natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The statistical data reported here relate to 2008 (or the last year available).
Tässä esitetyt tilastotiedot koskevat vuotta 2008 (tai viimeisintä vuotta, jolta tietoja on saatavissa).
Graphics and tables in this report may reflect a subset of EU countries; the selection may be made on the basis of those countries from which data are available for the period of interest, or to highlight certain trends.
Raportin graafiset esitykset ja taulukot saattavat kuvata vain joidenkin EU-maiden tilannetta; ne on valittu sillä perusteella, mistä maista tietoja on ollut saatavissa kyseiseltä ajanjaksolta.
The 2010 statistical bulletin presents the full set of source tables on which the statistical analysis in the annual report is based.
Vuoden 2010 tilastotiedote sisältää kaikki lähdetaulukot, joihin vuosiraportin tilastolliset analyysit perustuvat.
It also provides further detail on the methodology used and about 100 additional statistical graphs.
Siinä on myös lisätietoja käytetyistä menetelmistä ja noin sata muuta tilastollista kaaviota.
The national reports of the Reitox focal points give a¢detailed description and analysis of the drugs problem in¢each country.
Reitoxin kansallisten yhteyspisteiden laatimat kansalliset raportit tarjoavat tarkan kuvauksen ja analyysin kunkin maan huumeongelmasta.
Analysis of trends is based only on those countries providing sufficient data to describe changes over the period specified.
Suuntauksia on analysoitu ainoastaan niiden maiden osalta, jotka toimittavat riittävästi tietoja ilmoitettuna ajanjaksona tapahtuneiden muutosten kuvaamiseksi.
Figures for 2007 may substitute for missing 2008 values in trend analysis of drug market data; for the analysis of other trends, missing data may be interpolated.
Vuoden 2008 puuttuvat arvot on voitu korvata vuoden 2007 luvuilla huumemarkkinoiden suuntausanalyyseissä.
Country overviews provide a top-level, graphical summary of key aspects of the drug situation for each country.
Muita suuntauksia analysoitaessa puuttuvat tiedot on voitu interpoloida.
Background information and a number of caveats that should be borne in mind when reading the annual report are presented below.
Maakatsaukset puolestaan sisältävät erinomaisen graafisen yhteenvedon kunkin maan huumetilanteen keskeisistä näkökohdista.
limited in some countries and there may be questions of reliability and comparability.
Taustatietoa ja monia muita seikkoja, jotka on syytä pitää mielessä tätä vuosiraporttia luettaessa, on esitetty jäljempänä.
Drug supply and availability data
Huumeiden tarjontaa ja saatavuutta koskevat tiedot käyttäjän maksamaa hintaa.
Systematic and routine information to describe illicit drug markets and trafficking is still limited.
Hintasuuntaukset on mukautettu kunkin jäsenvaltion inflaatioon.
Production estimates of heroin, cocaine and cannabis are obtained from cultivation estimates based on fieldwork (sampling on the ground) and aerial or satellite surveys.
Puhtautta, väkevyyttä ja katukauppahintoja koskevat analyysit perustuvat ilmoitettuihin keskiarvoihin tai tyyppiarvoihin (moodeihin), tai jollei sellaisia ole, mediaaneihin.
These estimates have some important limitations, linked for instance with variations in yield figures or with the difficulty of monitoring crops such as cannabis, which may be grown indoors or are not restricted to certain geographical areas.
Hintoja ja puhtautta koskevien tietojen saatavuus saattaa olla joissain maissa rajallista, ja tietojen luotettavuus ja vertailukelpoisuus voi olla kyseenalaista.
The EMCDDA collects national data on drug seizures, purity and retail prices in Europe.
Järjestelmällinen ja rutiininomainen tieto laittomien huumausainemarkkinoiden ja huumeiden salakuljetuksen kuvaamiseksi on edelleen varsin rajallista.
Other data on drug supply come from the information systems and analyses of the United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC), complemented by additional information from Europol.
Arvioita heroiinin, kokaiinin ja kannabiksen tuotantomääristä hankitaan kenttätyöhön sekä ilmasta käsin tai satelliittien avulla tehtävään tutkimukseen perustuvista viljelyarvioista.
Information on drug precursors is obtained from the European Commission, which collects data on seizures of these substances in the EU, and the International Narcotics Control Board (INCB), which is involved in international initiatives to prevent the diversion of precursor chemicals used in the manufacture of illicit drugs.
Näissä arvioissa on kuitenkin muutamia merkittäviä rajoituksia, jotka koskevat esimerkiksi vaihteluita sadon tuottavuutta koskevissa luvuissa. Viljelyn valvonta on myös vaikeaa, koska esimerkiksi kannabista kasvatetaan myös sisätiloissa ja monien huumekasvien viljely ei ole rajoittunut tietylle maantieteelliselle alueelle.
The data and estimates presented in this report are the best approximations available, but must be interpreted with caution, as many parts of the world still lack sophisticated information systems related to drug supply.
EMCDDA kerää jäsenvaltioista tietoa huumausaineiden takavarikoista, puhtaudesta ja vähittäiskauppahinnoista Euroopassa.
Prevalence of drug use as measured by general population surveys
Muita tietoja huumausaineiden tarjonnasta saadaan UNODC:n tietojärjestelmistä ja analyyseista.
Drug seizures are often considered as an indirect indicator of the supply, trafficking routes and availability of drugs.
Huumausaineiden takavarikointia pidetään usein epäsuorana osoituksena huumeiden tarjonnasta, salakuljetusreiteistä ja saatavuudesta.
They are a more direct indicator of drug law enforcement activities (e.g. priorities, resources, strategies), while also reflecting both reporting practices and the vulnerability of traffickers.
Takavarikot ovat kuitenkin pikemminkin suoria osoituksia huumelainsäädännön toimeenpanosta (esimerkiksi painopisteistä, resursseista ja strategioista), vaikkakin ne myös ilmentävät sekä raportointikäytäntöjä että salakuljettajien haavoittuvuutta.
Data on purity or potency and retail prices of illicit drugs may also be analysed in order to understand retail drug markets.
Laittomien huumeiden puhtautta, väkevyyttä ja vähittäiskauppahintoja koskevia tietoja voidaan myös analysoida huumeiden vähittäiskaupan ymmärtämiseksi.
Retail prices of drugs reported to the EMCDDA reflect the price to the user.
EMCDDA:lle ilmoitetut huumausaineiden vähittäiskauppahinnat tarkoittavat
Surveys also provide useful contextual information on patterns of use, sociodemographic characteristics of users and perceptions of risks and availability.
Tässä kertomuksessa esitetyt tiedot ja arviot ovat parhaita saatavilla olevia, mutta niitä on silti tulkittava varauksellisesti, koska monissa osissa maailmaa ei
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe last year prevalence are similar, as illicit drug use before age¢15 is rare.
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa edelleenkään ole riittävän kehittyneitä tietojärjestelmiä huumeiden tarjonnan seuraamiseksi.
The EMCDDA, in close collaboration with national experts, has developed a set of core items for use in adult surveys (the ‘European Model Questionnaire’ — EMQ).
Tutkimukset on kohdennettu viime vuoteen ja viime kuukausien aikakehykseen (huumeiden käyttö 12 kuukautta tai 30 päivää ennen tutkimusta) (katso lisätietoja EMCDDA:n verkkosivulta).
This protocol has now been implemented in most EU Member States.
Koululaisten osalta aikakehyksiä ”ainakin kerran” ja ”viime vuoden aikana” pidetään samana asiana, koska laittomien huumeiden käyttö alle 15-vuotiaana on harvinaista.
However, there are still differences in the methodology used and year of data collection, and this means that small differences, in particular between countries, should be interpreted with caution.
Lisäksi tutkimuksista saa hyödyllistä taustatietoa huumeiden käyttötavoista, käyttäjien sosiodemografisista piirteistä sekä riskejä ja saatavuutta koskevista näkemyksistä.
The European school survey project on alcohol and other drugs (ESPAD) uses standardised methods and instruments to measure drug and alcohol use among representative samples of 15- to 16-year-old school students.
Euroopan koululaisten alkoholin ja muiden päihteiden käyttöä tarkastelevassa tutkimuksessa (ESPAD) käytetään vakioituja menetelmiä ja välineitä, joilla mitataan huumeiden ja alkoholin käyttöä 15–16-vuotiaista koululaisista koostuvassa edustavassa otoksessa.
Surveys have been conducted in 1995, 1999, 2003 and 2007.
Tutkimukset on tehty vuosina 1995, 1999, 2003 ja 2007.
In¢2007, data were collected in 35 countries, including 25¢EU Member States, Norway and Croatia.
Vuonna 2007 aineistoa kerättiin 35 maasta, mukaan luettuina 25 EU:n jäsenvaltiota, Norja ja Kiina.
Treatment demand
Hoidon kysyntä
Surveys are expensive to conduct and few European countries collect information each year, although many collect it at intervals of two to four years.
Tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa EMCDDA on kehittänyt aikuisten tutkimuksissa käytettävän ydinkysymysten sarjan (Euroopan mallikyselylomake, European Model Questionnaire EQM).
In this report, data is presented based on the most recent survey available in each country, which in most cases is between 2005 and 2008.
Tämä protokolla on nyt otettu käyttöön useimmissa EU:n jäsenvaltioissa.
Prevalence data for the United Kingdom refer to England and Wales, unless otherwise stated, although separate data for Scotland and Northern Ireland are also available.
Käytetyt menetelmät ja aineiston keruuvuosi kuitenkin vaihtelevat, joten pieniä eroja etenkin maiden välisessä tarkastelussa on tulkittava varoen.
In reports on treatment demand, ‘new clients’ refers to those who have entered treatment for the first time in their lives and ‘all clients’ refers to all those entering treatment.
Hoidon kysyntää käsittelevissä raporteissa ”uusi asiakas” tarkoittaa niitä henkilöitä, jotka ovat hakeutuneet huumehoitoon ensimmäistä kertaa elämässään. ”Kaikki asiakkaat” puolestaan tarkoittaa kaikkia hoitoon hakeutuvia.
Clients in continuous treatment at the start of the year in question are not included in the data.
Kyseisen vuoden alkaessa jatkuvassa hoidossa olleet asiakkaat eivät sisälly aineistoon.
Where the proportion of treatment demands for a primary drug is given, the denominator is the number of cases for which the primary drug is known.
Jos hoidon kysynnän osuus on ilmoitettu pääasiallisen huumeen osalta, nimittäjänä on niiden tapausten määrä, joiden osalta pääasiallinen huume on tiedossa.
Interventions
Hoitoa koskevat toimenpiteet
However, for some indicators, quantitative monitoring data are also available.
Joidenkin indikaattoreiden osalta saatavana on myös määrällistä seuranta-aineistoa.
Of the three standard time frames used for reporting survey data, lifetime prevalence (use of a drug at any point in one’s life) is the broadest.
Kolmesta tutkimusaineistossa käytetystä aikakehyksestä ”ainakin kerran” on yleisin (huumausaineen käyttö milloin tahansa yksilön elämän aikana).
This measure does not reflect the current drug use situation among adults, but can be helpful to understand patterns of use and incidence.
Tämä mittari ei kerro tämänhetkisestä huumeidenkäytöstä aikuisten keskuudessa, mutta se voi auttaa ymmärtämään huumausaineiden käyttötapoja ja käytön esiintyvyyttä.
For adults, the EMCDDA’s standard age ranges are 15–64 years (all adults) and 15–34 years (young adults).
Aikuisten osalta EMCDDA:n vakioikäryhmät ovat 15–64-vuotiaat (kaikki aikuiset) ja 15–34-vuotiaat (nuoret aikuiset).
Countries using different upper or lower age limits include: Denmark (16), Germany (18), Hungary (18), Malta (18), Sweden (16) and the United Kingdom (16–59).
Maat, joissa käytetään erilaisia ylä- tai alaikärajoja, ovat seuraavat: Malta (18), Ruotsi (16), Saksa (18),
Commentary Old realities, new threats and economic austerity: the current landscape for European drug policy
Yleiskatsaus Tutut tosiasiat, uudet uhat ja tiukka taloudenpito: Euroopan huumausainepolitiikan nykyinen tilanne
The need to avoid paying a high price for cost-cutting measures reduction, and there is a growing understanding of what is likely to constitute effective action.
Säästötoimenpiteistä maksettava hinta uhkaa muodostua liian korkeaksi tehokkuudesta painaa ideologiaa enemmän.
The challenge is to build the consensus necessary to codify this knowledge into a set of guidelines and frameworks that are sufficiently prescriptive to support service improvement, while still being sensitive to the different contexts found across the European Union.
Monilla alueilla investointeja suunnataan kuitenkin edelleen toimintamalleihin, joiden tehokkuudesta ei ole vankkaa näyttöä tai joiden arviointi on ollut puutteellista.
The public health field is long used to the discipline of having to justify the impact of its interventions.
Todistetusti tehokkaita toimintamalleja taas ei aina toteuteta.
The need to extend this approach to supply reduction activities has become an increasingly common theme in the EU policy debate.
Tämä on jatkuva ongelma ehkäisytyön ohella myös muilla saroilla.
Expenditure on supply reduction is often difficult to identify in national budgets, but studies suggest that it is considerable and generally exceeds expenditure on public health responses.
On olemassa monia kysynnän vähentämiseen tähtääviä toimintamalleja, ja ymmärrys siitä, millainen on tehokas toimenpide, kasvaa koko ajan.
As Europe enters a period of economic austerity, with rising levels of youth unemployment, there are fears that this may be accompanied by an increase in problematic forms of drug use.
Koko Euroopassa vallitsee tiukan taloudenpidon aika ja nuorisotyöttömyys lisääntyy. On aihetta pelätä, että tämän seurauksena myös ongelmalliset huumeidenkäyttötavat yleistyvät.
Depressed and marginalised communities have always been at elevated risk of experiencing drug problems and the collateral damage of crime and unsafe communities.
Lamasta ja syrjäytymisestä kärsivissä yhteisöissä huumeongelmien ja niihin liittyvän rikollisuuden kehittyminen on ollut aina tavallista suurempi riski.
Europe now faces the double jeopardy that at a time when the need for effective responses may be growing, austerity measures could lead to cuts in provision.
Eurooppaa uhkaa nyt se kaksinkertainen vaara, että samalla kun tehokkaiden toimenpiteiden tarve lisääntyy, valtioiden säästötoimet pakottavat niistä tinkimiseen.
Over the last decade, important, if uneven, gains have been made in addressing drug problems.
Viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana huumeongelman ratkaisemiseksi on otettu merkittäviä askeleita, mutta saavutukset jakaantuvat epätasaisesti.
Treatment numbers have grown dramatically and considerable progress has been made in addressing some of the most harmful health consequences of drug use, such as HIV infection.
Hoitomäärät ovat kasvaneet huomattavasti, ja myös monien muiden kaikkein haitallisimpien huumeidenkäytöstä johtuvien terveydellisten seuraamusten, kuten HIV-tartuntojen, vähentämisessä on edistytty huomattavasti.
Moreover, studies have demonstrated that interventions can be cost-effective, reducing expenditure on related health, social and crime problems.
Tutkimukset ovat lisäksi osoittaneet, että toimenpiteet voivat olla kustannustehokkaita ja että niiden avulla voidaan vähentää terveydellisiä, sosiaalisia ja rikollisuuteen liittyviä ongelmia.
The risk exists that today’s economic situation may provoke policy decisions that result in Europe accruing longterm costs that far outweigh any short-term savings.
Niiden vuoksi Euroopassa voi syntyä lopulta niin paljon pitkävaikutteisia menoja, että lyhytaikaisista säästöistä koituva hyöty jää sangen vaatimattomaksi.
In the spotlight: guidelines, frameworks and improving the evidence base for assessing supply reduction
Tarkastelun kohteena tarjonnan vähentämistä koskevat ohjeistukset, toimintakehykset ja tehokkuuden arviointiperusteiden parantaminen
Policy perspectives: challenges for the European drug policy model
Kansanterveysalalla on ollut kauan tapana, että erilaisten toimien vaikutukset on näytettävä toteen.
The Lisbon Treaty, which came into force on 1 December 2009, gives new emphasis to the European Union’s role in establishing guidelines, indicators and supporting the exchange of best practice in the drugs field.
Tarpeesta laajentaa tätä toimintamallia huumausaineiden tarjonnan vähentämiseen tähtääviin toimiin on tullut yhä tärkeämpi aihe EU:n poliittisessa keskustelussa.
In times of economic austerity, it is particularly important to ensure that expenditure is directed towards interventions of proven effectiveness.
Neuvostossa hiljattain käydyissä neuvotteluissa todettiin, että tarjonnan vähentämistoimien arviointia vaikeuttaa vakioitujen indikaattoreiden ja mittareiden puute.
The European approach to drugs can be characterised as one in which evidence takes priority over ideology.
Avainindikaattoreiden määrittäminen onkin yksi EU:n huumausaineita koskevan toimintasuunnitelman tavoite.
However, there are still many areas where investments are directed towards approaches that lack robust evidence for effectiveness or have been poorly evaluated, while approaches of proven value are not always implemented.
Vuonna 2009 Euroopan komissio ja EMCDDA käynnistivät yhteisen aloitteen tämän ongelman ratkomiseksi, ja tarjontaa koskevat avainindikaattorit ja mekanismi niiden toimeenpanemiseksi on tarkoitus saada määritettyä vuoden 2011 kuluessa.
This is an ongoing problem in the prevention field, but not limited to this area.
Poliittiset katsantokannat: Euroopan huumausainepolitiikan haasteet
Virtually all EU Member States have adopted a common approach based on a national drug strategy, usually supported by an action plan, which has concrete targets and is time based.
Joulukuun 1. päivänä 2009 voimaan tulleessa Lissabonin sopimuksessa Euroopan unionin rooli ohjeistusten ja indikaattoreiden laatimisessa sekä parhaita käytäntöjä koskevan tiedonvaihdon tukemisessa huumausaineasioiden alalla korostuu aiempaa enemmän.
This policy model is a rational one as it allows a regular audit of progress and the opportunity to redirect policy where it is found to be lacking.
Tiukan taloudenpidon aikana on erityisen tärkeää varmistaa, että määrärahat kohdistetaan toimenpiteisiin, joiden tehokkuus on osoitettu toteen.
It is also a demanding approach, as new drug strategies have to be developed, agreed and adopted, often while the old strategy is being evaluated.
Huumausaineita koskevalle eurooppalaiselle lähestymistavalle ominaista on se, että osoitus
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa yhteisymmärrys.
Drug treatment: more available than ever, but inequalities evident
tavoitteet ja aikarajat. Tällainen toimintamalli on järkevä, koska sen edistymistä voidaan arvioida säännöllisesti ja sitä voidaan myös muokata tarpeen vaatiessa.
States to develop policy evaluation tools to allow an ongoing review of drug policy developments.
Tämä johtuu pitkälti niiden kansallisten strategia-asiakirjojen, joiden voimassaolo päättyi vuosina 2008 ja 2009, arviointiin ja uusien strategioiden laatimiseen liittyvistä käytännön haasteista.
There are no simple solutions to the problem of evaluating drug policies, but it would be a shame if failings in processes and planning undermined an important achievement of the European response to drug problems.
Huumausainepolitiikkojen arvioinnin ongelmiin ei ole helppoja ratkaisuja, mutta olisi häpeä, jos prosessien ja suunnittelun puutteet tekisivät tyhjäksi ne tärkeät saavutukset, joihin huumausaineisiin liittyvien ongelmien torjumiseen tähtäävillä toimilla on Euroopassa päästy.
Effectively treating those who have problems with their substance use is a central pillar of Europe’s response to drugs.
Tehokkaan hoidon tarjoaminen päihdeongelmista kärsiville on Euroopan huumeongelmia koskevien toimien peruspilari.
It is an area in which both the quality and quantity of care available continues to grow.
Saatavana olevan hoidon laatu paranee ja määrä kasvaa koko ajan.
The EMCDDA estimates that more than a million people annually receive some form of treatment for drug problems in the European Union.
EMCDDA:n arvion mukaan yli miljoona ihmistä saa vuosittain jonkinlaista hoitoa huumeongelmiinsa Euroopan unionissa.
Treatment expansion has been led by a growth in specialist outpatient care, supported by lowthreshold services and outreach.
Hoitotarjonnan laajeneminen johtuu etenkin huumehoitoon erikoistuneiden hoitopaikkojen lisääntymisestä, mutta myös matalan kynnyksen hoitopaikkojen ja kenttätyön merkitys on huomattava.
Importantly, in some countries, drug services combine specialist care with the involvement of primary healthcare services and general practitioners.
Joissain maissa huumehoitoa antavat erikoishoitokeskukset, perusterveydenhuoltopalvelut ja yleislääkärit yhdessä, mikä on hyvin tärkeää.
Some types of drug problems, in particular the more intractable cases, are likely to be best handled by specialist teams.
Tietyntyyppisten huumeongelmien hoito onnistuu parhaiten, kun hoidosta vastaavat siihen erikoistuneet tiimit.
However, an appropriate mix of specialist and generic care can be an important element in increasing the overall availability of care, especially when referral and support channels are well established.
Sopivalla erikois- ja perusterveydenhoidon yhdistelmällä voi olla tärkeä merkitys hoidon yleisen saatavuuden parantamisen kannalta etenkin, jos hoitoon ohjauksen kanavat ja tukitoimet ovat hyvin vakiintuneet.
As noted in last year’s report, the link between alcohol and drug problems is a strong one.
Kuten jo viime vuoden raportissa todettiin, alkoholi- ja huumeongelmien välinen yhteys on varsin vahva.
Despite this, no common approach is observable in terms of uniting drug and alcohol policies across the EU Member States.
Tästä huolimatta EU:n jäsenvaltioissa ei ole havaittavissa sellaista yhteistä toimintamallia, jossa yhdistettäisiin huumausaine- ja alkoholipolitiikat.
Some countries maintain separate drug and alcohol policies, others link them, and some have not yet developed an alcohol strategy.
Jotkin maat haluavat säilyttää erilliset huumausaine- ja alkoholipolitiikat, toisissa maissa ne on yhdistetty, ja lisäksi on maita, joissa ei ole minkäänlaista alkoholistrategiaa.
Strong arguments exist for the need to seek synergies between drug and alcohol policies, not least of which is the fact that they will often be targeting the same populations and settings.
On vankkoja perusteita sen puolesta, että huumausaine- ja alkoholipolitiikoista koituvia synergiaetuja olisi syytä hyödyntää etenkin siitä syystä, että ne on usein kohdennettu samoihin ryhmiin ja ympäristöihin.
Current policy models are also challenged by the growth of the ‘legal highs’ market, as well as the misuse of pharmaceutical products, as discussed below.
Myös ”laillisten huumeiden” markkinoiden kasvu ja lääkevalmisteiden väärinkäyttö ovat asettaneet nykyiset toimintamallit uusien haasteiden eteen.
From a public health perspective, this highlights the need for a more comprehensive approach, encompassing both illicit and licit substances, and possibly other behavioural addictions.
Kansanterveyden kannalta kattavampien toimintamallien tarve korostuu, sillä niissä olisi käsiteltävä sekä laittomia että laillisia päihteitä ja mahdollisesti muitakin käyttäytymiseen liittyviä riippuvuuksia.
The challenge is two-fold: to consider to what extent this overarching vision is justified, and how this perspective might be translated into an appropriate regulatory and control framework.
Haaste on kahtalainen: ensinnäkin on pohdittava, missä määrin tämänkaltainen kaikenkattava visio on perusteltu, ja toiseksi on mietittävä, miten siitä saadaan muokattua asianmukaiset sääntely- ja valvontapuitteet.
New developments in national drug laws reveal commonalities and differences
Kansallisten huumausainelakien kehitys: yhtäläisyyksiä ja eroja
Although treatment provision has increased, inequalities are evident in treatment access across Europe.
Vaikka hoidon tarjonta on siis lisääntynyt, hoitoon pääsy Euroopassa on kuitenkin eriarvoista.