natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the few countries reporting data on treatment demand in low-threshold agencies, a significant proportion of drug clients seek treatment for primary opioid use (127).
Harvat maat raportoivat hoidon kysynnästä matalan kynnyksen keskuksissa, ja niissä merkittävä osuus asiakkaista hakee hoitoa ensisijaisesti opioidien käytön takia (127).
Data from the monitoring of clients entering drug treatment in Europe provides a window not only on the wider epidemiological situation in respect to patterns of use and trends but also on the relative demand and availability of different forms of treatment.
Huumehoitoon hakeutuvien asiakkaiden seurannasta Euroopassa saadut tiedot kertovat paitsi käyttötapojen ja suuntausten muodostamasta laajemmasta epidemiologisesta tilanteesta myös eri hoitomuotojen suhteellisesta kysynnästä ja saatavuudesta.
This can cause difficulties in interpreting the available information, as an increase in those being treated for a particular drug problem may indicate that demand for services have gone up or that availability of a particular kind of service has increased.
Tämä voi vaikeuttaa saatavilla olevien tietojen tulkintaa, sillä tietyn huumeongelman takia hoidossa olevien määrän kasvu voi merkitä joko palvelujen kysynnän kasvua tai tietyn palvelun saatavuuden paranemista.
As an aid to the analysis of this sort of data, a distinction is made between new and all treatment demands, with the assumption that new treatment demands better reflect changes in broader patterns of drug taking and all treatments better reflect the overall demands made on the treatment sector as whole.
Tietojen analysointi on helpompaa, jos tehdään ero ensimmäistä kertaa hoitoon hakeutuvien ja kaikkien hoitoon hakeutuvien asiakkaiden välillä, koska uusien asiakkaiden määrä kuvastaa todennäköisesti parhaiten muutoksia huumeidenkäytön suuntauksissa yleensä ja asiakkaiden kokonaismäärä puolestaan yleistä hoidon kysyntää koko hoitosektorilla.
The relative proportion of treatment demands made by non-opioid clients is increasing in the TDI data set and actual numbers of new clients demanding treatment for opioid use is also falling in many countries, with the absolute number of reported new treatment demands for primary heroin use decreasing from 80 000 in 1999 to 51 000 in 2005 (128).
Muiden huumeiden kuin opioidien takia hoitoon hakeutuvien suhteellinen osuus kaikista hoitoon hakeutuvista asiakkaista on kasvamassa hoidon kysynnän indikaattoria koskevassa tietosarjassa, ja monissa maissa myös opioidien käytön takia hoitoon hakeutuvien uusien asiakkaiden tosiasiallinen määrä on vähenemässä: pääasiassa heroiinin käyttöön liittyvien uusien hoitopyyntöjen absoluuttinen määrä on laskenut vuoden 1999 80 000 tapauksesta 51 000 tapaukseen vuonna 2005 (128).
See Table TDI-5 in the 2007 statistical bulletin.)
Ks. taulukko TDI-5 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-114 in the 2007 statistical bulletin.)
Ks. taulukko TDI-114 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-24 in the 2007 statistical bulletin.)
Ks. taulukko TDI-24 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-119 in the 2007 statistical bulletin.)
Ks. taulukko TDI-119 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Figure TDI-1 in the 2007 statistical bulletin.
Ks. kaavio TDI-1 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Levels of drug substitution treatment is possible to use estimated levels of opioid drug use prevalence to calculate the ratio of clients in maintenance treatment to opioid problem users.
Korvaushoidon saatavuus käyttää apuna laskettaessa ylläpitohoidossa olevien asiakkaiden osuutta opioidien ongelmakäyttäjistä.
In the EU Member States and Norway, in 2005, it is estimated that the number of drug substitution treatments was at least 585 000.
Korvaushoidossa arvioidaan EU:n jäsenvaltioissa ja Norjassa olleen ainakin 585 000 henkilöä vuonna 2005.
This estimate is based on treatment monitoring carried out in most countries and provides a general picture of service availability.
Arvio perustuu useimmissa maissa hoidon seurantaan ja antaa hyvän yleiskuvan palvelun saatavuudesta.
These figures are probably a minimum estimate, as some treatment modalities are likely to be under-reported, for example treatment provided by general practitioners or in prison settings.
Tätä voidaan pitää vähimmäisarviona, sillä joidenkin hoitomuotojen, esimerkiksi yleislääkärien antaman hoidon tai vankilassa annetun hoidon osalta tapauksia on luultavasti jätetty kirjaamatta.
For EU countries where estimates of problem opioid use were available for 2005, the extent of substitution treatment among problem opioid users was calculated (Figure 10).
Opioidiylläpitohoidossa olevien asiakkaiden prosentuaalinen osuus opioidien ongelmakäyttäjien määrästä laskettiin niiden EU-maiden osalta, joista oli saatavilla arvioita opioidien ongelmakäytöstä vuodelta 2005 (kaavio 10).
Results show significant differences between countries, with rates varying from under 10 % (Slovakia) to about 50 % of opioid users (Italy).
Tulosten mukaan maiden välillä on merkittäviä eroja, sillä osuudet vaihtelevat alle 10 prosentista (Slovakia) aina 50 prosenttiin kaikista opioidien käyttäjistä (Italia).
However, the data does suggest the need to review the availability of treatment options in all countries in order to ensure that sufficient provision is available to meet estimated needs.
Tietojen perusteella hoitovaihtoehtojen saatavuutta on kuitenkin syytä pohtia uudelleen kaikissa näissä maissa, jotta arvioituihin tarpeisiin olisi saatavilla riittävästi palveluja.
Despite some recent increases in substitution treatment in the Baltic States and central European countries, levels remain low compared to the estimated number of opioid users in these Member States, with the exception of Slovenia.
Vaikka korvaushoito on Baltian maissa ja Keski-Euroopan maissa viime aikoina lisääntynyt, sitä annetaan Sloveniaa lukuun ottamatta hyvin vähän verrattuna opioidien käyttäjien määrään näissä jäsenvaltioissa.
An estimate from Estonia suggests that only 5 % of heroin users in the four major urban centres are covered by substitution programmes, and that this rate is as low as 1 % at national level.
Viro arvioi, että vain 5 prosenttia maan neljän suurimman kaupungin heroiininkäyttäjistä ja ainoastaan 1 prosentti koko maan heroiininkäyttäjistä osallistuu korvaushoito-ohjelmiin.
The vast majority of treated clients (97 %) are reported by the EU-15 Member States, who also contribute the majority (80 %) of all treatment demands reported in the TDI data set.
Valtaosa (97 %) hoitoasiakkaita koskevista ilmoituksista tulee 15 maan EU:n jäsenvaltioista, ja näiden maiden osuus on suurin myös kaikista hoidon kysynnän indikaattoria koskevassa tietosarjassa ilmoitetuista hoitopyynnöistä (80 %).
This represents a more than sevenfold increase since 1993, when substitution cases were estimated to be around 73 000 (Farrell, 1995).
Asiakasmäärä on yli seitsenkertainen vuoteen 1993 verrattuna, sillä korvaushoidossa on nyt noin 73 000 henkilöä (Farrell, 1995).
Data show a rise of about 15 % in client numbers in the EU and Norway from 2003 to 2005, mostly due to increases in Germany (estimated increase of 8 300 cases), France (5 706), Italy (6 234), Portugal (4 168) and the United Kingdom (41 500) (129).
Tietojen mukaan asiakasmäärät ovat EU:ssa ja Norjassa kasvaneet noin 15 prosenttia vuosina 2003–2005, mikä johtuu pääasiassa hoitopyyntöjen lisääntymisestä Saksassa (noin 8 300 uutta tapausta), Ranskassa (5 706), Italiassa (6 234), Portugalissa (4 168) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (41 500) (129).
In 2005, stabilisation in the number of clients in substitution treatment was reported in the Netherlands (122 cases per 100 000 inhabitants) and Luxembourg (355 cases per 100 000).
Korvaushoidossa olevien asiakkaiden määrä tasaantui vuonna 2005 Alankomaissa (122 tapausta 100 000:ta asukasta kohti) ja Luxemburgissa (355 tapausta 100 000:ta asukasta kohti).
The proportion of treatment demands that are for primary opioid use reflects, to some extent, the relative prevalence of illicit opioids as a problem drug requiring (further) treatment, although it is influenced by the organisation of the treatment services and the reporting system.
Pääasiassa opioidien käytön takia hoitoon hakeutuvien määrä heijastaa ainakin osittain laittomien opioidien suhteellista levinneisyyttä hoitoa (jatkohoitoa) vaativana ongelmahuumeena, tosin siihen vaikuttaa myös se, miten hoitopalvelut ja raportointi on järjestetty.
The proportion of clients seeking treatment for opioid use varies between countries.
Opioidien käytön takia hoitoon hakeutuvien asiakkaiden määrä vaihtelee maittain.
Based on the most recent data available, opioid users make up 40–70 % of all treatment demands in 12 countries, less than 40 % in seven countries and more than 70 % in six countries (130
Viimeisimpien saatavilla olevien tietojen perusteella opioidien käyttäjien osuus kaikista hoitoon hakeutuvista asiakkaista on 12 maassa noin 40–70 prosenttia, seitsemässä maassa alle 40 prosenttia ja
The percentage of all drug treatment demands accounted for by all heroin requests has fallen, decreasing from 74 % in 1999 to 61 % in 2005.
Heroiiniin liittyvien hoitopyyntöjen osuus huumehoidon koko kysynnästä on laskenut vuoden 1999 74 prosentista 61 prosenttiin vuonna 2005.
United Kingdom (131).
Ainoat maat, joissa määrä ei ole vähentynyt, ovat Bulgaria ja Yhdistynyt kuningaskunta (131).
The strongest relative growth during between 2003 and 2005 was observed in (but not confined to) some of the new Member States, with countries reporting substantial increases (over 40 %) including Bulgaria, Estonia, Greece, Lithuania, Romania and Norway.
Asiakasmäärän suhteellinen kasvu vuosina 2003–2005 oli voimakkainta uusissa jäsenvaltioissa (mutta ei ainoastaan niissä); maat, joissa se oli huomattavaa (yli 40 %), olivat Bulgaria, Viro, Kreikka, Liettua, Romania ja Norja.
These increases coincided with a geographical expansion of the availability of substitution treatment option in many of these countries.
Kasvu on tapahtunut samaan aikaan, kun korvaushoidon saatavuus on laajentunut maantieteellisesti monissa näistä maista.
Provision of substitution treatment did not increase in all new Member States: Hungary, Poland and Slovakia reported a relatively stable situation, while client numbers in the Latvian high-threshold methadone programme actually decreased from 67 to 50.
Aivan kaikissa uusissa jäsenvaltioissa korvaushoidon määrä ei kuitenkaan lisääntynyt: Unkari, Puola ja Slovakia ilmoittivat tilanteen pysyneen jokseenkin ennallaan, ja Latviassa korkean kynnyksen metadoniohjelmaan osallistuvien asiakkaiden lukumäärä jopa laski 67 tapauksesta 50 tapaukseen.
In two countries with a history of high levels of provision, Spain and Malta, provision has recently decreased, possibly reflecting overall levels of demand in these countries.
Korvaushoito on viime aikoina vähentynyt Espanjassa ja Maltassa, joissa on aikaisemmin annettu paljon korvaushoitoa, mikä saattaa heijastaa hoidon kysynnän yleistä tasoa näissä maissa.
The interrelationship between repeat treatment demands, maintenance levels and the prevalence of problem opioid use is complex.
Uusintahoitojen kysynnän, ylläpitohoidon määrän ja opioidien ongelmakäytön levinneisyyden välinen suhde on monimutkainen.
The levels of clients’ repeat treatment demands and the numbers of clients in drug maintenance programmes is determined by historical developments in opioid use incidence and prevalence, as well as treatment service organisation and type.
Uusintahoitoon hakeutuvien asiakkaiden lukumäärään ja ylläpitohoito-ohjelmiin osallistuvien asiakkaiden lukumäärään vaikuttavat opioidien käytön esiintyvyyden ja levinneisyyden pitkän aikavälin kehitys sekä hoitopalvelujen rakenne ja tyyppi.
The absolute decrease of new opioids treatment demands, mainly due to heroin use, is confirmed by looking at the trend of new heroin clients: all the countries, except Bulgaria and Greece, report a decrease in the proportion of new requests for primary heroin use among new drug clients in the last seven years.
Opioidien (lähinnä heroiinin) käyttöön liittyvien uusien hoitopyyntöjen määrän absoluuttista vähenemistä tukevat uusien heroiiniasiakkaiden määrissä havaitut suuntaukset: pääasiassa heroiinin käyttöön liittyvien uusien hoitopyyntöjen osuus kaikista uusista huumehoitoasiakkaista on seitsemän viime vuoden aikana laskenut kaikissa maissa Bulgariaa ja Kreikkaa lukuun ottamatta.
From 1999 to 2005, the percentage of new heroin clients among all new drug clients fell from 70 % to 37%. %.
Uusien heroiiniasiakkaiden osuus kaikista uusista asiakkaista laski 70:stä 37 prosenttiin vuosina 1999–2005.
) See Table HSR-7 in the 2007 statistical bulletin.)
) Ks. taulukko HSR-7 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Figure TDI-3 in the 2007 statistical bulletin.
Ks. kaavio TDI-3 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Figure 10: Number of opioid maintenance treatment clients as a percentage of the estimated number of problem opioid users, 2005 generally high, education levels low, and between 10 % and 18 % are reported to be homeless.
Kaavio 10: Opioidiylläpitohoidossa olevien asiakkaiden prosentuaalinen osuus opioidien ongelmakäyttäjien arvioidusta määrästä vuonna 2005 opioideja ensimmäisen kerran vasta yli 25-vuotiaina (133).
0 There are three men for every woman among outpatient opioid clients and four among inpatient clients; however, differences between countries existed, with typically a higher proportion of men among the treated population in southern European countries.
0 Avohoidossa on kolme miestä yhtä naista kohti ja laitoshoidossa neljä miestä yhtä naista kohti; tässä maiden välillä on kuitenkin eroja, sillä Etelä-Euroopan maissa miesten osuus hoidossa olevista asiakkaista on yleensä suurempi kuin muualla.
Netherlands, Denmark and Spain (134).
Alankomaissa, Tanskassa ja Espanjassa (134
Most opioid clients are polydrug users, taking opioids in combination with another secondary substance, mainly other
Useimmat opioidiasiakkaat ovat sekakäyttäjiä, jotka käyttävät opioideja yhdessä toissijaisen aineen, pääasiassa muiden opioidien (35 %), kokaiinin (23 %) ja kannabiksen kanssa (17 %) (135).
The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an uncertainty interval arising from the estimation procedures; the number of opioid users is estimated by various methods: TM = treatment multiplier; PM = police multiplier; MI = multivariate indicator.
Symboli edustaa piste-estimaattia ja viiva arviointimenetelmistä aiheutuvaa epävarmuusväliä; opioidien käyttäjien määrä voidaan arvioida erilaisilla menetelmillä: TM = Treatment Multiplier (hoitokerroin); PM = Police Multiplier (poliisikerroin); MI = Multivariate Indicator (monimuuttujaindikaattori).
For more information see Figure HSR-3 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points.
Lisätietoja, ks. kaavio HSR-3 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.Lähteet: Kansalliset yhteyspisteet.
Treatment demand clients
Hoitoon hakeutuvat asiakkaat
Those seeking treatment for opioid problems tend to be relatively old compared with those seeking help for problems
Opioidiongelmien takia hoitoon hakeutuvat ovat yleensä vanhempia ja heidän sosiaalinen tilanteensa on heikompi kuin muiden huumeongelmien takia apua hakevien (132
Some countries report a high degree of co-occurrence of opioid dependence and other psychiatric disorders among opioid users. This observation has also been made in many clinical studies, which indicate that major depression, anxiety disorders, antisocial and borderline personality disorders are relatively common disorders among opioid users (Mateu et al., 2005).
Joidenkin maiden raporttien mukaan käyttäjien keskuudessa esiintyy samanaikaisesti opioidiriippuvuuden kanssa paljon muitakin psykiatrisia häiriöitä; tämä on havaittu myös monissa kliinisissä tutkimuksissa, joiden mukaan vakava masennus, ahdistuneisuus sekä antisosiaalinen persoonallisuushäiriö ja rajatilapersoonallisuushäiriö ovat melko yleisiä ongelmia opioidien käyttäjien keskuudessa (Mateu et al., 2005).
conditions. Unemployment levels among opioid clients are
Opioidiasiakkaiden työttömyysaste on tavallisesti korkea, he ovat alhaisesti koulutettuja ja 10–18 prosenttia heistä on kodittomia.
) See Table TDI-10 in the 2007 statistical bulletin.)
) Ks. taulukko TDI-10 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Tables TDI-11, TDI-107 and TDI-109 in the 2007 statistical bulletin.)
Ks. taulukot TDI-11, TDI-107 ja TDI-109 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Tables TDI-4 and TDI-5 in the 2007 statistical bulletin.)
Ks. taulukot TDI-4 ja TDI-5 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-23 in the 2007 statistical bulletin.
Ks. taulukko TDI-23 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Chapter 7New and emerging drug trends and action on new drugs
Luku 7Huumausaineiden uudet suuntaukset ja uusia huumeita koskevat toimet
Studies have compared the physiological and subjective effects of BZP with those of amphetamine, and suggest that BZP has approximately one tenth of the potency of dexamphetamine.
BZP:n ja amfetamiinin psykologisia ja subjektiivisia vaikutuksia on vertailtu eri tutkimuksissa, joiden mukaan BZP:n teho on noin 10 prosenttia deksamfetamiinin tehosta.
Emerging drugs trends often mimic, expand on, or substitute previously popular drug trends and raise questions about why psychoactive substances are being consumed.
Huumausaineiden uudet suuntaukset tavallisesti jäljittelevät, laajentavat tai korvaavat aikaisempia yleisiä suuntauksia ja herättävät kysymyksen siitä, miksi psykoaktiivisia aineita ylipäätään käytetään.
Therefore, emerging trends in drug and alcohol consumption must be understood not only in relation to changes in policy by governments, but also in relation to each other and within the broader context of current fashions and sociocultural changes in leisure time pursuits.
Sen vuoksi huumausaineiden ja alkoholin käytön uusia suuntauksia on tarkasteltava paitsi suhteessa hallitusten politiikassa tapahtuviin muutoksiin myös suhteessa toinen toisiinsa ja osana laajempia muotivirtauksissa ja vapaa-ajan käytössä tapahtuvia sosiokulttuurisia muutoksia.
In recent years, products containing BZP started to be aggressively marketed as a legal alternative to ecstasy by various retailers through the printed media, Internet sites, designated shops and stalls at clubs and festivals, and may be traded as ‘ecstasy’.
Vähittäismyyjät ovat viime vuosina alkaneet aggressiivisesti markkinoida BZP:tä sisältäviä tuotteita ekstaasin laillisena vaihtoehtona lehdissä, Internet-sivustoilla, erityismyymälöissä ja yökerhoissa ja festivaalien myyntikojuissa, ja sitä saatetaan myydä ekstaasina.
BZP is offered in various combinations with other piperazines, and some, in particular
BZP:tä on tarjolla erilaisina yhdistelminä muiden piperatsiinien kanssa.
BZP in combination with TFMPP (136
Osa niistä, erityisesti BZP:n ja TFMPP:n yhdistelmä (136), on mahdollisesti
), are thought to be designed to mimic ecstasy’s effects.
suunniteltu jäljittelemään ekstaasin vaikutuksia.
These products usually are visibly labelled as piperazine-containing, but are often misrepresented as ‘natural’ or ‘herbal’.
Näiden tuotteiden pakkauksissa mainitaan yleensä selvästi, että ne sisältävät piperatsiinia, mutta ne esitetään usein harhaanjohtavasti luonnon- tai yrttituotteina.
New or changing patterns of drug use usually emerge at local, or city levels and very few Member States have, for example, monitoring systems to indicate the extent of fatal and non-fatal intoxications from the use of new or emerging psychoactive substances.
Huumausaineiden käyttötavat kehittyvät tai muuttuvat tavallisesti paikallistasolla tai kaupungeissa, ja harvoilla jäsenvaltioilla on toiminnassa esimerkiksi seurantajärjestelmiä, joiden avulla uusien psykoaktiivisten aineiden käytöstä aiheutuneiden kuolemien ja muiden myrkytystapausten yleisyyttä voitaisiin selvittää.
In the context of an inevitably partial picture, the accumulated information about emerging drug trends in Europe is assessed by triangulating information from a wide range of different sources.
Euroopassa huumeidenkäytön uusista suuntauksista kerättyjä tietoja arvioitaessa onkin yhdisteltävä lukuja monista eri lähteistä, joten ne antavat väistämättä vain osittaisen kuvan tilanteesta.
The evidence accumulated in the EU about emerging trends in drug use suggests that they may parallel consumer trends in legal markets — for example the sale of entirely synthetic substances such as BZP, with the claim that it is ‘natural’ or ‘herbal’, may be appealing to a wider consumer interest in natural products.
EU:ssa kerättyjen tietojen perusteella huumeidenkäytön uudet suuntaukset saattavat myötäillä laillisten markkinoiden kulutussuuntauksia – esimerkiksi BZP:n kaltaisten täysin synteettisten aineiden myynti ”luonnontuotteina” tai ”yrttituotteina” saattaa vedota laajemminkin kuluttajien kiinnostukseen luonnontuotteita kohtaan.
Furthermore, perceived safety of BZP is fostered by the fact that the products are often sold by designated retailers or in specialised shops rather than on the street.
Tämän lisäksi BZP:n turvallisuudesta muodostuvaan käsitykseen vaikuttaa se, että tuotteita myydään usein erityismyymälöissä tai erikoisliikkeissä, ei katukaupassa.
This chapter reports on recent developments in the illicit use of psychoactive substances that are not routinely addressed by the key drug indicators and have only recently been identified as a potential concern by policymakers or have attracted attention from the mass media.
Tässä luvussa käsitellään viimeaikaista kehitystä sellaisten psykoaktiivisten aineiden osalta, joita ei tavallisesti seurata keskeisten huumausaineita koskevien indikaattorien avulla.
BZP has been encountered in 14 EU Member States (Belgium, Denmark, Germany, Ireland, Greece, Spain, France, Malta, the Netherlands, Austria, Portugal, Finland, Sweden, the United Kingdom) and Norway.
BZP:tä on tähän mennessä tavattu 14:ssä EU:n jäsenvaltiossa (Belgia, Tanska, Saksa, Irlanti, Kreikka, Espanja, Ranska, Malta, Alankomaat, Itävalta, Portugali, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) sekä Norjassa.
The most significant development relating to new psychoactive substances in recent years is the spread of various novel piperazine derivatives, a number of which appeared in Europe between 2004 and 2006.
Tärkein uusiin psykoaktiivisiin aineisiin liittyvä suuntaus on erilaisten piperatsiinijohdannaisten leviäminen; muutamia niistä ilmaantui Euroopan markkinoille vuosina 2004–2006.
There is some evidence about health risks related to BZP, which appears to have a narrow safety margin when used recreationally.
BZP:hen liittyvistä terveysriskeistä on olemassa jonkin verran näyttöä, ja viihdekäytössä sillä näyttää olevan heikko turvallisuusmarginaali.
In the United Kingdom, there have been reported incidents where BZP intoxications have been clinically observed and BZP has been toxicologically confirmed as the only consumed psychoactive substance in which users suffered serious side-effects, some resulting in medical emergencies.
Yhdistyneestä kuningaskunnasta on raportoitu joitakin tapauksia, joissa on kliinisesti todettu BZP-myrkytys, ja toksikologisesti BZP on todettu ainoaksi psykoaktiiviseksi aineeksi, jonka käyttäjille voi koitua vakavia sivuvaikutuksia; osa on viety ensiapuun.
There are, though, no fatal cases that can be directly attributed to BZP.
Tähän mennessä ei ole kuitenkaan ilmennyt yhtään kuolemantapausta, jonka voitaisiin osoittaa johtuvan suoraan BZP:stä.
In March 2007, the EU responded to rising concern over the use of BZP by
EU vastasi BZP:n käytön aiheuttamaan kasvavaan huoleen maaliskuussa 2007 pyytämällä virallisesti arviointia tämän aineen aiheuttamista terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä (137).
This group of synthetic substances is derived from the parent compound piperazine and includes BZP (1-benzylpiperazine) and mCPP (1-(3-chlorophenyl)piperazine).
Tämän synteettisen aineryhmän emoyhdiste on piperatsiini, jonka johdannaisia ovat BZP (1-bentsyylipiperatsiini) ja mCPP (1-(3-klorofenyyli)piperatsiini).