natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Frequent users had a seven times higher risk of non-fatal myocardial infarctions than nonusers (Qureshi et al., 2001).
Toistuvilla käyttäjillä oli seitsemän kertaa suurempi riski saada ei-fataali sydäninfarkti kuin ei-käyttäjillä (Qureshi et al., 2001).
However, it is not possible to generalise directly from this study to Europe.
Tätä tutkimusta ei voida kuitenkaan suoraan yleistää koskemaan Eurooppaa.
Currently, our understanding of the possible health impact of increasing cocaine use in Europe remains poorly developed and an important area for future public health inquiry.
Nykyinen tietämyksemme Euroopassa kasvavan kokaiininkäytön mahdollisista terveysvaikutuksista on heikolla tasolla, ja asian tutkiminen kansanterveydelliseltä kannalta onkin vastaisuudessa tärkeää.
For further reading on health problems related to cocaine use, see the 2007 selected issue on cocaine.
Jos haluat lukea lisää kokaiininkäyttöön liittyvistä terveysongelmista, katso vuoden 2007 erityiskysymys kokaiinista.
Users in treatment may be current or former heroin users, sometimes in substitution treatment.
Hoidossa olevien joukosta voidaan yleisesti erottaa kaksi kokaiininkäyttäjien ryhmää.
(98) See Tables TDI-10 and TDI-21 in the 2008 statistical bulletin.
Katso kaavio GPS-20 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
(99) See Table TDI-11 (part iii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-24 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
(100) See Tables TDI-17 (part ii) and (part vi) and TDI-111 (part vii) and (part viii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-10 ja TDI-21 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
(101) See the 2007 selected issue on cocaine and crack cocaine.
Katso taulukko TDI-11 (osa iii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa. )
(102) See Table TDI-115 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-17 (osa ii ja osa vi) ja TDI-111 (osa vii ja osa viii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Chapter 5: Cocaine and crack cocaine or re-initiation — a risk for HIV and other blood-borne infections and serious medical, social and criminal problems.
Luku 5: Kokaiini ja crack-kokaiini suunnattuja erityisohjelmia.
Cocaine treatment in treating cocaine dependence, nor do effective pharmacological treatment approaches exist.
Nämä ohjelmat on suunnattu ongelmallisille kokaiinin nenänsisäisille käyttäjille, sekakäyttäjille, joilla on kokaiiniongelmia, sekä kokaiinia käyttäville naisille ja seksityöläisille.
A recent Cochrane review on psychosocial cocaine and other psychostimulant interventions concluded that the only consistent, positive behavioural results (retention in treatment, reduction in drug consumption) were observed in psychosocial interventions that included contingency management as a component (103).
Italiassa toteutetaan vuonna 2008 laajamittainen kliininen tutkimus, jossa selvitetään kahden lääkkeen (aripipratsolin ja ropinirolin) tehokkuutta kokaiiniriippuvuuden hoidossa.
Following the increase of cocaine use and associated problems in several Member States, specialised drug treatment facilities face the difficult task of adapting their traditionally opioid-oriented services to the varied cocaine and crack-using populations.
jäsenet ovat tyypillisesti yhteiskuntaan sopeutuneita henkilöitä, joiden asuin- ja työolot ovat heidän oman ilmoituksensa mukaan vakaat. He yleensä ilmoittavat nuuskaavansa huumetta.
However, with the exception of Spain, in 2006, Member States assessed the availability and accessibility of cocaine-specific treatment programmes as low.
Toinen ryhmä on syrjäytyneempi asiakasryhmä, joka yleensä polttaa tai injektoi kokaiinia (katso EMCDDA, 2006) ja ilmoittaa käyttävänsä useammin joko crackkokaiinia tai kokaiinia ja heroiinia yhdessä.
Unlike opioid dependence, no effective pharmacological treatment options are currently available to help cocaine users maintain abstinence or reduce use (see the 2007 selected issue on cocaine).
Erityisesti crack-asiakkaat elävät yleensä suurkaupungeissa ja kuuluvat etnisiin vähemmistöryhmiin.
Experimental therapeutic drugs to reduce cocaine consumption and cravings have shown potential in clinical trials (e.g. baclofen, tiagabine, topiramate).
Heidän työttömyysasteensa on korkea, ja heidän elinolosuhteensa ovat huonot (101).
Modafinil, a central nervous system stimulant, has shown particularly promising results as a psychostimulant substitution drug with the advantage that, compared to other potential substitute drugs (e.g. d-amphetamine), its abuse liability is low (Myrick et al., 2004).
Ongelma on eurooppalaisittain pieni ja maantieteellisesti rajoittunut, sillä merkittävät crack-kokaiiniongelmat rajoittuvat suhteelliseen harvoihin kaupunkeihin.
Furthermore, buprenorphine, topiramate and tiagabine have shown promising results in reducing cocaine use in opioid users undergoing substitution treatment with concomitant cocaine use.
Vuonna 2006 ilmoitettiin noin 8 000 crack-kokaiiniasiakkaan (noin kaksi prosenttia kaikista huumeasiakkaista) hakeutuneen hoitoon 20:ssä Euroopan maassa, joskin useimmat ilmoitukset koskevat Yhdistynyttä kuningaskuntaa (102).
Of the Member States that report high prevalence levels of cocaine or crack cocaine, several have been particularly active in responding to this problem.
Tiedot kokaiinin ongelmakäyttäjille tarjottujen palvelujen laadusta Euroopassa ovat vähäisiä. Kansallisista kliinisistä julkaisuista tai ammattilaisten keskuudessa tehdyistä kyselyistä saadaan kuitenkin hyvä kuva nykyisistä käytännöistä.
In 2007, Spain introduced a specific national action plan on cocaine, while Ireland implemented and evaluated a number of specific programmes aimed at different groups of cocaine users.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa äskettäin julkaistun raportin (NICE, 2007) mukaan kokaiiniin liittyviin ongelmiin puututaan Ison-Britannian erikoistuneissa hoitokeskuksissa vain, kun ensisijainen huumeongelma johtuu opioideista.
These programmes target problematic intranasal cocaine users, polydrug users with cocaine problems, as well as women and sex workers using cocaine.
Myös äskettäin Italiassa kokaiininkäyttäjien hoitoon osallistuville asiantuntijoille tehdyssä kyselytutkimuksessa havaittiin ongelmia heidän myönteisen hoitotuloksen kannalta ratkaisevina tekijöinä pitämiensä seikkojen soveltamisessa,
By rewarding abstinence, contingency management (CM) aims to reduce the reinforcing effects of drugs.
Huumeista pidättymistä palkitsevalla palkitsemis- ja rajoittamismenettelyllä halutaan vähentää huumeiden vahvistusvaikutusta.
Typically, CM is introduced at the beginning of a course of treatment, with psychosocial support, and the incentives are contingent on the production of drugfree urine samples.
Yleensä palkitsemismenettelyt otetaan käyttöön hoitojakson alussa psykososiaalista tukea käyttäen, ja kannustimien saannin edellytyksenä on huumeettomien virtsanäytteiden antaminen.
For example, the incentive could be vouchers of small monetary value, which increase with each successive period of abstinence.
Kannustimena voi olla esimerkiksi rahalliselta arvoltaan pieni arvoseteli, jonka arvo kasvaa jokaisen onnistuneen pidättymisjakson jälkeen.
In this scenario, failure to stay drugfree results in the loss of the accumulated gains.
Tässä menetelmässä epäonnistuminen huumeettomana pysymisessä johtaa kerättyjen palkintojen menettämiseen.
This technique repeatedly reinforces the drugfree behaviour of the client and provides a regular goal to be achieved.
Kokaiinin ja heroiinin samanaikaiseen käyttöön liittyvien ongelmien hoitoon tullut eräissä maissa entistä merkittävämmäksi kysymykseksi.
The strongest evidence for the effectiveness of CM in maintaining abstinence from drugs comes from studies on cocaine and heroin treatment, though there is some evidence for the approach in cannabis and methamphetamine treatment.
Hoidossa olevat käyttäjät voivat olla nykyisiä tai entisiä heroiininkäyttäjiä, joskus myös korvaushoidossa.
Information on the nature of the services provided to problem cocaine users in Europe is scarce.
Joissain maissa he ovat suurin kokaiinin vuoksi hoidossa olevien asiakkaiden ryhmä.
Nonetheless, national clinical publications or surveys among professionals provide a good insight in to current practices.
Osa tutkimuksista viittaa siihen, että kokaiinin ja heroiinin yhtäaikaiseen käyttöön voi liittyä kaksi eri diagnoosia tai että ne lisäävät taustalla vaikuttavien psykologisten ongelmien, kuten kaksisuuntaisen mielialahäiriön, vakavuutta.
According to a recent UnitedKingdom report (NICE, 2007), cocaine-related problems in British specialised treatment centres appear to be only addressed when the primary drug problem is related to opioids.
Metadoniylläpitohoidon aikana tapahtuneen kokaiininkäytön on lisäksi todettu johtavan pysyvään heroiininkäyttöön tai käytön aloittamiseen uudelleen.
Also, a recent Italian survey among experts involved in the treatment of cocaine users indicated difficulties in applying some of the elements considered by them as crucial factors for achieving successful treatment outcomes, such as providing appropriate services (e.g. short-term residential care, structured psychosocial interventions), or clinically differentiating the different types of cocaine users.
Tämä on riski HIV:n ja muiden veren mukana leviävien infektioiden sekä vakavien lääketieteellisten, sosiaalisten ja kriminaalisten ongelmien kannalta.
These difficulties were reported to be due to organisational problems, lack of resources and lack of effective cocaine-specific treatment interventions.
Tekniikalla vahvistetaan toistuvasti asiakkaan huumeetonta käyttäytymistä ja tarjotaan säännöllinen ”välietappi”.
It is likely that professionals in other Member States face similar problems.
Vahvin osoitus palkitsemismenettelyn tehokkuudesta huumeista pidättyvyyden ylläpitäjänä on saatu kokaiini- ja heroiinihoitoja koskevista tutkimuksista, mutta lähestymistapa on saanut jonkin verran näyttöä myös kannabis- ja metamfetamiinihoidoista.
Adequate investment, appropriate treatment protocols and specialised training needs are, therefore, likely to be key issues for service development in this area.
Espanjaa lukuun ottamatta jäsenvaltiot arvioivat vuonna 2006, että erityisten kokaiininkäyttäjille tarkoitettujen hoitojen saatavuus ja niihin pääsy ovat heikolla tasolla.
Although most research on CM has been conducted outside Europe, feasibility studies of CM have recently reported positive results in Spain for cocaine users (Secades-Villa et al., 2008) and in addressing cocaine use among opioid substitution treatment clients in the Netherlands (DeFuentesMerillas and De Jong, 2008), where the average incentive at the end of the trial was goods to the value of EUR 150.
Vaikka valtaosa alan tutkimuksista on tehty Euroopan ulkopuolella, palkitsemismenettelyjen soveltuvuustutkimuksista on Espanjassa saatu kokaiininkäyttäjiltä hiljattain myönteisiä tuloksia (Secades-Villa et al., 2008) samoin kuin kokaiininkäyttäjiltä opioidien korvaushoidossa Alankomaissa (DeFuentes-Merillas ja De Jong, 2008), missä tutkimuksen päättyessä kannustimen keskimääräinen arvo oli 150 euron arvoinen tavarapalkinto.
An economic analysis by the National Institute for Clinical Excellence (NICE, 2007) in the UnitedKingdom suggested that CM is a cost-effective option in the context of cocaine treatment, especially when considering the wider economic costs of cocaine use.
Yhdistyneen kuningaskunnan National Institute for Clinical Excellence (NICE, 2007) analysoi taloudellisesti menetelmää ja havaitsi, että palkitsemismenettelyt ovat kustannustehokas ratkaisu kokaiinihoidossa erityisesti ottaen huomioon kokaiininkäytön aiheuttamat laajat taloudelliset kustannukset.
Recent literature reviews indicate that current psychosocial interventions do not show strong evidence of effectiveness
Niistä jäsenvaltioista, joissa kokaiinin tai crackkokaiinin levinneisyys on suurta, monet ovat vastanneet tähän ongelmaan erityisen tarmokkaasti.
See ‘Contingency management’.
Katso vuoden 2007 erityiskysymys kokaiinista.
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe be referred to residential rehabilitation programmes and therapeutic communities.
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa
These programmes not only aim to achieve abstinence, but offer respite and intensive care and support in order to help the users to change their chaotic and high-risk lifestyles.
Tällaisen lähestymistavan tehokkuus on epävarma, ja asia aiheuttaa eettisiä ongelmia, joita käsitellään perusteellisesti tulevassa EMCDDA:n julkaisussa.
Immunotherapy for cocaine dependence through a cocaine vaccine (TA-CD) is also under investigation.
Haittojen vähentäminen esimerkkeinä asianmukaiset palvelut (eli lyhytaikainen laitoshoito, järjestelmälliset psykososiaaliset toimenpiteet) tai erityyppisten kokaiininkäyttäjien kliininen erittely.
Once administered, the vaccine induces the production of antibodies that bind to cocaine molecules in the bloodstream and, thereby, allow naturally occurring enzymes to convert them in to inactive molecules.
Näiden vaikeuksien ilmoitettiin johtuvan organisatorisista ongelmista, resurssien puutteesta ja tehokkaiden, erityisesti kokaiinin hoitoon tarkoitettujen toimenpiteiden puuttumisesta.
The results of the initial clinical trials are encouraging, though further studies are required to test the viability of the vaccine as a pharmacotherapy for cocaine dependence.
Riittävät investoinnit, asianmukaiset hoitoprotokollat ja erikoiskoulutuksen tarve ovat näin ollen alan palvelutarjonnan kehittämisen kannalta keskeisiä kysymyksiä.
A qualitative study in six Spanish cities showed that the main substances used among sex workers were alcohol and cocaine.
Kokaiinin ongelmakäyttöön yhdistetään usein vakavat fyysiset ja henkiset terveysvaikutukset.
Drug use was reported as occasional and instrumental in helping to reduce psychological barriers or inhibition, and increase tolerance to long hours of sex work with different clients.
Esimerkiksi irlantilaisesta kaksivuotisesta seurantatutkimuksesta kokaiinin käytöstä paikallisissa yhteisöissä kävi ilmi, että kokaiiniriippuvaisten asiakkaiden, erityisesti ainetta injektoivien henkilöiden, yleinen terveydentila heikkeni.
Among the consequences of drug use in prostitutes were unprotected sex and a higher risk of violence by clients.
Monissa hankkeissa on niin ikään raportoitu sellaisten asiakkaiden lisääntyneen, joilla on paiseita ja haavoja huonojen injektointitapojen vuoksi.
Severe crack cocaine consumption patterns are also often observed in this group.
Muita kokaiininkäyttäjien keskuudessa raportoituja ongelmia ovat painon lasku, sukupuoliteitse tarttuvat infektiotaudit, sydänsairaudet, amputaatiot ja riskinotto.
The cocaine vaccine is primarily intended to be used in relapse prevention, but the term ‘vaccine’ also raises expectations about its potential use to prevent cocaine dependence when used as a prophylactic treatment (e.g. in drug-naive children or adolescents).
Tuoreiden kirjallisuustutkimusten mukaan nykyiset psykososiaaliset toimenpiteet eivät ole näytön perusteella kovin tehokkaita hoidettaessa kokaiiniriippuvuutta, eikä tehokkaita farmakologisia lähestymistapoja hoitoon myöskään ole.
The effectiveness of such an approach is uncertain and raises ethical concerns, which are discussed in depth in the forthcoming EMCDDA publication Addiction neurobiology: ethical and social implications.
Hiljattain julkaistussa Cochrane-arviossa kokaiiniin ja muihin psykostimulantteihin liittyvistä psykososiaalisista toimenpiteistä esitettiin päätelmä, jonka mukaan ainoat johdonmukaiset, positiiviset käyttäytymismuutokset (pidättyminen hoidon aikana, huumeen käytön vähentäminen) ilmenivät sellaisissa psykososiaalisissa toimenpiteissä, joihin sisältyy palkitsemis- ja rajoittamismenettelyjä (103).
Sex workers with cocaine and crack cocaine problems are targeted by outreach and harmreduction services.
Matalan kynnyksen huumekeskukset ovat tässä suhteessa erittäin tärkeitä, sillä ne tarjoavat perushoitoa sekä neuvontaa ja lääketieteellistä apua.
For example, in the Netherlands, municipal health services have implemented special health programmes targeting crack cocaine-using sex workers; in France, the association Espoir Goutte d’Or, which focuses on risk prevention and harmreduction for crack cocaine users and sex workers, organises voluntary counselling on a weekly basis and rapid testing for HIV and hepatitis.
Vakavista kokaiinin ja crackin aiheuttamista ongelmista kärsivät käyttäjät, esimerkkeinä samanaikaiset fyysiset ja mielenterveyden ongelmat tai sosiaaliset ongelmat, kuten asunto-ongelmat, voidaan lähettää laitoskuntoutukseen ja hoitoyhteisöihin. Näiden ohjelmien tarkoituksena on huumeista pidättymisen lisäksi tarjota hengähdysmahdollisuus sekä tehokasta hoitoa ja tukea, jotta käyttäjät pystyvät muuttamaan kaoottisen ja suuririskisen elämäntapansa.
Problem cocaine use is frequently associated with severe physical and mental health consequences.
Kokaiinin kulutusta ja saantipakkoa vähentävät kokeelliset terapeuttiset huumausaineet ovat osoittaneet mahdollista tehoa kliinisissä kokeissa (esimerkiksi baklofeeni, tiagabiini, topiramaatti).
For example, an Irish twoyear follow-up survey on cocaine in local communities revealed a deterioration of the general health of cocaine-dependent clients, especially among injectors.
Keskushermoston stimulantti modafiniili on antanut erityisen lupaavia tuloksia psykostimulanttien korvaushoidossa, ja sen etuna on muihin korvaaviin aineisiin (esimerkiksi d-amfetamiiniin) verrattuna pieni väärinkäyttöalttius (Myrick et al., 2004).
Several projects also reported arise in the number of clients experiencing abscesses and wounds due to poor injecting habits; other problems reported among clients using cocaine include weight loss, sexually transmitted infections, heart conditions, amputations and risk taking.
Lisäksi buprenorfiinista, topiramaatista ja tiagabiinista on saatu lupaavia tuloksia kokaiininkäytön vähentämisessä sellaisilla korvaushoidossa olevilla opioidienkäyttäjillä, jotka ovat käyttäneet samanaikaisesti myös kokaiinia.
Member States usually provide cocaine-injecting users with the same services and facilities as those provided to opioid users, such as recommendations for safe use, training for safe injecting and needle exchange programmes.
Huumeidenkäytön kerrottiin olevan satunnaista ja välineellistä, sen avulla vähennettiin psykologisia esteitä tai estoja ja lisättiin sietokykyä monituntiseen seksityöhön eri asiakkaiden kanssa.
Lowthreshold drug services play a significant role in this respect as they provide basic care, as well as counselling and medical help.
Prostituoitujen huumeidenkäytön seurauksiin kuuluivat suojaamaton seksi ja suuri asiakasväkivallan riski.
Users with severe cocaine and crackrelated problems, such as co-morbid physical and mental health problems or social problems, such as housing, can
Kokaiini- ja crack-kokaiiniongelmista kärsiviin seksityöntekijöihin on kohdistettu kentällä tehtävää
Recreational use of cocaine in combination with excessive alcohol consumption frequently occurs in nightlife settings and can be associated with serious acute physical problems.
Myös kokaiiniriippuvuuden hoitoa immunoterapeuttisesti kokaiinirokotteen (TA-CD) avulla tutkitaan.
As reported in Chapter 4, Member States are increasingly adopting an integrated approach towards reducing harm related to the use of alcohol and illicit drugs in recreational settings.
Henkilölle annettu rokote käynnistää vasta-aineiden tuotannon, ja vasta-aineet sitovat verenkierrossa olevat kokaiinimolekyylit.
The programmes offer advice and information to young people on the risks associated with alcohol and drug use in general, usually including material on the risks associated with acute and chronic cocaine consumption.
Näin luonnostaan esiintyvät entsyymit pystyvät muuntamaan ne inaktiivisiksi molekyyleiksi.
The members of the European Foundation of Drug Helplines are also very active in raising awareness and providing support to drug users by offering advice and information on the risks of drugs.
Näiden alkuvaiheen kliinisten kokeiden tulokset ovat rohkaisevia, mutta tarvitaan lisätutkimuksia, joilla testataan rokotteen soveltuvuutta kokaiiniriippuvuuden lääkehoidoksi.
Chapter 6 Opioid use and drug injection
Luku 6 Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö
Heroin supply and availability via south Asia (Bangladesh) (INCB, 2008a).
Kaakkois-Aasian heroiinia salakuljetetaan Eurooppaan myös Etelä-Aasian (Bangladesh) kautta (INCB, 2008a).
Within the European Union, the Netherlands and, to a lesser extent, Belgium play an important role as secondary distribution hubs (Europol, 2008).
Euroopan unionissa Alankomaat ja jossain määrin myös Belgia ovat merkittävässä asemassa toissijaisina jakelukeskuksina (Europol, 2008).
Two forms of imported heroin have historically been offered on the illicit drugs market in Europe: the commonly available brown heroin (its chemical base form), which comes mainly from Afghanistan; and white heroin (a salt form), which typically originates from south-east Asia, though this form is considerably less common (104).
Euroopan laittomilla huumemarkkinoilla on perinteisesti ollut tarjolla kahdenlaista tuotua heroiinia: yleisesti saatavilla olevaa ruskeaa heroiinia (emäksisessä muodossa), joka tulee lähinnä Afganistanista, ja huomattavasti harvinaisempaa valkoista heroiinia (suolan muodossa), joka on yleensä peräisin Kaakkois-Aasiasta (104).
In addition, some opioid drugs are produced within Europe, principally homemade poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in some east European countries (e.g. Latvia, Lithuania).
Lisäksi jonkin verran opioideja tuotetaan Euroopassa, mutta ne ovat pääasiassa kotitekoisia unikkotuotteita (kuten oopiumunikko, murskatuista unikon varsista tai mykeröistä tehty unikkotiiviste) Itä-Euroopan maista (Latvia, Liettua).
Worldwide reported seizures of opioids increased in 2006 to 384 tonnes for opium and to 104 tonnes for heroin and morphine.
Maailmanlaajuisesti ilmoitetut opioidien takavarikot lisääntyivät vuonna 2006 kaikkiaan 384 tonniin oopiumia ja 104 tonniin heroiinia ja morfiinia.
While Iran accounted for most of the opium (81%) seized worldwide, heroin and morphine were intercepted mainly in Pakistan (34%), followed by Iran (20%), Turkey (10%) and China (6%) (UNODC, 2008).
Vaikka Iranin osuus maailmassa takavarikoidusta oopiumista oli suurin (81 prosenttia), heroiinia ja morfiinia takavarikoitiin pääasiassa Pakistanissa (34 prosenttia), Iranissa (20 prosenttia), Turkissa (kymmenen prosenttia) ja Kiinassa (kuusi prosenttia) (UNODC, 2008).
Production and trafficking
Sen osuudeksi arvioidaan 8 200 tonnia.
In Europe, an estimated 48 200 seizures resulted in the interception of 19.4 tonnes of heroin in 2006.
Euroopassa arviolta 48 200 takavarikossa saatiin talteen 19,4 tonnia heroiinia vuonna 2006.
The UnitedKingdom continued to report the highest number of seizures, while Turkey again reported the greatest amount seized, with 10.3 tonnes recovered in 2006 (105).
Yhdistynytkuningaskunta ilmoitti edelleen suurimman takavarikkomäärän ja Turkki suurimman takavarikoidun määrän eli 10,3 tonnia vuonna 2006 (105).
The amount of heroin intercepted in an average seizure varied greatly between these two countries, with the size of the average seizure in Turkey being 100 times that reported for the United Kingdom, reflecting different positions in the supply chain (Figure 6).
Keskimääräisessä takavarikossa talteen saadun heroiinin määrä vaihteli suuresti näiden kahden maan välillä: Turkissa keskimäärin takavarikoitu määrä oli sata kertaa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittama määrä, mikä osoittaa maiden kuuluvan jakeluketjun eri lenkkeihin (kaavio 6).
Over the last 10 years, heroin seizures have been fluctuating downwards in Europe, with a relative peak in 2001 and a record low in 2003.
Viimeisten kymmenen vuoden aikana heroiinitakavarikot ovat vähentyneet vaihdellen Euroopassa. Suhteellinen huippu saavutettiin vuonna 2001 ja ennätysalhainen lukumäärä vuonna 2003.
The quantity of heroin intercepted in the European Union has shown an overall decline between 2001 and 2006.
Euroopan unionissa takavarikoidun heroiinin määrä on laskenut kaiken kaikkiaan vuosina 2001–2006.