natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EMCDDA estimates there are around 3 million intensive cannabis users (defined as daily or almost daily cannabis use) in the EU.
EMCDDA:n arvion mukaan noin 3 miljoonaa henkilöä EU:ssa käyttää kannabista runsaasti (päivittäin tai lähes päivittäin).
Although the number of these requiring interventions is unknown, the number of cannabis-related treatment demands is small in relation to this figure.
Vaikka hoitoa hakeneiden osuutta tästä määrästä ei tiedetä tarkasti, tähän lukuun verrattuna kannabikseen liittyvää hoitoa hakeneiden määrä on melko pieni.
A number of factors are likely to be associated with the increased demand for cannabis treatment, and this remains an area requiring research scrutiny.
Kannabikseen liittyvän hoidon kysynnän kasvuun vaikuttaa useita tekijöitä, ja se vaatii yhä lisää tutkimusta.
Possible reasons for an increase include an escalation in intensive cannabis use and related problems in the population, an increased perception of the risks of cannabis use, an increase in the number of referrals to treatment from the criminal justice system, clearly important in some countries, and changes in the reporting system and/or its coverage (76).
Kasvun mahdollisia syitä ovat kannabiksen runsaan käytön ja siihen liittyvien ongelmien nopea lisääntyminen väestössä, kannabiksen käyttöön liittyvien riskien parempi tajuaminen, rikosoikeudellisen järjestelmän kautta tapahtuvan hoitoonohjauksen – joka on muutamissa maissa selvästi merkittävää – määrän kasvu sekä raportointijärjestelmässä ja/tai sen kattavuudessa tapahtuneet muutokset. (76)
The available data suggest that cannabis clients in outpatient treatment centres tend to be relatively young: virtually all cannabis clients new to treatment are under 30 years old.
Saatavilla olevien tietojen mukaan avohoitokeskuksissa kannabisongelmien takia hoidettavat asiakkaat ovat yleensä melko nuoria; lähes kaikki hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvat kannabisasiakkaat ovat alle 30-vuotiaita.
Teenagers in specialised drug treatment are more likely to be recorded as having a primary cannabis problem than are clients in other age groups, with cannabis accounting for 75 % of treatment demands among those younger than
Erikoistuneessa huumehoidossa olevilla teini-ikäisillä nuorilla on muiden ikäryhmien asiakkaita todennäköisemmin ensisijaisesti kannabisongelma, jonka osuus 15-vuotiaiden hoidon kysynnästä on 75 prosenttia ja 15–19-vuotiaiden hoidon kysynnästä 63 prosenttia.
Most clients report having first used cannabis when in the youngest age groups, with 36.8 % using the drug for the first time before the age of 15.
(79) Useimmat asiakkaista ilmoittavat kokeilleensa kannabista ensimmäisen kerran kuuluessaan kaikkein nuorimpiin ikäryhmiin: 36,8 prosenttia on aloittanut sen käytön alle 15-vuotiaana.
Almost no one seeking treatment reports having used cannabis for the first time after the age of
Juuri kukaan hoitoon hakeutuneista ei ilmoittanut käyttäneensä kannabista ensimmäisen kerran vasta 29 vuotta täytettyään. (80)
Prevention
Ehkäisytyö
Overall, cannabis clients can be divided into three groups: those who use it occasionally (34 %), those using it once to several times a week (32 %) and those using it daily (34 %).
Kannabisasiakkaat voidaan jakaa kolmeen ryhmään: satunnaisesti käyttäviin (34 %), kerran tai useampia kertoja viikossa käyttäviin (32 %) ja päivittäin käyttäviin (34 %) asiakkaisiin.
There are marked differences between countries in the frequency of cannabis use among new clients, with the highest proportion of daily cannabis users being reported in the Netherlands and Denmark and the highest proportions of occasional users or those who have not used cannabis in the month prior to treatment being found in Germany, Greece and Hungary.
Maiden välillä on suuria eroja siinä, kuinka usein uudet asiakkaat käyttävät kannabista. Kannabista päivittäin käyttävien osuus uusista kannabiksen käyttäjistä on suurin Alankomaissa ja Tanskassa, ja satunnaisten käyttäjien tai sellaisten henkilöiden osuus, jotka eivät ole käyttäneet kannabista hoitoa edeltäneen kuukauden aikana, on suurin Saksassa, Kreikassa ja Unkarissa.
This variation probably reflects differences in referral to treatment (e.g. more referrals from the criminal justice system or from social networks) (77).
Tämä todennäköisesti heijastaa eroja hoitoon ohjaamisessa (esimerkiksi rikosoikeudellisen järjestelmän tai sosiaaliverkostojen välityksellä tapahtuvien hoitoonohjausten lisääntyminen). (77)
The extent to which cannabis users in treatment meet diagnostic criteria for either dependence or harmful drug use is an important question.
Olisi tärkeää selvittää, miltä osin hoidossa olevat kannabiksen käyttäjät täyttävät huumeriippuvuuden tai haitallisen huumeidenkäytön diagnostiset kriteerit.
Currently, this is an area requiring further investigation.
Tällä alueella tarvitaankin nyt jatkotutkimusta. Koska
Some clients seek treatment for cannabis use in combination with other drug or alcohol problems, and sometimes the request for treatment is related to more general problems, such as conduct disorder among young people. Furthermore,
Tehokkaasti toteutetuilla yleisillä ehkäisevän huumetyön ohjelmilla pystytään viivyttämään päihteiden, kuten tupakan, alkoholin ja kannabiksen, käytön aloittamista tai vähentämään sitä nuorten keskuudessa.
The profiles of young cannabis users, at least in the early stages of consumption, do not differ from those of young alcohol or tobacco users. This supports the idea that universal
Tämä on hyvin tärkeä tavoite, sillä tutkimustulosten mukaan päihteiden käytön varhain (esimurrosikäisenä ja murrosikäisenä)
) See Figure TDI-1 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso kaavio TDI-1 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
See Tables TDI-3 (part iii) and TDI-4 (part iii) in the 2006 statistical bulletin.)
Katso taulukot TDI-3 (osa iii) ja TDI-4 (osa iii) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-25 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso taulukko TDI-25 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
An EMCDDA monograph on cannabis will be published in 2007; three chapters of the monograph will target the issue of the increase in cannabis treatment demand.(77) See Table TDI-18 in the 2006 statistical bulletin.(78) http://www.addaction.org.uk/Drugcannabis.htm#top(79) See Table TDI-10 (part i) and (part ii) in the 2006 statistical bulletin.(80) See Table TDI-11 (part ii) and (part ix) in the 2006 statistical bulletin.
(76 kasvua.(77) Katso taulukko TDI-18 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.(78) http://www.addaction.org.uk/Drugcannabis.htm#top.(79) Katso taulukko TDI-10 (osa i) ja (osa ii) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.(80) Katso taulukko TDI-11 (osa ii) ja (osa ix) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe prevention for young people should not focus on cannabis alone, but should be aimed at preventing use of alcohol and tobacco too.
Nuoret ovat myös aikuisia herkempiä kannabiksen toksisuudelle, ja tämä onkin toinen syy, miksi kannabiksen käytön aloittamista pitäisi pyrkiä ehkäisemään tai ainakin viivyttämään.
available data from the first two or three months of operation show attendance figures of 3 500–4 000 individuals per month, of whom 2 000–2 500 were cannabis users (the others being parents, relatives and youth workers).
Hankkeen ensimmäisiltä kahdelta tai kolmelta toimintakuukaudelta saatujen alustavien lukujen mukaan keskuksissa käy kuukausittain noin 3 500–4 000 henkilöä, joista 2 000–2 500 on kannabiksen käyttäjiä (muut kävijät ovat vanhempia, sukulaisia ja nuorisotyöntekijöitä).
Alternative strategies are to offer short but structured courses with around 10 group sessions (Germany, Denmark, the Netherlands, Austria).
Vaihtoehtoisista strategioista voidaan mainita käyttäjille tarjotut lyhyet mutta jäsennetyt kurssit, jotka koostuvat noin kymmenestä ryhmäistunnosta (Tanska, Saksa, Alankomaat, Itävalta).
An accompanying manual, SKOLL (self-control training), has been launched by a Dutch–German Euregio project.
Hollantilais-saksalaisessa EUREGIO-hankkeessa on julkaistu kursseihin liittyvä käsikirja, SKOLL (self-control training, itsehillinnän opettelu).
Often, cannabis-specific ‘training courses’ rely on the fact that cannabis use or possession is illegal and participants are referred via the criminal justice system.
Kannabikseen liittyvien ”valmennuskurssien” lähtökohtana on usein se, että kannabiksen käyttö tai hallussapito on laitonta, ja osallistujat ohjataan kurssille rikosoikeudellisen järjestelmän kautta.
Motivation to participate largely comes from the fact that attendance at such courses is an obligatory part of a judicial sentence.
Motivaatio kurssille osallistumiseen tulee pääasiassa siitä, että se kuuluu pakollisena rikostuomioon.
Nonetheless, these methods enable contact to be established with at least part of the group at risk.
Tämänkaltaisilla menetelmillä saadaan kuitenkin luotua yhteydet ainakin osaan riskiryhmästä.
Gender is an important issue in cannabis prevention (see the selected issue on gender).
Sukupuoli on tärkeä näkökohta kannabiksen käyttöä ehkäisevässä työssä (katso sukupuolinäkökulmaa koskeva erityiskysymys).
Boys are at more risk of progression to more intensive use, perhaps because girls are more responsive to parental disapproval and are more cautious in the selection of their peers.
Pojat ovat tyttöjä suuremmassa vaarassa ajautua runsaaseen käyttöön luultavasti siksi, että tytöt ovat poikia herkempiä vanhempien paheksunnalle ja että tytöt valitsevat seuransa tarkemmin.
However, this is changing as the traditional roles of males and females change in modern societies.
Tilanne on kuitenkin muuttumassa, kun miesten ja naisten perinteinen roolijako murtuu nyky-yhteiskunnassa.
In several European countries projects aimed at preventing cannabis as well as alcohol use (Bagmaendene, Denmark; Beer-Group, Germany; and Risflecting, Austria) attempt to address boys’ lack of communication skills.
Useissa Euroopan maissa on toteutettu hankkeita, joilla pyritään ehkäisemään kannabiksen ja alkoholin käyttöä (Bagmaendene, Tanska; Beer-Group, Saksa; Risflecting, Itävalta) parantamalla poikien puutteellisia vuorovaikutustaitoja.
It is known that one reason for intensive consumption of alcohol and cannabis among boys is that they find it difficult to approach girls, and thus these projects offer training in flirting.
Pojilla alkoholin ja kannabiksen runsaan käytön tiedetään johtuvan ainakin osittain siitä, että he kokevat vaikeaksi lähestyä tyttöjä. Siksi hankkeissa tarjotaankin pojille valmennusta flirttailussa.
Selective prevention in schools targets risk factors associated with drug use such as early school leaving, antisocial behaviour, academic underachievement, low bonding, and infrequent attendance at school and impaired learning because of drug use.
Kouluissa tehtävässä valikoivassa ehkäisevässä huumetyössä keskitytään huumeidenkäyttöön liittyviin riskitekijöihin, kuten koulunkäynnin keskeyttämiseen, epäsosiaaliseen käytökseen, koulumenestyksen heikkenemiseen, syrjäytymiseen, poissaoloihin koulusta ja huumeidenkäytöstä johtuviin oppimisvaikeuksiin.
The German project Stoned at School aims to train teachers in early detection and early intervention, prevention of cannabis consumption, and establishing contact between schools and drug counselling facilities.
Saksalaisen Stoned at School -hankkeen tavoitteena on valmentaa opettajia huumeidenkäytön mahdollisimman varhaiseen havaitsemiseen ja pysäyttämiseen, ehkäistä kannabiksen käyttöä ja luoda yhteyksiä koulujen ja huumeneuvontakeskusten välille.
Like similar projects in Austria, it is a 10-module training scheme to increase teachers’ awareness of cannabis consumption and identify pupils at risk.
Hanke on itävaltalaisen esikuvan mukaan rakennettu kymmenen moduulin koulutusohjelma, jossa lisätään opettajien tietoisuutta kannabiksen kulutuksesta ja koulutetaan heitä tunnistamaan riskiryhmään kuuluvat oppilaat.
Many European selective prevention interventions tend towards the provision of information on cannabis.
Euroopassa tehtävässä valikoivassa ehkäisevässä huumetyössä painotetaan monesti kannabiksen vaaroista tiedottamista.
Several more evidence-based approaches, including normative restructuring (e.g. learning that most peers disapprove of use), assertiveness training, motivation and goal-setting, as well as myth correction (on value associations with cannabis), have yet to become established as standard elements of cannabis prevention programmes.
Sen lisäksi on olemassa useita muitakin näyttöön pohjautuvia lähestymistapoja, kuten normien uudelleenjärjestely (eli sen oppiminen, että useimmat ikätoverit paheksuvat huumeidenkäyttöä), itsevarmuuden kehittäminen, motivointi ja tavoitteiden asettaminen sekä myyttien oikaiseminen (kannabikseen liitettävien arvojen muuttaminen), jotka eivät vielä ole täysin vakiintuneet osaksi kannabiksen käyttöä ehkäiseviä ohjelmia.
A recent meta-analysis of prevention programmes for vulnerable young people (Roe and Becker, 2005) found that information-based approaches have little or no impact on consumption behaviours or attitudes, whether in universal prevention or selective prevention.
Haavoittuvassa asemassa olevia nuoria koskevista ehkäisyohjelmista äskettäin laaditussa meta-analyysissä (Roe ja Becker, 2005) havaittiin, että tietopohjaisilla ohjelmilla on vähän tai niillä ei ole lainkaan vaikutusta kulutuskäyttäytymiseen tai -asenteisiin, olipa kyse yleisestä tai valikoivasta ehkäisytyöstä.
The same authors found that comprehensive social influence programmes have an important effect on vulnerable young people.
Samat tutkijat havaitsivat, että laajoilla sosiaalisen vaikuttamisen ohjelmilla on merkittävä vaikutus haavoittuvassa asemassa oleviin nuoriin.
Specific drug counselling centres are frequent in Germany, France and the Netherlands.
Saksassa, Ranskassa ja Alankomaissa on paljon huumeneuvontaan erikoistuneita keskuksia.
Since January 2005, more than 250 ‘cannabis consultation’ clinics have been set up throughout the French territories.
Eri puolille Ranskaa on tammikuusta 2005 lähtien perustettu yli 250 ”kannabisneuvontaklinikkaa”.
Aimed at teenagers who are experiencing difficulties as a result of their use of cannabis or other drugs, as well as their parents, these facilities are anonymous, free and open to all.
Ne tarjoavat nimettömiä, ilmaisia ja kaikille avoimia palveluja kannabiksen tai
Chapter 3: Cannabis
Luku 3: Kannabis ja EDDRA osoitteesta http://eddra.emcdda.europa.eu); yksi niissä esille tulleista tärkeistä seikoista on laajaan sosiaaliseen vaikuttamiseen perustuvien tekniikoiden tehokkuus.
Brief intervention for cannabis users
Lyhyt interventio kannabiksen käyttäjille
Brief interventions are cost-effective and may be particularly appropriate to cannabis users, as they are found to work well with drug users who:
Lyhyet interventiot ovat kustannustehokkaita, ja ne voivat soveltua erityisen hyvin kannabiksen käyttäjille, sillä niiden on todettu tehoavan huumeidenkäyttäjiin,
• are experiencing few problems with their drug use;
• joilla on vain vähän huumeidenkäyttöön liittyviä ongelmia
• have low levels of dependence;
• jotka eivät ole voimakkaasti riippuvaisia
• have a short history of drug use;
• jotka eivät ole käyttäneet huumeita vielä kauan
Brief intervention is an approach that aims to make people reflect on their use of drugs and to provide them with skills to control it.
Lyhyen intervention tarkoituksena on saada henkilö pohtimaan omaa huumeidenkäyttöään ja tarjota hänelle välineitä sen hallintaan.
The concept is largely based on motivational interviewing, a non-judgemental, non-confrontational approach that explores the client’s values, objectives, self-assessment of use and gives feedback on discrepancies between the client’s self-image and actual status.
Käsite perustuu pitkälti kannustavaan haastatteluun, jossa vältetään vastakkainasettelua ja jossa henkilöä ei tuomita, kun hänen arvojaan, tavoitteitaan ja käytön itsearviointiaan tarkastellaan ja hänen omakuvansa ja tositilanteen välisiä eroja tuodaan esiin.
• have stable backgrounds (social, academic, family);
joilla on vakaa tausta (sosiaalisesti sekä opintojen ja perheen osalta)
• are unsure or ambivalent about changing their drug use.
• jotka eivät ole varmoja huumeidenkäyttönsä muuttamisesta.
Brief intervention is often targeted at an early stage of a person’s alcohol or drug use to prevent the development of serious drug problems later on.
Lyhyt interventio toteutetaan yleensä henkilön alkoholin- tai huumeidenkäytön varhaisessa vaiheessa vakavien päihdeongelmien kehittymisen ehkäisemiseksi.
There is evidence for the effectiveness of brief intervention in preventing alcohol and tobacco misuse, and there is growing interest in the value of this approach for other substances.
Lyhyen intervention on osoitettu tehoavan alkoholin ja tupakan väärinkäytön ehkäisemisessä, ja tämän lähestymistavan noudattaminen muiden aineiden yhteydessä herättää yhä enemmän kiinnostusta.
This kind of approach is now used in several countries, including Germany, the Netherlands, Austria and the United Kingdom, where interventions may take the form of counselling, ‘cannabis courses’ or even self-help websites.
Lyhyt interventio on todettu hyödylliseksi valikoivissa ehkäisytoimissa, joiden kohteena ovat sellaiset kannabiksen käyttäjät, jotka eivät tavallisesti olisi yhteydessä hoitopalveluihin.
For example, the German website-based counselling programme, Quit the Shit (www.drugcom.de), is an innovative approach, using telematics, for cannabis users who want to reduce or stop their drug use.
Koulutuspohjaiset ohjelmat, joissa painotetaan pidättyvyyttä, eivät välttämättä tehoa henkilöihin, jotka käyttävät runsaasti kannabista.
Brief intervention has been found to be very useful in selective prevention measures targeted at cannabis users who would not normally come into contact with treatment settings.
Tätä lähestymistapaa käytetään nykyään monissa maissa, muun muassa Saksassa, Alankomaissa, Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joissa interventiot voivat olla muodoltaan neuvontaa, ”kannabiskursseja” tai jopa verkkosivustoja.
In the case of intensive cannabis users, education-based programmes that emphasise abstinence may not be effective.
Samankaltaisia verkkosivustoja, joilta käyttäjät voivat itse hakea apua, ovat muun muassa Jellinekin http://www.jellinek.nl/zelfhulp/cannabis/frameset.html (Alankomaat) ja HIT:n http://www.knowcannabis.org.uk/ (Yhdistynyt kuningaskunta).
Chapter 4Amphetamines, ecstasy and other psychotropic drugs
Luku 4Amfetamiinit, ekstaasi ja muut psykotrooppiset huumeet
Supply and availability (81)
Tarjonta ja saatavuus (81)
In many European countries the second most commonly used illegal substance is some form of synthetically produced drug.
Toiseksi käytetyin laiton huumausaine on monissa Euroopan maissa jokin synteettinen huume.
The use of these substances among the general population is typically low, but prevalence rates among younger age groups are significantly higher, and in some social settings or cultural groups the use of these drugs may be particularly high.
Näiden aineiden käyttö on kokonaisväestössä tyypillisesti vähäistä, mutta niiden levinneisyys nuorten ikäryhmien keskuudessa on huomattavasti korkeampi, ja se voi olla erityisen korkea tietyissä sosiaalisissa ympäristöissä tai alakulttuuriryhmissä.
Globally, amphetamines (amphetamine and methamphetamine) and ecstasy are among the most prevalent synthetic drugs.
Synteettisistä huumeista levinneimpiä maailmassa ovat amfetamiinit (amfetamiini ja metamfetamiini) ja ekstaasi.
The production of amphetamines and ecstasy is difficult to quantify because ‘it starts with readily available chemicals, in easily concealed laboratories’ (UNODC, 2003a).
Amfetamiinien ja ekstaasin tuotannon määrää on vaikea selvittää, koska ”niitä tehdään vaivattomasti saatavilla olevista kemikaaleista helposti kätkettävissä laboratorioissa” (UNODC, 2003a).
The most recent estimate of annual global production of amphetamines and ecstasy is about 520 tonnes (UNODC, 2003b).
Viimeisimmän arvion mukaan amfetamiinien ja ekstaasin maailmanlaajuinen vuosituotanto on kuitenkin noin 520 tonnia (UNODC, 2003b).
Global seizures of these substances peaked in 2000 at 46 tonnes. Following a decline in 2001 and 2002, seizures increased again to 34 tonnes in 2003, and declined slightly to 29 tonnes in 2004.
Näiden aineiden takavarikot ylsivät 46 tonniin koko maailmassa vuonna 2000, ja vuosina 2001 ja 2002 tapahtuneen laskun jälkeen ne kasvoivat jälleen 34 tonniin vuonna 2003 ja alenivat lievästi 29 tonniin vuonna 2004.
In 2004, the share of global amphetamines and ecstasy seizures accounted for by methamphetamine fell to 38 % (from 66 % in 2003), with ecstasy accounting for 29 % and amphetamine 20 % (CND, 2006).
Metamfetamiinin osuus amfetamiinien ja ekstaasin takavarikoista koko maailmassa laski (vuoden 2003 66 prosentista) 38 prosenttiin vuonna 2004; ekstaasin osuus oli 29 prosenttia ja amfetamiinin 20 prosenttia (CND, 2006).
Amphetamine and methamphetamine are central nervous system stimulants.
Ekstaaseihin kuuluu synteettisiä aineita, jotka muistuttavat kemiallisesti amfetamiineja mutta joiden vaikutus on jossain määrin erilainen.
Of the two drugs, amphetamine is by far the more commonly available in Europe.
Ekstaaseista tunnetuin on 3,4-metyleenidioksimetamfetamiini (MDMA), mutta joskus ekstaasitableteissa on muitakin sen kaltaisia aineita (MDA, MDEA jne.).
Worldwide, increasing levels of use of methamphetamine are a cause for considerable concern, as the drug is associated with a range of severe health problems.
Näitä huumeita kutsutaan toisinaan entaktogeeneiksi niiden erikoisten mielialavaikutusten vuoksi.
Within Europe, significant methamphetamine use appears to be restricted to the Czech Republic.
Joskus niillä on vaikutuksia, jotka ovat tyypillisempiä hallusinogeeneille.
The best-known member of the ecstasy group of drugs is 3,4-methylenedioxy-methamphetamine (MDMA), but other analogues are also occasionally found in ecstasy tablets (MDA, MDEA, etc.).
Ehdottomasti tunnetuin hallusinogeeni on lysergihapon dietyyliamidi (LSD), jonka käyttö on kuitenkin jo pitkään ollut alhaisella ja melko vakaalla tasolla.
These drugs are sometimes known as entactogens, a reference to their very specific mood-altering effects. Sometimes they provoke effects more typically associated with hallucinogenic substances.
Luontaisten hallusinogeenien, varsinkin hallusinogeenisten sienien, saatavuuden ja käytön lisääntymisestä on ollut joitakin merkkejä.
Worldwide, amphetamine production remains concentrated in western and central Europe, in particular in Belgium, the Netherlands and Poland.
Maailmanlaajuinen amfetamiinin tuotanto keskittyy edelleen Länsi- ja Keski-Eurooppaan ja eritoten Belgiaan, Alankomaihin ja Puolaan.
In this subregion, Estonia, Lithuania and Bulgaria also play a significant role in the illicit manufacture of amphetamine, and to a lesser extent Germany, Spain and Norway, as shown by the dismantling of amphetamine laboratories in 2004 in these countries (UNODC, 2006) (82).
Tämän alueen eri maissa vuonna 2004 lakkautettujen laboratorioiden määrän perusteella myös Virossa, Liettuassa ja Bulgariassa sekä vähemmässä määrin Saksassa, Espanjassa ja Norjassa harjoitettiin merkittävää amfetamiinin laitonta tuotantoa (UNODC, 2006).
Outside Europe, amphetamine is mainly manufactured in North America and Oceania (CND, 2006).
(82) Euroopan ulkopuolella amfetamiinia valmistetaan pääasiassa Pohjois-Amerikassa ja Oseaniassa (CND, 2006).
Trafficking in amphetamine in 2004 remained mainly intraregional.
Vuonna 2004 amfetamiinin kauppa oli yhä pääasiallisesti alueen sisäistä.
Most amphetamine found on European illicit markets comes from Belgium, the Netherlands and Poland, and also from Estonia and Lithuania (in the Nordic countries) (Reitox national reports, 2005; WCO, 2005).
Suurin osa EU:n laittomilta markkinoilta löytyneestä amfetamiinista oli lähtöisin Belgiasta, Alankomaista ja Puolasta ja niiden jälkeen Virosta ja Liettuasta (Pohjoismaissa) (Reitoxin kansalliset raportit, 2005; WCO, 2005).