natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These expenditures are not necessarily labelled as drugrelated in official accountancy documents.
Näitä menoja ei ole välttämättä merkitty virallisissa kirjanpitoasiakirjoissa nimenomaisesti huumeisiin liittyviksi julkisiksi menoiksi.
Sources: Reitox national focal points and Eurostat (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/).
Reitoxin kansalliset yhteyspisteet ja Eurostat (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/).
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe any more than this was raised to a clear minimum of four years in prison, as for a trafficking offence.
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa
Towards a better understanding of drugrelated public expenditure in Europe — EMCDDA 2008 selected issue
Kohti selkeää käsitystä huumausaineisiin liittyvistä julkisista menoista Euroopassa — EMCDDA:n vuoden 2008 erityiskysymys muutoksia kolmella keskeisellä alalla, jotta saadaan vastaus kysymykseen, ovatko lainsäädännön määritelmissä ja huumeidenkäyttäjiin reagoinnissa tapahtuneet muutokset osoitus uudesta, laajemmasta suuntauksesta siinä, miten eri maissa suhtaudutaan huumeidenkäyttäjiin.
In Belgium, the specific criminal offence of use in a group was repealed in 2003; in the same year, an amendment to the Hungarian criminal code permitted diversion to treatment for the supplier of a small quantity to be consumed ‘jointly’ (since appealed as being legally unclear).
Useimmat Euroopan maat ovat viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana siirtyneet kohti lähestymistapaa, jossa erotetaan huumausainekauppiaat, joihin suhtaudutaan rikollisina, ja toisaalta huumausaineiden käyttäjät, joita pidetään pikemminkin hoitoa tarvitsevina sairaina henkilöinä.
In 2006, Malta found that the minimum six-month sentence for suppliers was not always appropriate in situations of sharing, and changed the law to permit exceptions.
Jäsenvaltiot poikkeavat silti huomattavasti toisistaan sen suhteen, miten ne ovat halunneet määritellä nämä ryhmät viime vuosina voimaan saatetuissa uusissa laeissa.
In response to the EU drugs action plan 2005–08, the EMCDDA has developed a project aimed at identifying, developing and testing methods for quantifying drugrelated public expenditures.
EMCDDA on vastannut EU:n huumausaineita koskevaan toimintasuunnitelmaan 2005–2008 kehittämällä hankkeen, jonka tarkoituksena on tunnistaa, kehittää ja testata huumausaineisiin liittyvien julkisten menojen kvantifiointimenetelmiä.
A selected issue on this topic gives an overview on the overall figures on drugrelated public expenditure in 2005 in the EU Member States and Norway.
Asiaa käsittelevässä erityiskysymyksessä esitetään yleisarvio kaikista vuoden 2005 huumausaineisiin liittyvistä julkisista menoista EU:n jäsenvaltioissa ja Norjassa.
Most of the expenditures identified were originally ‘labelled’ as drug related, and were generally traced back by exhaustively reviewing official accountancy documents, thus possibly reflecting the voluntary engagement of the States in the field of drugs.
Valtaosa menoista oli alun perinkin ”merkitty” huumausaineisiin liittyviksi; yleensä ne jäljitettiin tarkistamalla perusteellisesti viralliset kirjanpitoasiakirjat, mikä on mahdollisesti osoitus jäsenvaltioiden vapaaehtoisesta sitoutumisesta huumeiden torjuntaan.
When feasible, hidden or ‘unlabelled’ expenditures embedded in programmes with broader goals were estimated through modelling techniques.
Mallintamistekniikoiden avulla arvioitiin päämääriltään laajempiin ohjelmiin sisältyviä piilotettuja tai ”merkitsemättömiä” menoja, mikäli tämä oli mahdollista.
This new twofold approach provides standardised estimates that maximise the validity and cross-country comparability of public disbursements in tackling drugs and drug addiction.
Tämä uusi kahtalainen lähestymistapa antaa vakioidut arviot, jolloin voidaan maksimoida huumeiden ja huumeriippuvuuden torjuntaan käytettävien julkisten menojen arvioinnin luotettavuus ja maiden välinen vertailtavuus.
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selectedissues).
Tämä erityiskysymys on saatavilla painetussa muodossa ja internetin kautta ainoastaan englanniksi (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues).
asks the question: Do the changes in legal definitions and responses to drug users indicate a new, wider trend in how countries view users of drugs?
kustannusten arvioidaan olevan Italiassa 0,7 prosenttia bruttokansantuotteesta.
Regarding punishment, maximum or probable penalties for use or possession for personal use, in the absence of aggravating circumstances, have been reduced in various European countries since 2001 — either for all drugs (Estonia, Greece, Hungary, Portugal, Finland) or limited to cannabis (Belgium, Luxembourg, UnitedKingdom ) or drugs of lesser risk (Romania).
Yksi jäsenvaltioiden kesken eniten eroavista seikoista on se, onko henkilökohtaiselle hallussapidolle asetettu määrällisiä rajoja vai ei.
However, during this period, not all countries have been reducing penalties: France and Poland decided not to change their laws after consultations; and Denmark raised the ‘normal’ penalties from cautions to fines (which were then increased).
Vuosina 2004–2006 Bulgaria on poistanut lainsäädännöstään henkilökohtaisen hallussapidon, Italia on ottanut sen uudelleen käyttöön oltuaan 12 vuotta ilman tätä käsitettä, ja Yhdistynytkuningaskunta sääti asiasta mutta päätti sittemmin jättää soveltamatta sitä.
A new law in Italy saw drug consumption reinstated as an administrative offence, and cannabis reclassified to be eligible for the same penalties as other illicit substances, such as heroin and cocaine.
Vuonna 2003 Kypros otti käyttöön tietyt määrälliset rajoitukset kaikille huumausaineille ja Belgia puolestaan kannabikselle.
In the United Kingdom, it has been announced that cannabis is to be reclassified upwards.
Saksassa osavaltiot pyrkivät panemaan entistä johdonmukaisemmin täytäntöön perustuslakituomioistuimen päätöksen, jossa mainitut ”merkityksettömät määrät” jätettiin määrittelemättä, mikä on johtanut tulkintoihin 3–30 grammasta.
During the past 10 years, most European countries have moved towards an approach that distinguishes between the drug trafficker, who is viewed as a criminal, and the drug user, who is seen more as a sick person in need of treatment.
Vuonna 2005 Slovakiassa henkilökohtaisen käytön lakisääteisiä määritelmiä laajennettiin enintään yhdestä annoksesta enintään kolmeen annokseen ja suurempien määrien yhteydessä kymmeneen annokseen.
However, Member States differ considerably in how they have chosen to define these categories in the new laws that they have adopted in recent years.
Samalla edellä mainittuja määriä suurempien määrien hallussapidosta määrättävää rangaistusta tiukennettiin selkeäksi vähintään neljän vuoden vankeusrangaistukseksi, jollainen määrätään myös huumausainekaupan rikoksesta.
The changes in drug users’ access to treatment via the criminal justice system typically share two common features.
Yhdistynytkuningaskunta ilmoitti, että vuosina 2003 ja 2004 A-luokan (7) huumeidenkäyttöön liittyvät taloudelliset ja sosiaaliset kustannukset Englannissa ja Walesissa olivat 22,26 miljardia euroa eli 63 940 euroa vuodessa kutakin ongelmakäyttäjää kohden.
First, they all widen the scope for directing drug users in to treatment.
Ongelmakäyttäjien huumeidenkäytön oletettiin aiheuttavan 99 prosenttia kokonaiskustannuksista.
However, some differences exist between countries regarding the stage at which the offer of treatment is made, with most countries offering treatment at the court stage, rather than at the earlier stages of contact with the police or prosecutors.
Huumausainerikoksista johtuvat kustannukset, lainvalvonta ja huumausainerikosten uhrien kustannukset mukaan lukien, muodostivat suurimman ryhmän kaikista kustannuksista (90 prosenttia eli 20,1 miljardia euroa).
Belgium and Cyprus introduced defined limit quantities in 2003, for all drugs and for cannabis respectively; while in Germany, the Länder are working to implement more consistently a constitutional court ruling whose reference to ‘insignificant quantities’ was undefined, resulting in interpretations of between 3 and 30 grams.
Huumausaineita koskevassa lainsäädännössä vuoden 1998 huumausaineita koskevan ylimääräisen istunnon jälkeen tapahtuneiden muutosten tarkastelu on erityisen kiintoisaa tänä vuonna, jolloin huumausainepoliittisia asiakirjoja tarkistetaan ja arvioidaan kansainvälisesti, EU:ssa sekä jäsenvaltioissa.
At the same time, however, the sentence for possession of
Tässä osiossa havainnoidaan
Countries have introduced or widened options or systems for offenders to be referred to treatment or counselling, as an alternative to punishment or imprisonment, in line with Ungass and EU action plan objectives.
Pienryhmissä tapahtuva huumeidenkäyttö on toinen haaste käyttäjien ja jälleenmyyjien erottelun kannalta. Belgiassa erityinen ”ryhmässä tapahtuvan käytön” rikosnimike kumottiin vuonna 2003 ja samana vuonna Unkarin rikoslain muutoksella sallittiin poikkeus ”yhteiseen” käyttöön tarkoitetun pienen erän jälleenmyyjän kohteluun (kumottu sittemmin käsitteen oikeudellisen epäselvyyden vuoksi).
In Ireland and Malta, following arrest, drug users can now be referred to treatment; this is also the case in the United Kingdom, where drug testing on arrest is authorised in certain circumstances.
Vuonna 2006 Malta katsoi, ettei jälleenmyyjien kuuden kuukauden vähimmäisrangaistus ole aina asianmukainen yhteiskäytön yhteydessä, ja muutti lakia siten, että poikkeukset sallitaan.
Special drug courts have been established
A-luokan huumeiksi luokitellaan vaarallisimpina pidetyt huumeet.
Chapter 1: Policies and laws controlled by new laws: trains and ships in Ireland; boats in Latvia; aviation in Finland.
Luku 1: Politiikka ja lainsäädäntö rangaistukselle.
The last few years have also seen: laws and strategies to prevent or punish drugrelated public nuisance (see the 2005 selected issue); new powers to close bars or other premises or exclude people from them (Belgium, Ireland, Netherlands); and powers to close private dwellings where commercial drug distribution or systematic drug use takes place (respectively, Netherlands, UnitedKingdom ).
Ranskassa muut kuin huollettavat huumausainerikoksiin syyllistyneet henkilöt voivat käydä ja ostaa valistuskursseja; Espanjassa, Latviassa ja Unkarissa hoidossa olevien huumeidenkäyttäjien vapausrangaistuksia voidaan lykätä; Bulgariassa, Unkarissa, Romaniassa ja Turkissa ehdollinen rangaistus on yhdistettävissä hoitoon.
In parallel, new laws to protect nonusers from the use of tobacco have also been introduced across Europe during this time: since 2004, 24 European Member States (all except Greece, Hungary and Poland) have prohibited or severely restricted smoking in enclosed public places, often with sizeable fines for transgressors.
Alankomaat aikoo lisätä hoidon käyttöä edellytyksenä varhaiselle vankilasta vapautumiselle. Mikäli katsotaan aiheelliseksi, tuomitut rikolliset voidaan Suomessa nykyisin ohjata avovankilaan, jos he eivät sorru uudelleen huumeisiin; Kreikassa heidät voidaan lähettää erikoishoitoyksikköön.
To summarise the legal changes reviewed here: it appears that criminal sanctions have often been reduced for the individual user who avoids any aggravating circumstances, but, almost as a counterbalance, increased for those whose actions may affect other members of society.
Huumeidenkäytön hoito-ohjelmiin pääsyä on laajennettu kattamaan entistä vakavampiin rikoksiin tuomitut henkilöt Italiassa (rikokset, joista voidaan tuomita enintään kuuden vuoden vankeusrangaistukseen entisten neljän vuoden sijaan) ja Espanjassa (viiden vuoden vankeusrangaistus entisten kolmen vuoden sijaan).
The latter reflects an increased focus on using criminal law to protect the public.
Belgiassa rikosoikeudenkäynnin kaikissa vaiheissa on vaihtoehtoja ohjata huumeita käyttävät rikolliset hoitoon.
in Ireland, the UnitedKingdom (England and Scotland) and Norway, and are under discussion in Malta; Portugal set up a system of ‘commissions for the dissuasion of drug use’ composed of a lawyer, a doctor and a social worker. New laws in other countries have introduced some form of treatment as an alternative to punishment: in France, non-dependent drug law offenders may take, and pay for, awareness courses; in Spain, Hungary and Latvia, custodial sentences may be suspended for drug users undertaking treatment; and in Bulgaria, Hungary, Romania and Turkey, probation may be combined with treatment.
Rangaistuksia tarkasteltaessa huomataan, että enimmäisrangaistuksia tai todennäköisiä rangaistuksia henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetun huumausaineen hallussapidosta on alennettu monissa Euroopan maissa vuoden 2001 jälkeen – joko kaikkien huumeiden kohdalla (Viro, Kreikka, Unkari, Portugali, Suomi) tai pelkästään kannabiksen (Belgia, Luxemburg, Yhdistynytkuningaskunta ) tai vähempiriskisten huumeiden kohdalla (Romania).
The Netherlands aims to increase the use of treatment as a condition of early release from prison. When deemed appropriate, in Finland, sentenced offenders can now be directed towards an open prison if they stay drugfree; in Greece, they may be sent to a special treatment unit.
Kaikki maat eivät silti ole lieventäneet rangaistuksiaan tänä aikana: Ranska ja Puola päättivät jättää lakinsa muuttamatta neuvottelujen jälkeen, Tanska puolestaan kovensi ”normaalirangaistuksen” varoituksesta sakkoihin (joita sittemmin korotettiin).
Eligibility for drug-treatment programmes has been extended to those convicted of more serious offences in Italy (if the offence is punishable by up to six years in prison, raised from four years) and Spain (raised from three to five years).
Italian uudessa laissa huumeidenkäyttö määriteltiin uudelleen hallinnolliseksi rikokseksi ja kannabis luokiteltiin uudelleen muiden laittomien aineiden, kuten heroiinin ja kokaiinin, kanssa samanlaisiin rangaistuksiin johtavaksi aineeksi.
In Belgium, at all levels of the criminal justice process, alternatives exist to divert drug-using offenders in to treatment.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ilmoitettu kannabiksen luokituksen tiukentamisesta vastaisuudessa.
Drugrelated crime
Vaihtoehdot rangaistuksille
Further descriptions of the various treatment alternatives to punishment and the extent of their use can be found in the
Lisää kuvauksia erilaisista hoidoista vaihtoehtona rangaistuksille ja niiden käytön yleisyydestä on luettavissa
ELDD’s ‘Topic overview’ and ‘Legal reports’ sections (8
ELDD:n sivuston Topic overview ja Legal reports -kohdista (8).
Focus on protecting the public
Väestön suojelun tehostaminen
In practice, routine data are only available in Europe on initial reports of drug law offences, mainly from the police.
Muutoksissa, jotka liittyvät huumeidenkäyttäjien hoitoonpääsyyn rikosoikeuden kautta, on yleensä kaksi yhteistä tekijää.
The data also reflect differences in priorities set and resources allocated by criminal justice agencies to specific offences.
Ensinnäkin niillä kaikilla laajennetaan huumeidenkäyttäjien hoitoonohjauksen soveltamisalaa.
In addition, there are variations between national information systems on drug law offences, specially in relation to reporting and recording practices.
Maiden välillä on silti eroja siinä, missä vaiheessa hoitoa tarjotaan: useimmat maat tarjoavat hoitoa tuomioistuinvaiheessa eivätkä aiemmissa vaiheissa, kun huumeidenkäyttäjä on tekemisissä poliisin tai syyttäjälaitoksen kanssa.
Because these differences make comparisons between countries difficult, it is more appropriate to compare trends rather than absolute numbers.
Toisena seikkana on hoidon ehdollisuus: hoitomääräyksen noudattamatta jättäminen johtaa rikossyytteisiin, syytteeseen asettamiseen tai rangaistukseen liittyvien menettelyjen käynnistymiseen uudelleen.
In the past decade, criminal law has increasingly been used to protect the public from the drug user and, in parallel with the distinction made between the ‘sick’ user and the ‘criminal’ trafficker, the category of ‘user’ is also being legally subdivided in to those who do and those who do not trouble or harm other members of society.
Viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana yleisöä on yhä laajemmin suojeltu huumeidenkäyttäjiltä rikoslainsäädännön avulla, ja samalla kun on eroteltu ”sairaiksi” luokitellut käyttäjät ja ”rikollisiksi” luokitellut huumekauppiaat, myös ”käyttäjien” luokka on jaettu lainsäädännöllisesti henkilöihin, jotka aiheuttavat vahinkoa yhteiskunnan muille jäsenille, ja toisiin, jotka eivät aiheuta.
The measures that reduce criminal penalties for personal use or offer alternatives to punishment, described above, are part of this development.
Edellä kuvatut toimet, joilla on alennettu henkilökohtaisesta käytöstä rikoslain nojalla määrättäviä rangaistuksia tai tarjottu vaihtoehtoja rangaistuksille, ovat osa tätä kehitystä.
These treatment options or reduced penalties are, for example, granted on condition that the user does not cause some form of public disturbance.
Hoitovaihtoehdot ja alennetut rangaistukset ovat mahdollisia esimerkiksi sillä ehdolla, ettei käyttäjä aiheuta minkäänlaista yleistä häiriötä.
Overall, the number of reported drug law offences in EU Member States increased by an average of 36% between 2001 and 2006 (Figure 2).
Toisaalta sellaisten rikollisten rangaistuksia on kovennettu ja rangaistusperusteita lisätty, jotka voivat aiheuttaa vahinkoa muille yhteiskunnan jäsenille.
The data reveal increasing trends in all reporting countries except Bulgaria, Greece, Latvia and Slovenia, which reported an overall decline over the five-year period (10).
Pääosa lainsäädäntötoimista on keskittynyt ajoneuvon kuljettamiseen huumausaineen vaikutuksen alaisena (Belgia, Tšekki, Tanska, Espanja, Ranska, Latvia, Liettua, Portugali, Suomi).
Use- and supply-related offences
Viime vuosina on niin ikään
The balance between drug law offences related to use and those related to supply (dealing, trafficking, production) is
Maat ovat ottaneet käyttöön tai laajentaneet vaihtoehtoja tai järjestelmiä, joiden puitteissa rikoksesta epäiltyjä ohjataan hoitoon tai neuvontaan vaihtoehtona vankeusrangaistuksille ja muille rangaistuksille YK:n ylimääräisen istunnon ja EU:n toimintasuunnitelman tavoitteiden mukaisesti.
Criteria have also been widened and penalties increased for those offenders who risk harming other members of society.
Irlannissa ja Maltassa huumeidenkäyttäjät voidaan nyt pidättämisen jälkeen ohjata hoitoon.
Most legislative activity has concentrated on those taking drugs and then driving (Belgium, Czech Republic, Denmark, Spain, France, Latvia, Lithuania, Portugal, Finland).
Tämä pätee myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa huumetestaus pidätettäessä on sallittu tietyissä olosuhteissa.
New laws regulating testing for drugs in the workplace in Ireland, Finland and Norway emphasise that testing is permitted mainly in situations where considerable danger or risk would arise from being under the influence.
Irlantiin, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan (Englantiin ja Skotlantiin) sekä Norjaan on perustettu erityisiä huumausainetuomioistuimia ja niistä keskustellaan parhaillaan Maltassa; Portugali perusti asianajajasta, lääkäristä ja sosiaalityöntekijästä koostuviin ”huumeidenkäytön vieroituslautakuntiin” perustuvan järjestelmän.
In de x addition, it is worth noting that, as a proportion of all drug law offences, use-related offences increased over the same period in half of the reporting countries.
Samaan aikaan eri puolilla Eurooppaa on saatettu voimaan uusia lakeja tupakoimattomien henkilöiden suojelemiseksi tupakan haitoilta: vuodesta 2004 alkaen 24 Euroopan unionin jäsenvaltiota (eli kaikki jäsenvaltiot Kreikkaa, Unkaria ja Puolaa lukuun ottamatta) ovat kieltäneet tupakoinnin suljetuissa julkisissa tiloissa tai rajoittaneet sitä voimakkaasti. Usein kiellon rikkojille on säädetty myös huomattavia rangaistuksia.
—— All reports
—— Kaikki ilmoitukset
Countries missing data for two or more consecutive years are not included in the trend calculations: the overall trend is based on all EU countries except the United Kingdom; the trend for cannabis is based on 18 countries, heroin on 18, cocaine on 17, amphetamine on 12 and ecstasy on 13.
Maita, joilta puuttuvat tiedot vähintään kahdelta perättäiseltä vuodelta, ei ole otettu mukaan suuntausten laskelmiin; kokonaissuuntaus perustuu kaikkiin EU-maihin Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta, kannabista koskeva suuntaus perustuu 18 maahan, heroiinia koskeva 18:aan, kokaiinia koskeva 17:ään, amfetamiinia koskeva 12:een ja ekstaasia koskeva 13:een.
For additional information on the methodology, see Figure DLO-3 in the 2008 statistical bulletin.
Jos haluat lisätietoja menetelmästä, katso kaavio DLO-3 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Reitox national focal points and, for population data, Eurostat (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/).
Reitoxin kansalliset yhteyspisteet ja väestötietojen osalta Eurostat (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/).
In countries where this is the case, cannabis-related offences accounted for 36–86% of all drug law offences.
Keskustelua huumausaineiden ja rikollisuuden välisistä suhteista, katso EMCDDA (2007b). Katso taulukko DLO-1 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
In a few countries, drugs other than cannabis were predominant in drug offences: in the Czech Republic, methamphetamine accounted for 60% of all drug law offences; in Malta, the figure for heroin was 41%.
Luku 1: Politiikka ja lainsäädäntö kaikista huumerikoksista, ja Maltassa heroiinirikosten osuus oli 41 prosenttia.
In Luxembourg, drug law offences were almost equally distributed between cannabis, heroin and cocaine.
Luxemburgissa huumerikokset jakautuivat miltei tasaisesti kannabiksen, heroiinin ja kokaiinin kesken.
In the five-year period 2001–06, the number of drug law offences involving cannabis increased or remained stable in most reporting countries, resulting in an overall average increase of 34% in the European Union (Figure 2).
Käyttörikosten määrä lisääntyi Euroopan unionissa keskimäärin 51 prosenttia vuosina 2001–2006. Kasvava suuntaus näyttää vallitsevan kahdessa kolmasosassa tietoja ilmoittaneista maista; vain Sloveniassa ja Norjassa
Downward trends were, however, reported by Bulgaria, the CzechRepublic (2002–06), Italy and Slovenia (15
Suuntaus oli kuitenkin laskeva Bulgariassa, Tšekissä (2002–2005), Italiassa ja Sloveniassa (15).
Over the period 2001–06, drug law offences related to heroin show a different picture to those related to cannabis or cocaine, dropping by an average of 14% in the European Union, mainly between 2001 and 2003.
Heroiinirikosten tilanne vuosina 2001–2006 poikkeaa kannabis- tai kokaiinirikosten tilanteesta, sillä ilmoitusten määrä laski Euroopan unionissa keskimäärin 14 prosenttia pääasiassa vuosina 2001–2003.
However, national trends in heroin offences have been diverging over the period, with a third of the countries reporting upward trends (16).
Heroiinirikosten kansallisissa suuntauksissa on kuitenkin ollut vaihtelua tarkasteluajanjakson aikana, sillä kolmasosassa maista suuntaus on nouseva (16).
The EU average trends in offences for both amphetamine and ecstasy peaked in 2004.
Sekä amfetamiini- että ekstaasirikosten keskimääräinen suuntaus EU:ssa saavutti huippunsa vuonna 2004.
While the trend for amphetamine-related offences remained upward (average
Amfetamiinirikosten suuntaus jatkui ylöspäin (keskimääräinen lisäys 41 prosenttia vuosina 2001–2006), ekstaasirikosten keskiarvo EU:ssa vaihteli samana ajanjaksona ilman kokonaismäärän muutosta.
Cocaine-related offences increased over the period 2001–06 in all European countries except Bulgaria, Germany and Slovakia.
Tutkimuksen tarkoituksena on antaa yleiskuva Euroopan unionilta ja jäsenvaltioilta saatavasta rahoituksesta huumeisiin liittyvää tutkimusta varten.
The EU average increased by 61% over the same period.
Tutkimuksen tulokset ovat käytettävissä vuoden 2009 alkupuolella.
See Table DLO-2 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko DLO-2 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Figure DLO-2 and Table DLO-4 in the 2008 statistical bulletin.
Katso kaavio DLO-2 ja taulukko DLO-4 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Table DLO-5 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko DLO-5 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.