natgillin/translations-raw huggingface dataset:
World Health Organisation,Health in Prisons Project, first meeting, Lisbon, 1996.
Maailman terveysjärjestö,Health in Prisons Project, ensimmäinen tapaaminen Lissabonissa 1996.
EMCDDA,‘Criminal justice based drug demand and harm reduction interventions in the EU — An analysis of police station, court andprison based programs contained in EDDRA’, 2002.
EHNVS,”Rikosoikeuden puitteissa tehdyt huumeiden kysynnän rajoittamisen ja haittojen vähentämisen toimet EU:ssa –Poliisilaitosten, tuomioistuinten ja vankiloiden toimintaohjelmien analyysi EDDRA-tietokannan perusteella”, 2002.
OFFICIAL PUBLISHER:Office for Official Publications of the European Communities.© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2003.EXECUTIVE DIRECTOR:Georges Estievenart.
VIRALLINEN JULKAISIJA:Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto.© Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2003.JOHTAJA:Georges Estievenart.
EDITORS:Joëlle Vanderauwera, Paul Griffiths.
TOIMITTAJAT:Joëlle Vanderauwera, Paul Griffiths. TEKIJÄT:Paul Griffiths, Margareta Nilson, Chloé Carpentier, Petra Paula Merino.
GRAPHIC CONCEPTION:Dutton Merrifield Ltd., UK.Printed in Italy
GRAAFINEN SUUNNITTELU:Dutton Merrifield Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta.Printed in Italy
EU enlargement and drugs — Challenges andperspectives
EU:n laajentuminen ja huumeethaasteita ja näköaloja
Threats and challenges: perception and reality years. Today they have become a cleartarget for drug consumption.
Uhkakuvia ja haasteita: havainnot ja todellisuus vuoden aikana, sillä nykyään hakijamaatovat selvästi huumeiden kohdemaita.
The perspective of a European Unionconsisting of up to 28 countries may raisesome simplistic fears in the public domainas far as drugs are concerned.
Ajatus Euroopan unionista 28 jäsenvaltionkokonaisuutena saattaa aiheuttaa suuressayleisössä pelkoa ainakin huumeidenosalta.
Inparticular, there are serious worries aboutthe risk of an increase in drug trafficking,especially from and through central andeast European countries (CEECs).
Tunnetaan vakavaa huoltahuumekaupan lisääntymisestä erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maista ja niidenkautta.
The available data suggest that drug useis on the increase, both for heroin, whichis replacing locally produced opiates, andfor cannabis, which is the most widelyused drug in these countries, especiallyfor experimental and recreational use.
”Hakijamaiden ponnisteluthuumeita koskevien toimintojensayhdensuuntaistamiseksi EU:n jasen nykyisten jäsenvaltioidenkanssa eivät riipu vain täydestätunnustamisesta vaan myösjatkuvasta tuesta.
An increase has also been seen in the useof synthetic drugs, a proportion of whichare exported from the EU to CEEC markets.
Jäsenvaltioidenon tärkeää voimistaakoordinointiaan jatiedotusmekanismejaan sekämyöntää niille riittävätvoimavarat.”
‘The efforts of the candidatecountries to align their actionsin the drugs field with those ofthe EU and its current Member States depend not only on fullrecognition but also oncontinuing support.
Käytettävissä olevat tiedot kertovat, ettähuumeiden käyttö on lisääntymässä.Heroiinia on korvaamassa paikallisestiviljellyt opiaatit ja kannabis on näidenmaiden eniten käytetty huume erityisestivapaa-aikana.
It isessential that they strengthentheir coordination andinformation mechanisms andallocate, where appropriate,adequate resources to them.’
Lisäystä on havaittu myössynteettisten huumeiden käytössä, joistaosa tuodaan Keski- ja Itä-Euroopan maihin EU-maiden alueelta.
EMCDDA Management Board
Puheenjohtaja EHNVS:n hallintoneuvosto
However, the picture is rather morecomplex.
Kokonaiskuva on kuitenkin tätämonisyisempi.
The most significant increase intrans-border drug trafficking occurred afterthe fall of the Iron Curtain, and has nowreached a critical level.
Silmiinpistävin lisäys rajatylittävässä huumekaupassa tapahtui hetirautaesiripun poistumisen jälkeen.
In this context, the future enlarged Unionwill face new and more complexchallenges, ranging from implementinglegislative measures to putting in placeadministrative and coordinating structures and developing the scope and range ofthe services provided.
Tilanne on muuttunutdramaattisesti viimeisten viiden, kymmenen käyttöönotossa sekä tarjottavien palvelujenmäärän ja laadun kehittämisessä.
Candidate countries are those that have applied for membership of the European Union, and with whom the next negotiationshave been decided by the European Councils of Luxembourg in 1997 and Helsinki in 1999.
Hakijamaita ovat ne 13 maata, jotka ovat hakeneet Euroopan unionin jäsenyyttä ja joiden hakemukset Eurooppa-neuvostohyväksyi Luxemburgissa 1997 ja Helsingissä 1999.
There are 13 candidate countries: Bulgaria, Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Romania, Slovakia, Slovenia and Turkey.The negotiations for accession were concluded with 10 of them in December 2002 in Copenhagen.
Bulgaria, Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia,Tsˇekin tasavalta, Turkki, Unkari, ja Viro. Liittymisneuvottelut saatettiin päätökseen 10 hakijamaan kanssa joulukuussa 2002Kööpenhaminassa.
The objective is to welcome Bulgariaand Romania as members of the EU in 2007.
Tavoitteena on saada Bulgaria ja Romania EU:n jäsenmaiksi vuonna 2007.
In December 2004, it is expected that the Council will decide when negotiations willbegin with Turkey.
Joulukuussa 2004 neuvoston ontarkoitus päättää, milloin neuvottelut Turkin kanssa voidaan käynnistää.
All candidate countries are currently coordinating with the EMCDDA on monitoring the drugs phenomenon.
Kaikki hakijamaat tekevät tällä hetkellä yhteistyötä EHNVS:n kanssa huumetilanteen seuraamiseksi.
Key policy issues at a glance
Keskeiseit toimintalinjat lyhyesti
1.Differences in levels of drug use among young peoplein the ‘East’ and the ‘West’ are progressivelynarrowing.
1.Nuorten ihmisten huumeidenkäytön tasot ovatvähitellen lähenemässä toisiaan ’idässä’ ja ’lännessä’.
approach with a health-oriented one.
välillä.
In candidatecountries, responses have been developed sector bysector, with priority given first to law enforcement andthen later to prevention and treatment.
Hakijamaissa vastausmalleja on kehitettyalakohtaisesti niin, että etusija on annettulainvalvonnalle ehkäisyn ja hoidon sijasta.
2.Over the 1990s, heroin emerged as the primaryproblem drug in most candidate countries and, in somecountries, this led to estimated levels of problem druguse that are comparable to the EU average.
2.1990-luvulla heroiini oli merkittävin ongelmahuumeuseimmissa hakijamaissa, ja joissakin maissahuumeiden ongelmakäyttö oli tasoltaan verrattavissa EU:n keskiarvoon.
5.The current approach to the drugs phenomenon inwestern European drug policies is the result of a longterm process, yet to be consolidated, while manycandidate countries are still in the early stages ofdeveloping their responses.
5.Länsi-Euroopan maiden huumepoliittisetlähestymistavat ovat pitkän kehityksen tulosta, javaativat vielä aikaa vakiintuakseen. Monethakijamaat ovat vasta alkuvaiheessalähestymistapojensa kehittämisessä.
3.In the enlarged Union, despite a general framework ofcommon trends and patterns of drug use, it will remainnecessary to deal with a considerable diversity ofspecific situations at local level.
3.Riippumatta yleisistä suuntauksista ja huumeidenkäyttömalleista laajentuneessa unionissa onvälttämätöntä toimia paikallisesti hyvinkinmonenlaisten erityistilanteiden kanssa.
4.The responses of EU Member States to thisphenomenon have increasingly balanced a repressive
4.EU:n jäsenmaiden tähänastiset vastaukset tähänilmiöön ovat yhä enemmän olleet tasapainoiluarajoittavan ja terveyssuuntautuneen lähestymistavan
6.In this context, the European Commission and the Member States have assisted the candidate countries intheir efforts to deal with the drugs problem aseffectively as possible, but the challenges remainconsiderable.
6.Tässä yhteydessä Euroopan komissio ja jäsenvaltiotovat auttaneet hakijamaita niiden pyrkimyksissähuumeongelman hoitamiseksi mahdollisimmantehokkaasti, vaikka haasteet ovat edelleenkinmelkoisia.
March–April 2003
Maalis–huhtikuu 2003
The situation in an enlarged European Union — Overview
Katsaus tilanteeseen laajentuneessa EU:ssa
Levels of drug use in the‘East’ and ‘West’ are converging by a concomitant increase in the use ofalcohol and tobacco.
‘Idän’ ja ‘lännen’huumeidenkäytön tasot ovatlähenemässä toisiaan
The younger agethat substance use occurs within thesecountries raises serious concerns aboutlong-term impact.
Nuorten huumeidenkäytön lisääntymiseenliittyy myös lisääntynyt alkoholinkäyttö jatupakointi.
Whereas, in the EU, the population ofproblem drug users is largely stable andageing (especially users of opiates), in themajority of candidate countries thephenomenon is newer and problem drugusers are generally younger.
Siinä missä ongelmakäyttäjien ryhmä on EU-maissa melkoisen vakaa ja ikääntyvä(erityisesti opiaattien käyttäjät), hakijamaissaongelma on suurelta osalta uudempi jakäyttäjätkin yleensä nuorempia.
There isconsiderable concern about the potentialfor future problems.
Suurenahuolenaiheena ovatkin tulevaisuudenmukanaan tuomat ongelmat.
Problem drug use incandidate countries isapproaching the EU average
Huumeiden ongelmakäyttöhakijamaissa on lähenemässä EU:n keskiarvoa
As in the EU Member States, recreationaldrug use and experimentation isincreasingly becoming an integral part ofyouth culture in most of the candidatecountries.
EU:n jäsenmaiden tavoin huumeidenkäytöstä ja kokeilusta vapaa-aikana ontulossa yhä olennaisempi osanuorisokulttuuria myös useimmissahakijamaissa.
There has been an increase inexperimental drug use in the generalpopulation in all central and east European countries in the past 10 years.
Huumekokeilut ovat yleensäottaen lisääntyneet kaikissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa viimeisten 10 vuodenaikana.
Major drugs seizures along the Balkan routeand in central Europe confirm the region’scontinuing role in the transportation andstorage of heroin and other illicitsubstances, including chemical precursors.
Balkanin reitillä ja Keski-Euroopassa tehdytsuuret huumetakavarikot vahvistavatolettamuksen em. seudun jatkuvastaosuudesta heroiinin ja muiden laittomienaineiden sekä lähtöaineiden kuljetuksessa javarastoinnissa.
This trend is particularly visible in theschool population, where the number ofschoolchildren aged 15 to 16 years whohave tried any illicit drug at least oncedoubled between 1995 and 1999.Many candidate countries now recogniseddrug use among young people as one oftheir most pressing social concerns.
Tämäsaattaa johtaa huumeidenkäyttöön liittyvieninfektiosairauksien merkittäväänlisääntymiseen. Vangit sekä etnisten jamuiden vähemmistöjen jäsenet ovatpalvelujen saatavuuden vuoksi erityisenhaavoittuvia HIV- ja hepatiittitartunnoille.
Although, thus far, the HIV epidemic haslargely bypassed injecting drug users inmost of the candidate countries, there isconsiderable evidence of high-riskbehaviour related to drug consumption.This could lead to a substantial increasein drug-related infectious diseases.
Tämä suuntaus on erityisen näkyväkoulunuorisossa. Niiden 15–16 -vuotiaiden koululaisten lukumäärä, jotkaovat kokeilleet jotakin laitonta huumettavähintään kerran, lisääntyi kaksinkertaiseksivuosien 1995–1999 välillä.
Somegroups, such as detainees and prisonersand members of ethnic and minoritygroups, may be particularly vulnerable to HIV and hepatitis infection, due to thelack of access to services.
Monethakijamaat pitävätkin nuortenhuumeidenkäyttöä yhtenä uhkaavimmistasosiaalisista huolenaiheista.
After a period when the major drugproblem identified with the candidatecountries related to drug trafficking, heroinnow has a strong hold on domesticmarkets and is gradually replacing locallyproduced opiates and other substances.Consequently, heroin (which ispredominantly injected) is the mostprevalent drug used among those askingfor treatment for opiate dependency.
Venäjällä (mukaan lukien Kaliningradinalue), Valko-Venäjällä ja Ukrainassa HIV-tartuntojen leviäminen liitetään yleensähuumeiden suonensisäiseen käyttöön. Tämäepidemia merkitsee tulevaa uhkaa EU:nulkorajoilla ja siihen vastaaminen vaatiiyhteisen lähestymistavan kehittämistä.
In Russia (including the territories of Kaliningrad), Belarus and the Ukraine, the spread of HIV infection is associated,to a large extent, with drug injecting.
Erona huumekaupan aikaisempaantilanteeseen heroiinilla on tällä hetkellävahva asema hakijamaiden omillasisämarkkinoilla, ja se on vähitellenkorvaamassa paikallisesti tuotettujaopiaatteja ja muita aineita.
This epidemic poses a threat at the futureexternal borders of the Union and requiresthe development of a common approachto the problem.
Tästä johtuen(yleensä suonensisäisesti käytettävä) heroiinion yleisin huume opiaattiriippuvuuden vuoksihoitoon hakeutuvien parissa.
Common trends andincreased diversity
Yleiset suuntaukset jailmiöiden moninaisuus
‘The challenge for an enlarged Union will be to help new Member States build together a more comprehensive and more sustainableresponse to this complex issue.
Laajentuvasta unionista voidaanhahmottaa tiettyjä kaikille jäsenmailleyhteisiä suuntauksia ja ongelmia.
Increasing levels of drug use amongyoung people have been accompanied
Käytetyt aineet ja niiden käyttötavat ovathyvin samanlaisia EU:n jäsenvaltioihinverrattuna.
ESPAD study among 15- and 16-year-old schoolchildren — Lifetime prevalence ofany drug use, excluding alcohol (once in their life) in %
ESPAD tutkimus, huumeiden kaytto elinaikana 15-16 vuotiaiden oppilaidenkeskuudessa. Alkoholia ei ole otettu mukaan tilastoon
The challenge of anenlarged European ‘drugsscene’ substitution treatment and needleexchange programmes, are not yetsupported politically and financially in allcandidate countries.
Euroopan laajentuneenhuumetilanteen asettamathaasteet tarjonnan ja kysynnän rajoittamiseentähtäävä lähestymistapa on melkoisessaepäsuhdassa.
As a result, theapproach towards supply and demandreduction remains unbalanced. In particular, treatment availability is notyet sufficient to meet demand, while the implementation of harm-reductionactivities, despite examples of goodpractice in most countries, does notcorrespond to the extent of high-riskbehaviour.
Erityisesti hoidon saatavuusei ole vielä riittävää kysynnän määräännähden, sillä haittojen rajoittamistoimienkäyttö ei vastaa riskikäyttäytymisenlaajuutta, vaikka hyviä käytännönesimerkkejä löytyykin useimmista maista.
There is now a legal and institutionalframework in place for national drugsstrategies in most candidate countries, butthe capacity to implement the adoptedmeasures is limited and the resourcesallocated are in general insufficient.
Yhdensuuntaisena edellä kuvatunkehityksen kanssa esiin on noussut myöstarve luoda yhteiseurooppalainenlähestymistapa huumeasioille.
In parallel with the developmentsdescribed above, the need for a common European approach to drugs hasprogressively emerged.
Tämänprosessin ensimmäinen askel oli Euroopanhuumeidenvastaisen komitean (CELAD)perustaminen 1980-luvun lopussa.
The first step inthis process was the creation, at the endof the 1980s, of a European Committeeto Combat Drugs (CELAD).
CELADlaati ensimmäisen Euroopan tasonhuumeidentorjuntasuunnitelman, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi Roomassajoulukuussa 1990.
CELAD drewup the first European plan to combatdrugs, which was adopted by the European Council of Rome in December1990.
Useimmissa hakijamaissa on jo olemassakansallisten huumestrategioiden tarvitsematoikeudelliset ja institutionaaliset kehykset,mutta voimavarat hyväksyttyjentoimenpiteiden toteuttamiseksi ovatrajalliset ja niille myönnettävät varatyleensä riittämättömät.
The EU approach is theresult of a long process
EU-maiden lähestymistapaon pitkän kehityksen tulos
•Heroin use is stable in most EU Member States, but it is still increasing in thecandidate countries.•The profile of problem drugs users andin particular heroin users variesconsiderably.•Specific substances and patterns of usecan also vary across geographic areas,independent of official borders.•AIDS/HIV are more prevalent in the EU,but high-risk behaviour related to drugconsumption is more evident in thecandidate countries.•There are diverse populations ofminority groups and vulnerablepopulations both at a local level andacross borders.•Socioeconomic development differssignificantly between regions.•Drug production and trafficking variesacross the regions.•There is increased pressure at the newouter borders of the EU (in terms ofproduction and trafficking, andinfectious diseases).
•Heroiinin käyttömäärät ovat melkovakaalla tasolla EU:n jäsenvaltioissa,mutta hakijamaissa ne ovat edelleenlisääntymässä.•Huumeiden ongelmakäyttäjien jaerityisesti heroiinin käyttäjien profiilivaihtelee merkittävästi.•Yksittäiset aineet ja käyttötavat saattavatvaihdella virallisista rajoista riippumattaeri alueiden välillä.•Aidsia ja HIViä esiintyy enemmän EU:ssa, mutta huumeiden käyttöönliittyvä riskikäyttäytyminen onilmeisempää hakijamaissa.•Sekä paikallisella että rajat ylittävällätasolla on vähemmistöryhmiin ja muihinhaavoittuviin ryhmiin kuuluviakäyttäjäryhmiä.•Sosioekonominen kehitys on hyvinerilaista eri alueiden välillä.•Huumeiden tuotannon ja kaupan luonnevaihtelee eri alueiden välillä.•EU:n ulkorajoille kohdistuu yhäenemmän paineita (huumeiden tuotantoja kauppa, infektiosairaudet).
A patchwork of responses
Sekalainen keinovalikoima
Combating organised drug trafficking is apriority both for Member States andcandidate countries.
Huumekaupan torjuminen on etusijallasekä jäsenvaltioissa että hakijamaissa.
Consequently, this isone of the key issues in preparingcandidate countries for accession.
Se on myös avainasemassa hakijamaidenvalmistautuessa jäsenyyteen.
A Phare programme offering assistance tothe central and east European countries intheir fight against drugs has been in placesince 1991.
Vuodesta 1991 alkaen on ollut käynnissä Phare-ohjelma, joka tukee Keski- ja Itä-Euroopan maita niiden huumeidenvastaisessa taistelussa.
At that time, the beneficiarycountries to a large extent only perceivedthe drugs issue to be relevant to them interms of their position as ‘transit countries’.
Tuohon aikaantukea saavat maat katsoivat huumeongelman koskevan niitä itseään vainsikäli kuin oli kyse niiden asemasta’kauttakulkumaina’.
The current European Union approach tothe drug problem, which aims atbalancing demand and supply reductionand contains a strong commitment topublic health objectives, is a result of over20 years of experience.
Euroopan unionin tämänhetkinen huumeitakoskeva lähestymistapa, jossa pyritääntasapainoiseen kysynnän ja tarjonnanrajoittamiseen ja jossa panostetaankansanterveydellisiin tavoitteisiin, ontulosta 20 vuoden kokemuksesta.
It has beeninformed by the experiences of Member States in addressing escalations in heroinuse, epidemics or potential epidemics of HIV and hepatitis among injectors, andrapidly evolving patterns of drugconsumption.
Tietoa ovat kartuttaneet jäsenvaltioidenkokemukset heroiinin käytön ajoittaisistalaajentumisista, suonensisäisten huumeidenkäyttäjien todellisista ja mahdollisista HIV-ja hepatiittiepidemioista sekähuumeidenkäytön nopeasti muuttuvistailmiöistä.
The social cost of the drugproblem has been considerable,considering the number of lives that havebeen ruined, or lost, due in particular tooverdoses or drug-related infectiousdiseases.
Huumeongelman sosiaalisetkustannukset ovat olleet huomattavat jayliannosten tai infektiosairauksien vuoksion menetetty monta elämää.
Health responses in the EU include anumber of prevention and treatmentinitiatives in different settings. However,there is a substantial gap between policyaims and the reality (and quality) ofprevention.
Terveydenhuoltoon liittyvät keinot EU-maissa sisältävät erilaisin kokoonpanointoteutettavia ehkäisy- ja hoitohankkeita.Yleisten tavoitteiden ja ehkäisytoiminnantodellisuuden (ja laadun) välillä onkuitenkin melkoinen kuilu.
Over the past decade, therehas been a considerable increase intreatment facilities and harm-reductionactivities in the Member States.
Viimeksikuluneen vuosikymmenen aikanajäsenvaltioissa on lisätty hoitopaikkoja jatehostettu haittojen rajoittamiseen tähtääviätoimia.
The decisions taken in Luxembourg in December 1997 to start the negotiationsfor accession with a first group ofcountries have considerably changed thenature of the ongoing cooperationbetween the EU and the candidatecountries, as it has become increasingly‘accession-driven’.
Kuluneina vuosina on pitänyt ratkoa moniaideologisia ja poliittisia kysymyksiä sekäjäsenvaltioissa että jäsenvaltioiden välilläennen kuin on voitu löytää vastaukset,jotka ovat tällä hetkellä olennainen osakaikkea huumepolitiikkaa.
This is why the drugsissue is now one of the elements of the EU acquisin the area of justice and homeaffairs.
Kaikkiaongelmia ei kuitenkaan ole ratkaistu, jamonet vastaukset ovat vasta kehitteillä.
During this period, it has been necessaryto resolve many ideological and politicalissues, both within and between Member States, before arriving at a number ofresponses that are now regarded in manycountries as an integral part of any drugspolicy. Not all the problems have beensolved and responses are still evolving.
Luxemburgissa joulukuussa 1997 tehdytpäätökset liittymisneuvottelujen aloittamisesta ensimmäisen maaryhmän kanssaovat merkittävästi muuttaneet EU:n jahakijamaiden yhteistyön luonnetta, joka onmuuttunut entistä ’liittymishakuisemmaksi’.Huumekysymys onkin tällä hetkellä yksi EU:n acquis-kohta oikeus- ja sisäasioidenyhteydessä.
Some Member States are introducingnational standards, accreditationprocedures or guidelines, with a view toassuring the quality of demand-reductionresponses. Such initiatives are almost nonexistent in the candidate countries, andthe limited funding available is often moreoriented towards law enforcement.
Jotkin jäsenvaltiot ovat ottamassa käyttöönkansallisia standardeja, hyväksymismenettelyjä ja ohjeistoja, joidentarkoituksena on taata kysynnänrajoittamiseen tähtäävien keinojen laatu.Hakijamaissa tällaisia aloitteita eijuurikaan ole, ja vähäiset käytettävissäolevat varat suunnataan yleensälainvalvontaan.
Some health-oriented responses that arewell established in the EU, such as
Tämän seurauksena EU:ssa on otettukäyttöön suuri joukko keinoja jaratkaisumalleja, joita sovelletaan kaikissajäsenvaltioissa.
As a result, a wide range of instrumentsand responses have been adopted in the EU and are being implemented in all Member States.
Nyt laajentumisen kynnyksellä Euroopan’huumenäyttämö’ on monimutkaisempi.Euroopan ja kansallisen tasonkoordinaatiomekanismit ja niille uhrattavatvoimavarat ovat edelleenkin varsinrajoitetut.
Among others,commitment to basing actions on a soundassessment of the situation are now at theheart of an increasingly comprehensive setof intervention options.
Laajentuneen Euroopan yhteinenlähestymistapa huumeasioissa on käynytentistä välttämättömämmäksi.
A common approach on drugs inan enlarged European Union is becomingincreasingly imperative.
Ajan mittaan näin menetellen saadaanhankituksi näyttöperustaa, jota tarvitaannykyisten ja tulevien huumeongelmienkohtaamisessa.
Conclusions EU enlargement and drugs — policy considerations
Johtopäätökset EU:n laajentuminen ja huumeet – näkökohtia toimintalinjoiksi
2.If serious future public health problems are to be avoided,there is an urgent need to invest in health responses thatcover all aspects of the drugs phenomenon. This isespecially true in the candidate countries.
Tämä voi perustua vain tilanteen parempaan ymmärtämiseenja oikeaksi havaittuihin käytäntöihin.
This policy briefing summarises the information available on the drugs situation in the enlarged Union and indicatesprimary sources for those who wish to know more.
Tässä lyhyessä toimintalinjoja koskevassa katsauksessa esitetäänyhteenveto huumetilanteesta laajentuneessa unionissa sekäesitellään tärkeimmät tietolähteet lisätietoa haluaville.
The following conclusions are considered to be prime areas of concern for EU policy-makers.
Seuraaviapäätelmiä pidetään EU:n poliittisten päättäjien ensisijaisinahuolenalueina.