natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dexamphetamine has long been available for the treatment of highly problematic users of amphetamines in England and Wales, where it may be prescribed by any doctor.
Viisi maata on ilmoittanut välittömän ensiavun saatavuudesta valtaosassa merkittävistä yökerhoista (Luxemburg, Portugali, Slovenia, Yhdistynyt kuningaskunta, Norja), ja 15 maassa sitä on saatavilla alle puolessa merkittävistä yökerhoista.
However, information on this practice in the United Kingdom is limited.
Kreikassa ja Ruotsissa sitä ei ole saatavilla.
A survey of pharmacy services conducted over 10 years ago estimated that 900 to 1 000 clients were receiving this treatment (Strang and Sheridan, 1997).
Ilmaista kylmää vettä on saatavissa yli puolessa merkittävistä yökerhoista 11 maassa ja alle puolessa merkittävistä yökerhoista yhdeksässä maassa.
Most prescriptions were issued by doctors working in hospitals or clinics, and almost
Tätä järjestelyä ei ollut lainkaan Kreikassa, Kyproksessa eikä Romaniassa.
Safe-clubbing guidelines aim to reduce opportunities for drugrelated problems to occur and include the accessibility of free cold water, immediate availability of first aid, and outreach prevention work.
Viihdeympäristöissä vuonna 2007 tehdyistä tutkimuksista on saatu yleisyystietoja viidestä maasta (Belgia, Tšekki, Latvia, Liettua, Itävalta).
Reports on the availability of such measures, in nightclubs with sufficiently large target populations for the intervention to be implemented, were provided by national experts.
Ainakin kerran käyttäneiden arviot vaihtelevat ekstaasin osalta 15 prosentista 71 prosenttiin ja amfetamiinien osalta 17 prosentista 68 prosenttiin.
Overall, it shows the limited availability of simple measures to prevent or reduce health risks and drug use in European nightlife settings.
Neljässä näistä tutkimuksista ilmoitettiin myös hallusinogeenisia sieniä ainakin kerran käyttäneiden määrä, joka oli 4–64 prosenttia.
Outreach prevention work is reported to be available in the majority of relevant nightclubs only in Lithuania and Slovenia and in a minority of nightclubs in 18 countries.
Ekstaasin tai amfetamiinien toistuvaa käyttöä esiintyy niin ikään näissä ympäristöissä, mutta se on yleensä paljon vähäisempää.
It does not exist in six countries.
Amfetamiinien käyttäjät saavat yleensä hoitoa avopalvelujen piirissä.
Five countries report immediate availability of first aid in the majority of relevant nightclubs (Luxembourg, Portugal, Slovenia, United Kingdom, Norway); the measure is available only in a minority of relevant nightclubs in 15 countries, and is unavailable in Greece and Sweden.
Maissa, joissa amfetamiinien käyttö on ollut perinteisesti merkittävää, palvelut ovat voineet erikoistua tämäntyyppisen huumeongelman hoitoon.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe treatment, reduction in drug consumption) have been observed only in interventions that included contingency management as a component.
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa tutkituista keskuksista (Rosenberg ym., 2002). Yhdistyneen kuningaskunnan suuntaviivoissa huumausaineriippuvuuden kliiniseksi hallitsemiseksi ei kuitenkaan suositella deksamfetamiinin määräämistä asiakkaille, koska sen tehoa ei ole osoitettu (NTA, 2007).
However, this approach is rarely used in Europe, though there have been some pilot projects (see Chapter 5).
Tällainen lähestymistapa on joka tapauksessa harvinainen Euroopassa, joskin muutamia kokeiluhankkeita on ollut (katso luku 5).
all from doctors working in the National Health Service (NHS).
Tähän mennessä tällaisia tehoaineita ei ole ollut.
A survey of 265 NHS specialist services, carried out in 2000, revealed that dexamphetamine prescribing was available in about one third of the services surveyed (Rosenberg et al., 2002).
Henkilöillä, joille annettiin metyylifenidaattia, oli vähemmän amfetamiinipositiivisia virtsanäytteitä kuin aripipratsolia tai lumevalmistetta saaneilla (Tiihonen ym., 2007).
However, the United Kingdom guidelines on clinical management of drug dependence recommend against substitute prescribing of dexamphetamine, due to a lack of demonstrated effectiveness (NTA, 2007).
Äskettäisessä kirjallisuustutkimuksessa havaittiin myönteisiä tuloksia sekä metyylifenidaatin että deksamfetamiinin käytöstä metamfetamiiniriippuvuuden hoidossa (Elkashef ym., 2008).
As yet, no one psychosocial intervention has shown strong evidence of effectiveness in helping psychostimulant users to maintain abstinence.
Deksamfetamiinia on ollut saatavissa jo pitkään amfetamiinien ongelmakäyttäjien hoitoon Englannissa ja Walesissa.
In the literature, the interventions that have demonstrated the most efficacy in treating users of stimulant drugs are cognitive behavioural approaches such as relapse prevention.
Siellä lääkemääräyksen voi kirjoittaa kuka tahansa lääkäri.
The effectiveness of other types of intervention is not well supported.
Tiedot tästä käytännöstä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat kuitenkin vähäiset.
The literature is particularly hindered by the paucity of wellconducted studies among primary amphetamine users, especially treatment outcome studies (Baker et al., 2004).
Yli kymmenen vuotta sitten tehdyssä apteekkipalveluja koskevassa kyselyssä arvioitiin, että 900–1 000 asiakasta sai tätä hoitoa (Strang ja Sheridan, 1997).
Furthermore, a recent Cochrane review on psychosocial interventions for psychostimulant dependence concluded that consistent, positive behavioural results (retention in
Useimpien lääkemääräysten kirjoittajina olivat sairaaloissa tai klinikoilla työskentelevät lääkärit, ja lähes kaikki lääkärit työskentelivät kansallisessa terveydenhuoltojärjestelmässä (NHS).
Further research into psychosocial and pharmacological treatment for those with problems related to the use of amphetamines, especially injectors, is needed.
Tarvitaan lisätutkimusta amfetamiinien ongelmakäyttäjien, erityisesti injektiokäyttäjien, psykososiaalisesta ja farmakologisesta hoidosta.
Current treatment practices and treatment coverage in Europe also needs to be better documented, and much remains to be done in the sharing of best practice.
Nykyiset eurooppalaiset hoitokäytännöt ja hoidon kattavuus on niin ikään dokumentoitava paremmin, ja paljon tehtävää on myös hyvien käytäntöjen jakamisessa.
The lack of dedicated programmes might be failing to encourage amphetamine or methamphetamine users to seek treatment, especially at early stages of use.
Amfetamiinin tai metamfetamiinin käyttäjien hakeutuminen hoitoon voi heikentyä varsinkin varhaisessa käyttövaiheessa, koska nimenomaisesti heille suunnattuja hoitoohjelmia ei ole olemassa.
In addition, the availability of such programmes could help bring more users into treatment; as was found for problem cannabis users in Germany and France, when these countries expanded the availability of dedicated treatment programmes.
Lisäksi ohjelmien saatavuus voisi saada useampia käyttäjiä hoidon piiriin. Tämä todettiin kannabiksen ongelmakäyttäjien yhteydessä Saksassa ja Ranskassa, kun kyseiset maat laajensivat erikoistuneiden hoitoohjelmien saatavuutta.
Such measures may be particularly useful in those countries that have recently seen a growth in the numbers of problem amphetamine and methamphetamine users, especially injectors (Talu et al., 2009).
Nämä toimenpiteet voivat olla erityisen hyödyllisiä maissa, joissa amfetamiinin ja metamfetamiinin ongelmakäyttäjien määrä, varsinkin injektiokäyttäjien määrä, on hiljattain kasvanut (Talu ym., 2009).
Introduction profiles among cocaine users, assessing the prevalence of the drug’s use, its health and social consequences and the necessary responses presents a unique set of challenges.
Johdanto kokaiininkäyttäjien profiilit ovat hyvin erilaiset, tämän huumausaineen käytön yleisyyden, terveydellisten ja yhteiskunnallisten vaikutusten ja tarvittavien vasteiden arviointi on ainutlaatuisen haasteellista.
The UNODC (2009) estimated for the year 2008 that the total cultivation of coca bush translated into a potential production of 845 tonnes of pure cocaine hydrochloride, with Colombia accounting for 51 %, Peru 36 % and Bolivia 13 %.
Kokaiinin käytön ja kokaiinitakavarikkojen on havaittu yleisesti lisääntyneen Euroopan unionissa viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana.
Cocaine production in Peru and Bolivia, in contrast, continued to increase slightly.
Ilmiö on silti rajoittunut pääosin läntisiin jäsenvaltioihin, ja maiden välillä on suuria eroja.
The data available also indicate considerable diversity among cocaine users, both in terms of patterns of use and in terms of sociodemographics.
Saatavissa olevat tiedot osoittavat myös huomattavia eroja kokaiinin käyttäjien keskuudessa niin käyttötapojen kuin sosiodemografisten taustojenkin suhteen.
Those who only experiment with the substance on one or a few occasions make up the largest group.
Ainetta vain kerran tai muutaman kerran kokeilleet muodostavat suurimman ryhmän.
Another group includes socially integrated regular users who, in some countries, account for a relatively large number of young people.
Toiseen ryhmään kuuluu yhteiskuntaan sopeutuneita säännöllisiä käyttäjiä, joihin joissain maissa kuuluu suhteellisen paljon nuoria.
Some of them will intensify their use of cocaine, or use it over a long period, which may lead to chronic health and social problems and to the need for treatment.
Osalla heistä kokaiinin käyttö runsastuu tai pitkittyy, ja se voi johtaa kroonisiin terveydellisiin tai sosiaalisiin ongelmiin tai hoidon tarpeeseen.
A third set of users includes members of socially excluded groups, including current and former opioid users.
Kolmas käyttäjäryhmä sisältää yhteiskunnallisesti syrjäytyneitä ryhmiä, esimerkiksi nykyisiä ja entisiä opioidien käyttäjiä.
Most of them have intensive patterns of cocaine use, possibly using crack or injecting the drug, which may perpetuate or exacerbate existing health and social problems, and may complicate their treatment for opioid use.
Useimmat heistä käyttävät kokaiinia runsaasti, mihin liittyy mahdollisesti crackkokaiinin käyttöä tai injektiokäyttöä. Tämä voi pitkittää tai kärjistää jo ennestään vallinneita terveydellisiä ja sosiaalisia ongelmia ja hankaloittaa opioidien käytön hoitoa. Koska
Most of the process to convert coca leaves into cocaine hydrochloride remains located in Colombia, Peru and
Sitä vastoin Perun ja Bolivian kokaiinintuotanto on jatkanut lievää kasvuaan.
Table 7: Production, seizures, price and purity of cocaine and crack cocaine
Taulukko 7. Kokaiinin ja crackkokaiinin tuotanto, takavarikot, hinta ja puhtaus
Quantity seized (tonnes) EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
Takavarikoitu määrä (tonneina) EU ja Norja (Kroatia ja Turkki mukaan lukien)
Range of mean purity (%)
Keskimääräisen puhtauden vaihteluväli (%)
Due to the small set of countries reporting information, data should be interpreted with caution.UNODC estimates this figure to be equivalent to 412 tonnes of pure cocaine.Range of the middle half of the reported mean prices.All data for 2007, except global production estimates which are for 2008; n.a., data not available. UNODC World drug report (2009) for global values, Reitox national focal points for European data.
Koska vain pieni määrä maita ilmoitti tietoja, aineistoa on tulkittava varauksella.UNODC:n arvioiden mukaan tämä luku vastaa 412:ta tonnia puhdasta kokaiinia.Ilmoitettujen keskihintojen vaihteluvälin keskialue, joka kattaa jakauman toisen ja kolmannen neljänneksen.Kaikki tiedot ovat vuodelta 2007 paitsi maailmanlaajuisen tuotannon arviot, jotka ovat vuodelta 2008; tes = tietoja ei ole saatavilla.UNODC World drug report (2009) (maailmanlaajuiset arvot), Reitoxin kansalliset yhteyspisteet (Euroopan tiedot).
Laws to counter drug trafficking in the high seas
Lait, joilla pyritään torjumaan huumeiden salakuljetusta avomerillä
Success in disrupting drug trafficking at sea relies on cooperation between states, and this is facilitated by two international conventions.
Riippuu valtioiden välisestä yhteistyöstä, kuinka hyvin huumeiden salakuljettamista meriteitse voidaan estää. Tätä helpottamaan on tehty kaksi kansainvälistä sopimusta.
Bolivia, although it may also occur in other South American countries.
Valtaosa kokapensaan lehtien jalostamisprosessista kokaiinihydrokloridiksi keskittyy edelleen Kolumbiaan, Peruun ja Boliviaan, vaikka sitä voi tapahtua myös muissa Etelä-Amerikan maissa.
Colombia’s importance in the production of cocaine is corroborated by information on laboratories dismantled and seizures of potassium permanganate, a chemical reagent used in the synthesis of cocaine hydrochloride.
Kolumbian merkitys kokaiinin tuotannossa saa tukea tiedoista, jotka koskevat laboratorioiden lakkauttamista ja kaliumpermanganaatin takavarikkoja. Kaliumpermanganaatti on kokaiinihydrokloridin synteesissä käytetty kemiallinen reagenssi.
In 2007, 2 471 cocaine laboratories were dismantled (78 % of the world total) and a total of 144 tonnes of potassium permanganate was seized in Colombia (94 % of global seizures) (INCB, 2009a).
Vuonna 2007 lakkautettiin 2 471 kokaiinilaboratoriota (78 prosenttia maailman kokonaismäärästä) ja yhteensä 144 tonnia kaliumpermanganaattia takavarikoitiin Kolumbiassa (94 prosenttia maailmanlaajuisista takavarikoista) (INCB, 2009a).
Under Article 108 of the International Convention on the Law of the Sea (1982), a state that suspects that a ship flying its flag (1) is involved in drug trafficking can request the help of other states to suppress such trafficking.
Kansainvälisen merioikeusyleissopimuksen (1982) 108 artiklan nojalla valtio, joka epäilee lippunsa alla purjehtivan aluksen (1) olevan osallinen huumeiden salakuljetukseen, voi pyytää muiden valtioiden apua salakuljetuksen torjumiseen.
Further cooperation is envisaged under Article 17 of the 1988 UN Convention against trafficking.
Vuonna 1988 huumausaineiden laitonta kauppaa vastaan tehdyn YK:n yleissopimuksen 17 artiklassa suunnitellaan jatkoyhteistyötä.
This convention establishes a mechanism that allows any state, having reasonable grounds for suspecting that a ship registered in another country is engaged in drug trafficking, to request the ship’s flag state for permission to board the vessel, search for and seize any drugs, and subsequently prosecute the offenders.
Sopimuksessa vahvistetaan järjestelmä, jonka perusteella mikä tahansa valtio, jolla on kohtuulliset perusteet epäillä toiseen maahan rekisteröityä alusta huumeiden salakuljetuksesta, voi pyytää aluksen lippuvaltiolta lupaa nousta alukseen, etsiä ja takavarikoida huumeita ja tämän seurauksena asettaa rikoksentekijät syytteeseen.
These acts may take place anywhere outside territorial waters.
Näitä toimia voidaan toteuttaa missä tahansa aluevesien ulkopuolella.
Competent national authorities are nominated to act as contact points, permanently on-call, in order to reply to such requests as soon as possible.
Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset on nimetty yhteysviranomaisiksi, jotka päivystävät jatkuvasti, jotta tällaisiin pyyntöihin voitaisiin vastata mahdollisimman nopeasti.
Requests may be granted, granted with conditions or refused.
Pyynnöt voidaan hyväksyä kokonaan tai osittain tai ne voidaan hylätä.
The interdiction can be carried out only by warships or military aircraft, or other ships or aircraft clearly identifiable as being on government service and authorised to that effect.
Aluksia voivat pysäyttää vain sota-alukset, sotilasilmaalukset tai muut alukset tai ilma-alukset, joiden voi selkeästi tunnistaa olevan valtion palveluksessa sekä siihen tarkoitukseen valtuutettuja.
The available information suggests that cocaine continues to be trafficked to Europe via different routes (EMCDDA, 2008d).
Käytettävissä olevat tiedot viittaavat siihen, että kokaiini salakuljetetaan edelleen Eurooppaan eri reittejä pitkin (EMCDDA, 2008d).
Cocaine consignments transit through South and Central American countries, such as Argentina, Brazil, Ecuador, Mexico and Venezuela, before reaching Europe.
Kokaiinilähetykset kulkevat Etelä- ja Keski-Amerikan maiden, kuten Argentiinan, Brasilian, Ecuadorin, Meksikon ja Venezuelan, kautta ennen saapumistaan Eurooppaan.
Caribbean countries are also frequently used in the transhipment of the drug to Europe.
Myös Karibian maita käytetään usein huumausaineen uudelleenlastaukseen kohti Eurooppaa.
On these routes, cocaine is smuggled through commercial flights or by sea.
Näillä reiteillä kokaiinia salakuljetetaan kaupallisilla lennoilla tai meritse.
In recent years, an alternative route through West Africa has been identified.
Viime vuosina on havaittu myös Länsi-Afrikan kautta kulkeva vaihtoehtoinen reitti.
From there, cocaine is often transported to Europe by fishing and sailing vessels, though trafficking by air or overland through north Africa has also been reported (Europol, 2007).
Sieltä kokaiini kuljetetaan Eurooppaan usein kalastus- tai purjealuksilla, mutta myös salakuljetuksesta ilma- tai maateitse Pohjois-Afrikan kautta on raportoitu (Europol, 2007).
The actual boarding and subsequent actions are carried out by a team of law enforcement officers from the requesting state, known as a law enforcement detachment (LEDET).
Itse alukseen nousun ja sitä seuraavat toimet suorittaa ryhmä pyynnön tehneen valtion lainvalvonnasta vastaavia virkamiehiä; ryhmää kutsutaan lainvalvontayksiköksi (LEDET).
When coordinated by intergovernmental agencies such as MAOC-N (Maritime Analysis Operations Centre — Narcotics), a LEDET is sometimes carried by the warship of another country.
Jos koordinoinnista vastaavat hallitustenväliset elimet, kuten MAOC-N (huumausaineiden merikuljetusten analysointi- ja torjuntakeskus), LEDET:n kuljettaa joskus toisen maan sota-alus.
In this case, to comply with the identification requirement, helicopters and small boats used during the boarding operation will temporarily fly the flag of the LEDET’s state rather than that of their warship.
Tällaisessa tapauksessa alukseennousuoperaation aikana käytettävät helikopterit ja veneet toimivat LEDET:n isäntävaltion eivätkä sota-aluksen lipun alla, jotta tunnistusvaatimusta noudatettaisiin.
Other transiting countries have also been mentioned in recent years.
Muitakin läpikulkumaita on tullut esiin viime vuosina.
These include South Africa, Russia, but also countries in central and eastern Europe, where the number of cocaine seizures increased from an estimated 412 cases in 2002 to 1 065 in 2007.
Niitä ovat Etelä-Afrikka ja Venäjä sekä Keski- ja Itä-Euroopan maat, joissa kokaiinitakavarikkojen määrä lisääntyi vuoden 2002 arvioidusta 412 tapauksesta 1 065 tapaukseen vuonna 2007.
Belgium, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal and the United Kingdom have been mentioned as important transit countries for cocaine shipments inside Europe.
Belgia, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta on nimetty merkittäviksi läpikulkumaiksi Euroopan sisäisille kokaiinilähetyksille.
(1) Jurisdiction over a ship and its crew is assumed by the state in which the vessel is registered (the ‘flag state’).
90) takavarikoiduista määristä edellisvuoteen verrattuna. (Vuonna 2007 Espanja ilmoitti edelleen Euroopan suurimmat takavarikoidut kokaiinimäärät ja suurimman takavarikoiden lukumäärän – noin puolet kaikista.
Seizures quantity of cocaine seized and the highest number of seizures of the drug — about half of the total — in Europe.
Etelä-Amerikasta ilmoitettiin suurimmat takavarikoidut määrät, ja niiden osuus on 45 prosenttia koko maailman tasosta.
The mean purity of cocaine in Europe ranged between
Kokaiinin keskimääräinen puhtaus Euroopassa oli
Cocaine is the most trafficked drug in the world after herbal cannabis and cannabis resin.
Euroopassa kokaiinitakavarikoiden lukumäärä on kasvanut viimeiset 20 vuotta ja erityisesti vuodesta 2003 lähtien.
In 2007, global seizures of cocaine remained stable at about 710 tonnes.
Vuonna 2007 kokaiinitakavarikoiden määrä
22 % and 57 % in 2007 ( sufficient data for analysis of trends over time report a decline in the purity of cocaine over the period 2002–07, with the exception of Spain and Portugal.
22–57 prosenttia vuonna 2007. (
) See Tables SZR-9 and SZR-10 in the 2009 statistical bulletin.
90) Katso taulukot SZR-9 ja SZR-10 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.91) Katso pitoisuus- ja hintatietoja koskevat taulukot PPP-3 ja PPP-7 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
These estimates are likely to be conservative.
Syyt kokaiinin hintojen laskuun Euroopassa
In countries where amphetamines dominate the market in illicit stimulant drugs, estimates of cocaine use are low in nearly all cases.
3,9 prosenttia 15–64-vuotiaista aikuisista (katso tietojen yhteenveto taulukosta 8).
Conversely, in most countries where cocaine is the main illicit stimulant, low levels of amphetamine use are reported.
Kansalliset luvut asettuvat välille 0,1–8,3 prosenttia, ja 12 maata 23:sta, mukana useimmat Keski- ja Itä-Euroopan maat, ilmoitti alhaisia levinneisyyslukuja aikuisilla (0,5–2 prosenttia vähintään kerran elämässään käyttäneitä).
Since 2000, cocaine prices adjusted for inflation have been falling in Europe, while the demand for this substance has increased, as shown by the prevalence of cocaine use in the general population and among problem drug users.
Kokaiinin inflaatiokorjattu hinta on laskenut Euroopassa vuodesta 2000 lähtien, vaikka kokaiinin kysyntä on kasvanut, kuten näkyy kokaiininkäytön levinneisyysluvuista kokonaisväestön ja huumeiden ongelmakäyttäjien keskuudessa.
This counter-intuitive finding could be explained by several factors.
Tämä epäloogiselta näyttävä havainto voi selittyä useilla tekijöillä.
An increase in the supply of cocaine to Europe, reflected in rising volumes of seizures, is certainly a key factor here.
Kokaiinin tuonnin kasvu Eurooppaan on varmasti yksi avaintekijöistä, ja se on heijastunut myös takavarikkojen määriin.
The search for an alternative to the United States’ market, by South American cocaine traffickers, may be a ‘push’ factor driving the increased targeting of the European market.
Etelä-Amerikan kokaiinikauppiaat etsivät vaihtoehtoja Yhdysvaltain markkinoille, mikä saattaa olla syy tuonnin aikaisempaa suurempaan keskittämiseen Eurooppaan.
Additionally, a ‘pull’ factor may have been the growing demand for cocaine in Europe.
Lisäksi tätä ilmiötä on saattanut kiihdyttää kokaiinin kysynnän kasvu Euroopassa.
The increased volume of European cocaine consumption together with the relative strength of European currencies compared to the US dollar could have compensated for declining prices and, possibly, smaller profit margins.
Euroopan kasvanut kokaiininkulutus sekä Euroopan valuuttojen suhteellinen vahvuus Yhdysvaltain dollariin verrattuna ovat voineet tasapainottaa laskeneita hintoja ja mahdollisesti pienempiä voittomarginaaleja.
Only a small proportion of those who have used cocaine at least once in their life appear to develop intensive patterns of use.
Noin 4 miljoonan eurooppalaisen arvioidaan käyttäneen tätä huumausainetta viimeksi kuluneen vuoden aikana (keskimäärin 1,2 prosenttia), jos kohta kansallinen vaihtelu maasta toiseen on tässäkin huomattavaa.
Data from general population surveys suggest high discontinuation rates among cocaine users.
Tuoreimpien kansallisten tutkimusten arviot viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden määristä ovat 0–3,1 prosenttia, mutta 18 maassa 24:stä käyttäneiden määrä ei ylitä yhtä prosenttia.
In countries where lifetime prevalence is above 2 %, most adults who have ever used cocaine (80–95 %) have not used it within the last month (92).
Viimeksi kuluneen kuukauden aikana kokaiinia käyttäneiden arvioitu määrä on noin 0,4 prosenttia aikuisväestöstä, mikä vastaa jotakuinkin 1,5:tä miljoonaa henkilöä.
Cocaine use among young adults
Nämä arviot ovat todennäköisesti varovaisia.
Other factors, however, might also have influenced the price of cocaine.
Muutkin tekijät ovat kuitenkin saattaneet vaikuttaa kokaiinin hintaan.