main consumption areas of eating and drinking, housing and infrastructures, and mobility.
Esimerkiksi monet Euroopan tärkeät kosteikot, metsät ja tulvatasangot on ojitettu ja padottu, samoin on säännöstelty ja rakennettu kanavia tukemaan kaupungistumista, maataloutta, energian kysyntää ja tulvasuojelua.
Within nine countries analysed (F), these three consumption areas contributed 68 % of greenhouse gas emissions, 73 % of acidifying emissions, 69 % of tropospheric ozone precursor emissions and 64 % of direct and indirect material input, including use of domestic and imported resources in 2005.
Veden määrä ja laatu, kasteluveden kysyntä, veden käytön ristiriidat, ympäristö- ja sosioekonomiset näkökohdat ja riskienhallinnan näkökohdat pystytään sisällyttämään paremmin institutionaalisiin ja poliittisiin järjestelmiin.
Eating and drinking, mobility, and to a lesser extent housing, are also the areas of household consumption with the highest pressure intensities, which indicates the largest environmental pressures per Euro spent.
Syöminen ja juominen, liikkuminen ja vähäisemmässä määrin asuminen ovat kotitalouksien kulutuksessa myös niitä alueita, joilla ovat korkeimmat paineintensiteetit eli niiden tuottama ympäristöpaine on korkein kulutettua rahayksikköä kohti laskettuna.
Reductions in environmental pressures caused by household consumption could be achieved by reducing the pressure intensities within individual consumption categories — for example, through improvements in housing energy efficiency; by switching transport expenditure from private cars to public transport; or by shifting household expenditure from a pressure-intensive category (such as transport) to a low intensity one (such as communication).
Kotitalouksien kulutuksesta ympäristölle aiheutuneen paineen vähenemistä voitaisiin saada aikaan alentamalla kunkin yksittäisen kulutusluokan paineen voimakkuutta esimerkiksi parantamalla asuntojen energiatehokkuutta, siirtämällä liikkumisen kuluja henkilöautoista julkiseen liikenteeseen tai siirtämällä kotitalouksien menoja paineintensiivisestä luokasta (esimerkiksi liikenne) matalan intensiteetin luokkaan (kuten viestintä).
European policy has only recently begun to address the challenge of the growing use of resources and unsustainable consumption patterns.
Euroopan politiikka on vasta äskettäin alkanut tarttua resurssien kasvavan käytön ja kestämättömien kulutustottumusten haasteisiin.
European policies, such as the Integrated Product
Euroopan
) and Directive on Ecodesign (
) keskittyivät vähentämään