natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Relevant policy instruments in the CAP market policy include environmental conditions for income support ('crosscompliance'), set-aside and the energy crop premium.
CAPin markkinapolitiikan tärkeitä välineitä ovat muun muassa tulotuen ympäristöehdot ('täydentävät ympäristöehdot'), kesannointi ja energiakasvipalkkiot.
Most important environmental policy measures are found, however, in the rural development section of the CAP.
Tärkeimmät ympäristöpoliittiset toimenpiteet sisältyvät kuitenkin CAPin maaseudun kehittämispolitiikkaan.
They include agrienvironment schemes (where farmers are compensated for better
Niihin kuuluvat maaseudun ympäristöohjelmat (joissa viljelijöille myönnetään korvauksia ympäristöasioiden hoidon parantamisesta), tuki
The effectiveness of agrienvironment schemes (and of other policy measures) depends not only on appropriate geographic targeting but also on effective scheme design and implementation.
Maatalouden ympäristöohjelmien (ja muiden poliittisten toimenpiteiden) tehokkuus perustuu paitsi asianmukaiseen
Assesing environmental integration in EU agriculture policy
Arviointi ympäristönäkökohtien sisällyttämisestä EU:n maatalouspolitiikkaan
06 such as nutrient pollution or soil erosion, is currently not feasible at EU-15 level.
06 maatalousympäristöindikaattorin tueksi ei kuitenkaan ole olemassa riittävästi tietoa varsinkaan alueellisella tasolla.
Implications for policy making resourced and effectively implemented.
Tämä mahdollisuus toteutuu kuitenkin vain, jos poliittiset toimenpiteet kohdennetaan hyvin maantieteellisesti, niihin saadaan riittävästi voimavaroja ja ne pannaan tehokkaasti täytäntöön.
If that is the case, then the CAP can also contribute to achieving other Community environmental objectives, such as the protection of biodiversity via the Natura 2000 network.
Jos näin on, CAP voi myös osaltaan edistää yhteisön muiden ympäristötavoitteiden saavuttamista, kuten luonnon monimuotoisuuden suojelua Natura 2000 verkostossa.
studies show that the effect of existing agrienvironment schemes on biodiversity can be very uneven (Kleijn and Sutherland, 2003).
Muut tutkimukset osoittavat kuitenkin, että nykyisten maatalouden ympäristöohjelmien vaikutus luonnon monimuotoisuuteen voi olla erittäin epätasainen (Kleijn ja Sutherland, 2003).
Therefore, it is important to support the sharing of best practice between EU Member States in this regard.
Siksi on tärkeää tukea tätä koskevien parhaiden käytäntöjen vaihtoa EU:n jäsenvaltioiden välillä.
The EU common agricultural policy provides an important opportunity for improving environmental management in the agriculture sector as farming income depends to a considerable degree on CAP support.
Seuranta ja politiikan arviointi
However, this opportunity only becomes reality when relevant policy measures are geographically well-targeted, sufficiently
EU:n yhteinen maatalouspolitiikka antaa hyvän mahdollisuuden parantaa ympäristöasioiden hallintaa maatalousalalla, sillä
A well-targeted and costeffective approach to environmental integration in the CAP is not automatically guaranteed.
Hyvin kohdennettu ja kustannustehokas lähestymistapa ympäristönäkökohtien sisällyttämisessä CAPiin ei toteudu automaattisesti.
Only then can policy decisions be taken that
Kaikkia keinoja,
Figure 2 Outline and results of the targeting analysis for biodiversity
Kuva 2
Almost one third of IRENA indicators are underpinned by regional data that show the type and regional distribution of agri-environmental issues across the EU-15.
Luonnon monimuotoisuuden kohdentamisanalyysin pääpiirteet ja tulokset
Area underagri-environment schemes
Luonnonmukaisesti viljellyt alueet
This means that analysis of the likely effect of agri-environmental policy on other environmental issues,
Monen ympäristöpaineita, ympäristön tilaa tai poliittisten välineiden täytäntöönpanoa koskevan IRENA-
How to analyse policy integration?
Laatikko: Miten analysoidaan ympäristönäkökohtien sisällyttämistä?
Measuring policy integration is a complex exercise.
Ympäristönäkökohtien sisällyttämistä politiikkaan on vaikea mitata.
Firstly, environmentally relevant trends in agriculture are driven not just by the CAP policy framework, but also by market, socio-economic and technological factors.
Ensiksi, ympäristön kannalta merkittävät maatalouden trendit eivät perustu ainoastaan CAPiin vaan myös markkinoita koskeviin, sosioekonomisiin ja teknologisiin tekijöihin (IEEP, 2002).
Thus, agricultural or environmental policy cannot easily influence all the farm sector trends that impact on the environment.
Siten maatalous- tai ympäristöpolitiikalla ei voida vaikuttaa kaikkiin maatalousalan kehityssuuntiin, joilla on ympäristövaikutuksia.
Secondly, environmental integration at policy level is a complex process.
Toiseksi, ympäristönäkökohtien sisällyttäminen politiikkaan on monimutkainen prosessi.
It depends not only on the policy framework or the implementation of measures, but also on a suitable culture of cooperation between administrative bodies, appropriate policy evaluation procedures and other factors (EEA, 2005a).
Siinä tarvitaan paitsi poliittista kehystä tai toimenpiteiden täytäntöönpanoa myös asianmukaista yhteistyökulttuuria hallintoelinten välillä, sopivia politiikan arviointimenettelyjä ja muita tekijöitä (EEA, 2005a).
Many of these issues could not be addressed in the IRENA integration analysis.
Monia näistä kysymyksistä ei voitu käsitellä IRENA-analyysissa.
References farming practices in Natura 2000 areas.
Lähteet ympäristöä koskevien toimintalinjojen, kuten Natura 2000:n, täytäntöönpanoa.
Such practices are often essential for maintaining the ecological quality of farmland habitats in these areas.
Tällaiset käytännöt ovat usein välttämättömiä, jotta voidaan säilyttää viljelyalueiden elinympäristöjen ekologinen laatu näillä alueilla.
3) The effectiveness of agrienvironment schemes in particular depends on national level implementation and geographic targeting.
3) Maatalouden ympäristöohjelmien tehokkuus määräytyy etenkin kansallisen tason täytäntöönpanon ja maantieteellisen kohdentamisen perusteella.
Analysis of budgetary spending in different regions of the EU-15 shows that the targeting of agrienvironment schemes on areas of high nature value farmland, in particular those in Natura 2000 sites, could be improved.
EU-15:n eri alueiden budjettimenojen vertailu osoittaa, että maatalouden ympäristöohjelmien kohdentamista alueille, joilla on luonnonarvoltaan merkittävää viljelysmaata, kuten Natura 2000 alueille, voitaisiin parantaa.
1) EU agriculture policy provides an important opportunity to improve environmental management in the farming sector.
1)1) EU:n maatalouspolitiikka antaa hyvän mahdollisuuden parantaa ympäristöasioiden hoitoa maataloussektorilla.
2) The design of the CAP now includes a broad range of agri-environmental policy instruments that can support the implementation of wider environmental policies, such as Natura 2000.
Julkisia voimavaroja olisi käytettävä tehokkaasti, jotta ympäristölle koituva hyöty olisi mahdollisimman suuri.
4) Current data and indicators are insufficient to properly assess the environmental effect of the CAP.
4) CAPin ympäristövaikutusta ei voida arvioida riittävästi nykyisten tietojen ja indikaattoreiden perusteella.
An adequate resource investment in data collection and policy evaluation is necessary to assess whether policies supporting environmental integration are effective or efficient.
Tiedonkeruuseen ja politiikan arviointiin on panostettava riittävästi voimavaroja, jotta voidaan arvioida, ovatko ympäristönäkökohtien sisällyttämistä koskevat toimintalinjat vaikuttavia
Such evaluation exercises are essential for ensuring a better return from the budget allocated to major (agri-environmental) policy measures.
2) CAPin rakenteeseen kuuluu nykyisin monenlaisia maatalouden ympäristöpolitiikan välineitä, jotka voivat tukea laajempien
Europe is one of the most urbanised continents on earth, with approximately 75 % of its population living in urban areas.
Eurooppa on yksi maapallon kaupungistuneimmista maanosista, sillä noin 75 prosenttia sen väestöstä asuu kaupunkialueilla.
The urban future of Europe, however, is a matter of great concern.
Euroopan kaupungistumisen tulevaisuus on kuitenkin suuri huolenaihe.
More than a quarter of the European Union's territory has now been directly given over to urban land use.
Yli neljäsosaa Euroopan unionin alueesta käytetään nyt suoraan asutukseen.
By 2020, approximately 80 % of Europeans will be living in urban areas.
Vuonna 2020 noin 80 prosenttia eurooppalaisista asuu taajamissa.
In 7 countries the proportion will be 90 % or more.
Seitsemässä maassa osuus on vähintään 90 prosenttia väestöstä.
As a result, the demand for land in and around cities is becoming acute.
Siitä johtuen maan kysynnästä kaupungeissa ja niiden läheisyydessä onkin muodostumassa suuri ongelma.
On a daily basis, we all witness rapid, visible and conflicting changes in land use which are shaping landscapes and affecting the environment in and around cities as never before.
Voimme kaikki havaita päivittäin, miten nopeat, näkyvät ja vastakkaiset maankäytön muutokset muokkaavat maisemaa ja vaikuttavat ympäristöön kaupungeissa ja niiden läheisyydessä ennennäkemättömällä tavalla.
Cities are spreading, minimising the time and distances between them and in-and-out of them.
Kaupungit leviävät, jolloin ajalliset ja maantieteelliset etäisyydet niiden välillä lyhenevät.
This expansion is occurring in a scattered way across Europe, driven by changing lifestyles and consumption, and is commonly termed urban sprawl.
Tällainen yhdyskuntarakenteen hajautuminen (ns. urban sprawl) etenee eri puolilla Eurooppaa elintapojen ja kulutustottumusten muuttuessa.
Available evidence demonstrates conclusively that urban sprawl has accompanied the growth of cities across Europe over the past 50 years.
Saatu näyttö osoittaa kiistatta, että asutuksen leviäminen on ollut osa kaupunkien kasvua Euroopassa 50 viime vuoden ajan.
These are rooted in the desire to realise new lifestyles in suburban environments, outside the inner city.
toteuttaa uudenlaista elämäntapaa esikaupunkiympäristössä, kantakaupungin ulkopuolella.
Urban sprawl occurs when the rate of land use conversion and consumption for urban uses exceeds the rate of population growth for a given area over a specified period.
Yhdyskuntarakenne hajautuu silloin, kun maankäytön muutos ja kulutus asutuskäyttöön on nopeampaa kuin väestönkasvu tietyllä alueella tiettynä ajanjaksona.
Urban sprawl should rightly be regarded as one of the major common challenges facing urban Europe today.
Asutuksen leviämistä tulisikin nykyisin perustellusti pitää yhtenä kaupungistuneen Euroopan suurimmista yhteisistä haasteista.
economic activity (Belgium, the Netherlands, southern and western Germany, northern Italy, the Paris region) and/or rapid economic growth (Ireland, Portugal, eastern Germany, the Madrid region).
Saksan etelä- ja länsiosat, Italian pohjoisosa, Pariisin alue) tai missä talouskasvu on nopeaa (Irlanti, Portugali, Saksan itäosa, Madridin alue).
Sprawl is particularly evident where countries or regions have benefited from EU regional policies and funding.
Asutus leviää etenkin siellä, missä maat tai alueet ovat hyötyneet EU:n rakennepolitiikasta ja rahoituksesta.
New development patterns can also be observed, around smaller towns or in the countryside, along transportation corridors, and along many parts of the coast usually connected to river valleys.
Uusia kehitysmallejakin voidaan havaita pienten kaupunkien läheisyydessä tai maaseudulla, liikennekäytävien varrella ja eri puolilla rannikkoa yleensä jokilaaksojen yhteydessä.
A recent pan-European study shows a continuing and rapid spatial expansion of cities: more than 5 % in a decade (Figure 1), equivalent to three times the area of Luxembourg.
Kaupunkiväestön kasvu on aiemmin ohjannut kaupunkien kasvua Euroopassa.
The areas with the most visible impacts of urban sprawl are in countries or regions with high population density and
Monet tekijät ohjaavat kuitenkin nykyisin asutuksen leviämistä silloinkin, kun väestönkasvun aiheuttama paine on vähäinen tai olematon.
The growth of cities in Europe has historically been driven by
Asutuksen leviämisen vaikutukset näkyvät selvimmin niissä maissa tai niillä alueilla, missä asutus on tiheää ja taloudellinen toiminta vilkasta (Belgia, Alankomaat,
The mixture of forces behind these trends include both micro and macro socio-economic trends.
Tällaisten ilmiöiden taustalla on sekä mikro- että makrotason sosioekonomisia suuntauksia.
Quality of transport systems, the price of land, individual housing preferences, demographic trends, cultural traditions and constraints, the attractiveness of existing urban areas all play a key how an urban area develops.
Liikennejärjestelmien laadulla, tonttien hinnalla, yksilöllisillä asumismieltymyksillä, väestönkehityksellä, kulttuurisilla perinteillä ja rajoituksilla sekä olemassa olevien kaupunkialueiden houkuttelevuudella on keskeinen asema kaupunkialueen kehityksessä.
Cities, by their nature, are places where large numbers of people are concentrated in small areas.
leviäminen on kiihtynyt samalla, kun liikenneyhteyksiä on parannettu ja ihmisten liikkuvuus on lisääntynyt.
This has some evident advantages in terms of economic and social development.
Kaupungit ovat luonnostaan paikkoja, joissa pienille alueille on keskittynyt paljon ihmisiä.
In some respects, it can even be beneficial to the environment.
Tästä on ilmeisiä etuja talous- ja hyödyntää mittakaavaetuja.
For example, land use and energy consumption tend to be lower in urban areas compared to areas with dispersed populations.
Epäterveellisen juomaveden, puutteellisen puhtaanapidon ja kehnojen asumisolojen aiheuttamat perinteiset ympäristöterveysongelmat ovatkin suurelta osin poistuneet EU:n kaupungeista.
Urban waste and waste-water treatment enjoy economies of scale.
Se voi tietyssä mielessä jopa hyödyttää ympäristöä.
Subsequently, traditional environmental health problems from unsafe drinking water, key force is the application of planning policies at both local and regional levels.
Esimerkiksi maankäyttö ja energian kulutus on yleensä vähäisempää kaupunkialueilla haja-asutusalueisiin verrattuna.
Fuelled by EU cohesion and structural funds to support infrastructure developments, sprawl has been accelerated in response to improved transportation links and enhanced personal mobility.
Yhdyskuntajätteen ja jäteveden käsittelyssä voidaan
Sprawl of urban and other artificial land development, 1990–2000
Kaupunkialueiden leviäminen ja muun rakennetun maan kehitys, 1990–2000
Urban and infrastructure development
Taajamien ja infrastruktuurin kehitys
More than 50 000 people
> 50 000 asukasta 0–60
More than 10 %
Yli 10 %
Source: Corine land cover database, EEA.
Lähde: Corine-maankäyttötietokanta, EEA.
04 has increased by only 6 %.
04 pahentaa tulvien vaikutuksia, ja luonnontilaisten alueiden pirstaloituminen.
In particular, transportation (mobility) remains a crucial challenge for urban planning and management.
paikallisista ympäristöongelmista, kuten melualtistuksesta, pahoista ilmansaaste-episodeista, jätehuolto-ongelmista, makean veden rajoitetusta saatavuudesta ja avoimen tilan puutteesta.
Transport infrastructure impacts on the landscape in many ways.
vain tie- ja rautatieliikenteen kilometrimääriä.
Soil sealing, which increases the effects of flooding, and the fragmentation of natural areas are just two.
Sen olisi oltava osa tasapainoista ja monikeskistä kehitystä, jolla vähennetään ympäristövahinkoja.
inadequate sanitation and poor housing have largely disappeared from cities within the EU.
Liikkuvuus ja saavutettavuus ovat Euroopan alueellisen yhteenkuuluvuuden kannalta keskeisiä tekijöitä.
If nothing is done, road congestion is expected to increase significantly by 2010 and the costs attributable to congestion will increase to approximately 1 % of EU GDP.
Ellei mitään tehdä, teiden ruuhkautumisen odotetaan pahenevan merkittävästi vuoteen 2010 mennessä ja ruuhkien kustannukset nousevat noin 1 prosenttiin EU:n BKT:stä.
However, there is more to transport infrastructure than simply adding kilometres of road and rail.
Asutuksen leviämistä hillitsevät strategiat ja välineet ovat kuitenkin nykyisin vahvasti sidoksissa monenlaisten toisiinsa vaikuttavien hallintotasojen realiteetteihin, paikallistasolta aina Euroopan tasolle asti.
Such infrastructure should be part of a global approach that takes into account the real impact of investment directed at creating and sustaining local and urban economies.
Tämä koskee etenkin niitä huomattavia rahavirtoja, jotka muokkaavat suunnittelumäärärahoja. Suunnittelupolitiikassa näkyy nykyisin usein markkinoiden logiikka.
It should be part of a balanced and polycentric development that reduces damage to the environment.
Siinä voisi nykyistä paremmin näkyä sellainen kaupunkirakentamisen visio,
However, today's trend towards new, low-density urban areas is resulting in increased consumption.
Nykypäivän suuntaus uusia, väljästi asuttuja kaupunkialueita kohti on kuitenkin lisännyt kulutusta.
The amount of space consumed per person in the cities of Europe has more than doubled over the past 50 years.
Tilankulutus henkeä kohti Euroopan kaupungeissa on yli kaksinkertaistunut 50 viime vuoden aikana.
Over the past 20 years, the extent of built-up areas in many western and eastern European countries has increased by 20 %, while the population
Rakennettujen alueiden pinta-ala monissa Länsi- ja Itä-Euroopan maissa on 20 viime vuoden aikana kasvanut 20 prosenttia, vaikka väestö on lisääntynyt vain 6 prosenttia.
The number of kilometres travelled in urban areas by road transport is predicted to rise by 40 % between 1995 and 2030.
Erityisesti liikenne (liikkuvuus) on yhä kaupunkisuunnittelun ja kaupunkialueiden hallinnan keskeinen haaste.
Levels of car ownership in the EU-10 are still not at the same levels as the EU-15.
Liikenteen infrastruktuuri vaikuttaa maisemaan monin tavoin.
This suggests further growth lies ahead.
Lisäksi on mainittava maaperän sulkeutuminen, joka
Main stages in the policy cycle, supported by data, information and knowledge
Tärkeimmät päätöksentekovaiheet sekä niihin liittyvä tieto, informaatio ja tietämys
Issue identification (1)
Ongelman tunnistaminen(1)
Issue framing (2)
Ongelman rajaaminen(2)
Policy measure effectiveness (and ex-post impact assessment)(6)
Toimenpiteiden tehokkuus (ja vaikutusten jälkiarviointi)(6)
Data Information Knowledge
Tieto Informaatio Tietämys
Policy measure implementation(5)
Toimenpiteiden toteutus (5)
Policy measure identification (and ex-ante impact assessment)(3)
Toimenpiteiden tunnistaminen (ja vaikutusten ennakkoarviointi)(3)
Policy measure development/adoption (4)
Toimenpiteiden kehittäminen/hyväksyminen(4)
Source: EEA, 2005.
Lähde: EEA.
EEA (2006), Urban sprawl in Europe — the ignored challenge, EEA Report No 10/2006, European Environment Agency, Copenhagen.
EEA (2006), Urban sprawl in Europe — the ignored challenge, EEA:n raportti nro 10/2006, Euroopan ympäristökeskus, Kööpenhamina.
• redressing the market failures that drive sprawl by acting on price signals for land, in, around and between urban areas;
jossa ekologiset ja sosiaaliset näkökohdat on sisällytetty täysin alueidenkäytön suunnittelupolitiikkaan kaikissa päätöksentekovaiheissa ongelmien tunnistamisesta ja politiikan suunnittelusta aina toteutus- ja jälkiarviointivaiheisiin asti. Tästä saataisiin monia hyötyjä:
• collating and sharing examples of good practice to develop compact cities;
• sellaisten markkinahäiriöiden poistaminen, jotka edistävät asutuksen leviämistä vaikuttamalla maan hintasignaaleihin kaupunkialueilla ja niiden läheisyydessä politiikan johdonmukaisuuden varmistaminen kaikissa päätöksentekovaiheissa (ks. kuvio 2)
European. This is particularly true with regard to the substantial financial flows that shape planning budgets.
• hyvien käytäntöjen kerääminen ja vaihtaminen tiiviiden kaupunkien rakentamiseksi
• providing green areas in cities.
• viranomaisten yhteistyön tehostaminen kaikilla vastuutasoilla
• ensuring policy coherence at all steps of the policy cycle (see Figure 2);
• viheralueiden luominen kaupunkeihin.
• enhancing cooperation between agencies across all levels of responsibility;
• rakenne- ja koheesiovarojen tehokas käyttö EU:n
Better management of municipal waste will reduce greenhouse gas emissions
Parempi yhdyskuntajätehuolto vähentää kasvihuonekaasupäästöjä
•The amount of municipal waste is expected to grow by 25 % from 2005 to 2020.
•Yhdyskuntajätteen vuotuisen määrän odotetaan kasvavan 25 prosenttia vuodesta 2005 vuoteen 2020.
•Increased recovery of waste, and diverting waste away from landfill play a key role in tackling the environmental impacts of increasing waste volumes.
•Jätteen lisääntyvä hyötykäyttö ja ohjaaminen muualle kuin kaatopaikoille ovat keskeisiä toimenpiteitä pyrittäessä ehkäisemään kasvavien jätemäärien ympäristövaikutuksia.
•As recycling and incineration with energy recovery are increasingly used, net greenhouse gas emissions from municipal waste management are expected to drop considerably by 2020.
•Samalla kun kierrätys ja energian talteenotto jätteenpolton avulla yleistyvät, yhdyskuntajätteiden kasvihuonekaasujen nettopäästöjen odotetaan vähenevän merkittävästi vuoteen 2020 mennessä.
•Limiting or avoiding growth in waste volumes would further reduce greenhouse gas emissions from the waste sector and deliver other benefits to society and the environment.
•Jätemäärien kasvun rajoittaminen tai ehkäiseminen vähentäisi jätesektorin kasvihuonekaasupäästöjä ja toisi myös muuta hyötyä yhteiskunnalle ja ympäristölle.
Growing waste volumes of Luxembourg 30 cm thick or Malta 2.5 m thick!
Jätteen kasvava määrä nykyiset kulutusmallit säilyvät ennallaan.
These results indicate that efforts to prevent the generation of waste should be significantly reinforced, if the aim of the Sixth Environment Action Programme of a significant reduction in volumes of waste is to be achieved.
ajanjaksolla yli 80 prosenttia kaikesta yhdyskuntajätteestä syntyy EU‑15:ssä.
Increasing recovery and diversion of waste from landfill
Jos kaikki EU:ssa vuonna 2020 syntyvä yhdyskuntajäte (noin 340 miljoonaa tonnia) levitettäisiin maahan, Luxemburgin kokoinen alue jäisi 30 senttiä paksun ja Maltan kokoinen alue 2,5 metriä paksun jätekerroksen alle.
While an EU‑15 citizen generated 570 kg on average in 2004, the figure was only 335 kg for an EU‑12 citizen. Nevertheless, as EU‑12 economies further develop and consumption patterns evolve, waste volumes are likely to increase over the next 15 years and approach current EU‑15 levels.
Luvut osoittavat, että jätteiden syntymisen ehkäisyä on tehostettava huomattavasti, jotta jätteitä voitaisiin vähentää tuntuvasti kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteen mukaisesti.
On average, each European citizen generated 460 kg municipal waste in 1995.
Jokainen Euroopan unionin kansalainen tuotti vuonna 1995 keskimäärin 460 kiloa yhdyskuntajätettä.
This amount rose to 520 kg per person in 2004, and a further increase to 680 kg per person is projected by 2020.
Vuonna 2004 henkeä kohti laskettu jätemäärä oli kasvanut 520 kiloon, ja vuoteen 2020 mennessä määrän odotetaan kasvavan 680 kiloon.
In total, this corresponds to an increase of almost 50 % in 25 years.
Tämä merkitsee lähes 50 prosentin lisäystä 25 vuodessa.
This projected continuing increase in waste volumes is primarily due to an assumed sustained growth in private final consumption (i.e. an average growth in the EU‑15 and EU‑12 respectively of 2 % and 4 % per year by 2020 (EC, 2006)) and a continuation of current trends in consumption patterns.
Jätemäärien kasvuennuste perustuu ensisijassa siihen, että yksityistalouksien loppukulutus kasvaa (eli 2 prosentin keskimääräinen vuosikasvu EU‑15:ssä ja 4 prosentin keskimääräinen vuosikasvu EU‑12:ssa vuoteen 2020 mennessä (EY, 2006)) ja että
Historically, disposal by landfilling has been the predominant treatment method for municipal waste, but over the last two decades considerable reductions in landfilling have taken place.
EU‑15:n kansalaiset tuottivat vuonna 2004 keskimäärin 570 kiloa jätettä, kun EU‑12: n vastaava luku oli 335 kiloa.