natgillin/translations-raw huggingface dataset:
)See Figure 29 OL: Proportion of daily (or almost daily) users among adults (15–64 years old) who used cannabis in the previous month.)Proportion of ‘last month’s users’ multiplied by proportion of ‘daily or almost daily users’, i.e. 6%(last month prevalence) 25%(proportion using ‘20
)Ks. kaavio 28 OL: Käyttötiheys kaikkien kannabisasiakkaiden keskuudessa ja TDI_Tbl 8 vuoden 2004 Tilastotiedotteessa.
Selected issue 2: Cannabis problems in context — understanding the increase in European treatment demands with a total population of 302 million people aged 15–64years, the prevalence would be around 3 million.
Erityiskysymys 2: Kannabisongelman taustaa – miksi hoidontarve kasvaa Euroopassa?
Even among young adults, intensive cannabis use variesamong age cohorts, and is generally higher amongyounger groups.
Kannabiksen vahvuudesta saatavilla olevaatieteellistä näyttöä tarkasteltiin EMCDDA:n toteuttamassaerityisessä tutkimuksessa, jonka tulokset esitetään sivulla 90.
In the 2002 Spanish school survey, 3.6%of 14- to 18-year-old students reported daily or almostdaily use (i.e. at the top end of the range found in youngadults aged 15–34).
0,9–3,7 prosenttia nuorista (15–34-vuotiaista) (kaavio 31).Suurin osa henkilöistä (76–92%), jotka myönsivätkäyttäneensä kannabista viimeisen kuukauden aikana, oli15–34-vuotiaita, ja täten myös suurin osa päivittäisistäkäyttäjistä kuului tähän ikäryhmään.
And in the annual French survey of17- to 19-year-olds (Escapad), daily use of cannabis in thepast 30 days was higher still, being reported by 9.2%ofboys and 3.3%of girls (Beck and Legleye, 2003).
Päivittäiset käyttäjätovat lisäksi pääosin miehiä, joskin heidän osuutensavaihtelee Alankomaiden 62 prosentista Kreikan92prosenttiin.
indicator data suggests that both cannabis users referredfor treatment and users as a whole constitute aheterogeneous population with correspondinglyheterogeneous needs.
Kannabiksen vahvuus on vain yksi tekijä, joka otetaanhuomioon laskettaessa annosta, jonka yksittäinen henkilösaa tiettynä ajanjaksona (Hall et al., 2001).
This suggests that a continuum ofresponses is necessary, ranging from prevention and riskreduction activities through to formal treatment activity.
Käyttötapa,polttamistekniikka, kerralla käytetyn kannabiksen määrä japolttamiskertojen määrä ovat kaikki yhtä tärkeitä taitärkeämpiäkin laskettaessa yksittäisen henkilönaltistumistasoa.
Onepossible concern is whether it is appropriate to refer youngpeople whose use of cannabis is only occasional tospecialised drug centres.
Vahvaa kannabista on aina ollut jonkinverran saatavilla, eikä huoli tästä aiheesta ole uusi.
The answer to this question verymuch depends on how services are configured and theextent to which clients mix with chronic users of othersubstances.
Niinikään on tärkeää huomata, että ei tiedetä, muuttavatkokannabiksen käyttäjät käyttäytymistään saadakseen halutunvaikutuksen annoksesta.
Nonetheless, the identification of appropriatereferral routes for those with differing patterns of cannabisconsumption remains an important topic for furtherconsideration.
Siksi on tutkittava lisää sitä, missämäärin voimakas kannabis väistämättä johtaavoimakkaisiin annoksiin.
The effects of cannabis dependence or abuse appear to beless severe than those of other drugs.
Näiden tietojen pohjalta voidaan esittää karkea arviokannabista runsaasti käyttävien henkilöiden määrästä Euroopassa.
Most intensivecannabis users seem to be relatively integrated youngpeople, who are at greater risk of other social problems(driving accidents, failure to complete their education orfamily disruption) than other criminal activities, and theinterventions should accordingly be appropriate and notcreate further problems or exclusion.
Jos oletetaan, että karkeasti 1 prosenttiväestöstä käyttää kannabista päivittäin, niin 25 miljoonan(15–64-vuotiaan) asukkaan maassa olisi250000kannabiksen päivittäistä käyttäjää. Koko EU:ssa,jossa on yhteensä 301 miljoonaa 15–64-vuotiasta,päivittäisiä käyttäjiä olisi noin 3 miljoonaa.
On the prevention side, few initiatives have been designedspecifically to respond to the increase in cannabisconsumption among young people, as prevention is rarelysubstance specific.
Kannabiksen runsas käyttö vaihtelee nuortenkinkeskuudessa ikäryhmittäin, ja se on yleensä yleisintänuorimmissa ikäryhmissä.
However, some Member States reportnew developments in this area, adopting two mainstrategies: (1) stressing the danger that young people whouse cannabis will become involved in the criminal justicesystem; and (2) attempting to reverse the social perceptionof cannabis use as normative behaviour through mass ortargeted media campaigns.
Ranskassa 17–19-vuotiaista tehdyssä vuotuisessa tutkimuksessa(ESCAPAD) kannabiksen päivittäinen käyttö viimeisten30päivän aikana oli vielä yleisempää: 9,2 prosenttiapojista ja 3,3 prosenttia tytöistä ilmoitti käytöstään (Beck ja Legleye, 2003).
It has been speculated that an increase in the potency ofcannabis is in part responsible for increased problems and,consequently, more treatment admissions.
Kannabisongelmiin apua hakevien henkilöiden tarpeet onymmärrettävä, jotta niihin voitaisiin löytää tehokkaitavastauksia.
Understandingthe issues associated with cannabis potency, the dose thatindividual users receive and its likely impact on acute andchronic problems raises a number of complex issues.
Hoitotarpeen ja muun indikaattoritiedonanalysoinnissa on tullut esiin, että sekä hoitoon ohjatut ettämuut kannabiksen käyttäjät muodostavat heterogeenisenväestön, jolla on heterogeeniset tarpeet.
Toexplore the scientific evidence available on cannabispotency a special study was conducted by the EMCDDA,the key results of which can be found on page 90.
Täten tarvitaankatkeamaton sarja vastauksia aina ehkäisytoimista jariskien vähentämistoimista varsinaisiin hoitotoimiin.
In Germany, Greece, Ireland, Finland and the United Kingdom, measures to reduce the psychosocialconsequences of first offences for cannabis consumptionamong adolescents have been introduced.
Sitä,pitäisikö nuoret, jotka käyttävät kannabista vainsatunnaisesti, ohjata huumehoitoon, on syytä pohtia.Vastaus tähän kysymykseen riippuu pitkälti siitä, mitenpalvelut järjestetään ja missä määrin asiakkaat rinnastetaanmuiden päihteiden kroonisiin käyttäjiin.
A recentexample of this (2000 onwards) is the FRED programmein Germany, which is now operational in eight Länderand offers young drug users early intervention of shortduration on a voluntary basis (170).
Asianmukaistenhoitoon ohjaamisen reittien määritteleminen erilaisillekannabiksen käyttäjille on joka tapauksessa tärkeä kysymyspohdittavaksi.
Cannabis potency is only one factor in calculating the dosean individual will receive over any given period (Hall et al.,2001).
Kannabisriippuvuuden tai kannabiksen väärinkäytönvaikutukset näyttäisivät olevan lievempiä kuin muidenhuumeiden.
Responding to the needs of those withcannabis-related problems
Kannabiksen vahvuus ja annokset
Understanding the needs of those seeking help for cannabisproblems is fundamental to the development of effectiveresponses.
Kannabiksen vahvuuden voimistumisen on arvioitukärjistäneen ongelmia ja siten kasvattaneen hoitoontulijoiden määrää.
Analysis of treatment demand and other
Useita monimutkaisia kysymyksiä nouseeesiin, kun yritetään ymmärtää kannabiksen vahvuuteen ja
Another recent initiative is to take the prevention campaignto ‘coffee shops’ where small amounts of cannabis areavailable.
Ehkäisypuolella on toteutettu vain muutamia aloitteita, joillavastataan erityisesti kannabiksen käytön lisääntymiseennuorten keskuudessa, sillä ehkäisy on harvoinpäihdekohtaista.
This intervention takes the form of a course andmanual for coffee-shop owners in order to prevent drugrelated problems in these establishments. The handbookprovides information on cannabis, drug legislation,psychiatric disorders, first aid, entrepreneurship and
Jotkin jäsenvaltiot ovat kuitenkinraportoineet tällä alalla edistyksestä, jossa on noudatettukahta strategiaa: 1) painotetaan vaaraa siitä, ettäkannabista käyttävät nuoret joutuvat rikosoikeusjärjestelmän
Cannabis potency (source:EMCDDA, 2004c) at around 6–8%. The only exception is the Netherlands,where, by 2001, it had reached 16%.
Kannabiksen vahvuus (lähde:EMCDDA, 2004c) poikkeus on Alankomaat, jossa THC-pitoisuus oli noussut16 prosenttiin vuonna 2001.
In the Netherlands, locally produced cannabis resin hasa particularly high THC content, but this material is stilluncommon in that country and almost unknownelsewhere.
Alankomaissa tuotetun kannabishartsin THC-pitoisuus onpoikkeuksellisen korkea, mutta aine on vielä melkoharvinaista kyseisessä maassa ja lähes tuntematontamuualla.
EU countries fall into two distinct groups depending onwhether herbal cannabis or cannabis resin is the mostcommonly consumed product.
EU-maat jakautuvat kahteen ryhmään sen mukaan,käytetäänkö niissä yleisemmin kannabisruohoa vaikannabishartsia.
Of the countries for whichinformation was available, cannabis resin was morecommon in Germany, Ireland, Portugal and the United Kingdom, whereas herbal cannabis was more commonin Belgium, the Czech Republic, Estonia, the Netherlandsand Austria.
Niistä maista, joista oli saatavillatietoja, kannabishartsi oli yleisempää Saksassa,Irlannissa, Portugalissa ja Yhdistyneessäkuningaskunnassa, kun taas kannabisruoho oliyleisempää Belgiassa, Tšekissä, Virossa, Alankomaissaja Itävallassa.
Statements in the popular media that the potency ofcannabis has increased by 10 times or more in recentdecades are not supported by the limited data that areavailable from either the United States or Europe.
Sen enempää yhdysvaltalaiset kuin eurooppalaisetkaansaatavissa olevat rajalliset tiedot eivät tuejoukkotiedotusvälineissä esitettyjä väitteitä, joidenmukaan kannabiksen vahvuus olisi vähintäänkinkymmenkertaistunut viime vuosikymmeninä.
Thegreatest longterm changes in potency appear to haveoccurred in the United States, but it has to be borne inmind that before 1980 cannabis potency in the United States was low by European standards.
Vahvuuspitkällä aikavälillä on lisääntynyt voimakkaimmin Yhdysvalloissa, mutta on syytä pitää mielessä, ettäennen 1980-lukua kannabis on ollut Yhdysvalloissamietoa eurooppalaisen mittapuun mukaan.
There has been no longterm marked upward trend inthe potency of herbal cannabis or cannabis resinimported into Europe.
Eurooppaan tuodun kannabisruohon tai kannabishartsinvahvuudessa ei ole ollut pitkällä aikavälillä havaittujamuutoksia voimakkaampaan suuntaan.
In all EU countries, with thepossible exception of the Netherlands, most cannabisconsumed is imported, although systematic data on theavailability of home-produced herbal cannabis arecurrently lacking.
Kaikissa EU-maissa – paitsi ehkä Alankomaissa – suurin osakulutetusta kannabiksesta on tuotua, joskaan kotimaassatuotetun kannabisruohon saatavuudesta ei ole tällähetkellä järjestelmällisiä tietoja.
Indoor cultivation of cannabis occurs to some extent inall European countries.
Kaikissa Euroopan maissa viljellään jonkin verrankannabista sisätiloissa.
In the Netherlands, it isestimated that this product represents over half of thecannabis consumed, but in most countries importedproducts are more important.
Alankomaissa tällaisenkannabiksen osuuden arvioidaan olevan puoletkulutetusta kannabiksesta, mutta useimmissa maissatärkeimpiä ovat tuontituotteet.
The overall conclusion of the study is that there havebeen some modest changes in THC levels that arelargely confined to the relatively recent appearance onthe market of intensively cultivated domestically growncannabis in the EU.
Tutkimuksen yleisenä päätelmänä on, että THC-pitoisuuksissa on ollut lieviä muutoksia, jotka rajoittuvatpaljolti markkinoilla viime aikoina esiintyneeseen EU:ssakasvatettuun tehoviljeltyyn kannabikseen.Kannabistuotteiden THC-pitoisuuksissa on lisäksihuomattu voimakasta vaihtelua.
In addition, it is noted that the THCcontent of cannabis products is extremely variable.Aclear information need exists to develop monitoringsystems that can assess the market share of differentcannabis products and track changes over time.Currently, this information is to a great extent lacking.
Selkeää tietoa tarvitaankehittämään seurantajärjestelmiä erilaistenkannabistuotteiden markkinaosuuksien arviointiin jamuutosten havaitsemiseen. Tiedot ovat nykyään suureltaosin puutteelliset.
Herbal cannabis grown indoors using intensive methods(e.g. hydroponic systems with artificial lighting,propagation by cuttings and control of day length)usually has a higher THC content than the importeddrug.
Sisätiloissa tehokkain menetelmin viljellyn kannabiksen(esim. vesiviljelyjärjestelmät yhdessä keinovalon kanssa,pistokkaiden kasvattaminen ja päivänvalon kestonvalvonta), THC-pitoisuus on yleensä korkeampi kuintuodun huumeen.
Although the potency range of home-grownherbal cannabis may overlap with that of importedcannabis, the average potency of homegrown cannabiscan be two or three times greater.
Vaikka kotimaassa kasvatetunkannabisruohon vahvuuden vaihteluväli voi ollapäällekkäinen tuodun kannabiksen kanssa, kotimaassakasvatettu kannabis voi olla keskimäärin kaksi tai kolmekertaa vahvempaa.
The overall increases in cannabis potency that havebeen reported in some countries can be almost entirelyattributed to an increase in the proportion of homegrown cannabis consumed.
Joidenkin maiden raportoima kannabiksen vahvuudenkasvu on yhteydessä lähes kokonaan kulutuksen kasvuunkotona kasvatetun kannabiksen osuudessa.
Taking into account the market share of differentcannabis products, the effective potency has remainedrelatively stable in nearly all countries for many years,
Erilaisten kannabistuotteiden markkinaosuuksienperusteella kannabiksen tosiasiallinen vahvuus onpysynyt lähes kaikissa maissa jo usean vuoden ajansuhteellisen vakaana, noin 6–8 prosentissa. Ainoa
10.The study identifies a number of important areas thatrequire attention if cannabis potency issues are to beproperly evaluated.
10.Tutkimuksessa yksilöidään useita tärkeitä aloja, joihin onkiinnitettävä huomiota, jotta kannabiksen vahvuuteenliittyviä näkökohtia voitaisiin arvioida.
These include: consensus on thenomenclature of cannabis products; improvedmonitoring of market information, improvement inlaboratory analytical standards, data collection andpresentation at European level; studies to explore therelationship between potency, smoking behaviour andblood THC/metabolite levels in Europe; and the need toinvestigate the extent to which high-potency cannabisresults in increased dose exposure and any possiblerelationship to health problems.
Tämä edellyttääseuraavaa: yksimielisyys kannabistuotteidennimikkeistöstä, markkinatietojen kehittynyt seuranta,parannukset laboratorioanalyysien standardeissa,tiedonkeruussa ja tietojen esittämisessä Euroopassa,selvitykset polttamiskäyttäytymisen, vahvuuden ja veren THC-/metaboliittitason välisen suhteen tutkimiseksi Euroopassa ja selvitykset siitä, missä määrin vahvakannabis johtaa alttiuteen annoksen suurenemisesta jamuihin mahdollisiin terveysongelmiin.
It is noted that the costsand benefits of responding differently to differentcannabis products merits consideration.
On syytä pohtia,mitä kuluja ja hyötyjä olisi siitä, että erilaisiinkannabistuotteisiin kohdistettaisiin erilaisia toimenpiteitä.
educational skills. In the Netherlands, there is a tradition ofpersonalised and direct approaches towards cannabis consumption, as illustrated by Hash and Weed Week (171
piiriin, ja 2) pyritään muuttamaan yleisillä taikohdennetuilla tiedotuskampanjoilla näkemystä, jonkamukaan kannabiksen käyttö on yleisesti hyväksyttävää.
), problems and increasing concern regarding the negativehealth impact of intensive cannabis use, interventions aimedat reducing harm associated with cannabis use remainpoorly developed in comparison with those aimed at usersof other drugs.
FRED-ohjelma, jota toteutetaan nykyään kahdeksassaosavaltiossa ja jossa nuorille huumeidenkäyttäjille tarjotaanvarhaisessa vaiheessa lyhytkestoista tukea vapaaehtoiselta pohjalta (170
To some extent, these approaches take a harm-reduction aswell as a prevention-orientated approach. However, despitethe well-known link between smoking and respiratory
Saksassa, Kreikassa, Irlannissa, Suomessa ja Yhdistyneessäkuningaskunnassa on otettu käyttöön toimenpiteitä, joillalievennetään nuorten ensimmäisten kannabiksenkäyttörikosten psykososiaalisia seurauksia.
Selected issue 2: Cannabis problems in context — understanding the increase in European treatment demands designed for cannabis users are reported by some countries(Denmark, Germany, Greece, France, the Netherlands,Austria, Sweden and Norway), but, in general, specialistcare of this sort appears to be extremely limited.
Erityiskysymys 2: Kannabisongelman taustaa – miksi hoidontarve kasvaa Euroopassa?
Cannabis clients have different patterns of drug use thanthose consuming other substances; moreover, there areimportant differences among cannabis clients.
kannabiksen ongelmakäyttäjien hoitaminen yhdessäheroiinin ongelmakäyttäjien tai huumeiden sekakäyttäjienkanssa saattaa olla haitallista ja epäedullista.
The profilesof different sub-groups of cannabis users in treatment islikely to be directly relevant to understanding their needsand thus to the provision of appropriate responses.Important dimensions here are frequency of use, currentand past use of other drugs and referral source.
Kannabiksen käyttäjille onhelpompaa suunnitella erityisiä ohjelmia avohoitopohjalta.Itävallan kansallisessa raportissa esitettiin, että joslaitoshoitoa tarvitaan, sitä olisi hyvä antaa nuortenpsykiatrisella osastolla mieluummin kuinhuumehoitoyksikössä.
In broadterms, summarising national reports and TDI data, twoclear client profiles can be discerned:
Uutuuksina, joita jäsenvaltiot ovatilmoittaneet kannabiksen käyttäjien tarpeisiin vastaamisenalalla, voidaan mainita Ruotsissa tuotettu ”kognitiivisenhoidon opas” kroonisille kannabiksen käyttäjille,Alankomaissa perustettu Internet-sivusto, josta voi hakeaapua kannabiksen ongelmakäyttöön, ja akupunktiohoidonkäynnistäminen Suomessa.
• younger users, often students, referred to treatmentservices by family or school and consuming cannabisalone or sometimes together with alcohol or stimulants;
Toinen esimerkki viimeaikaisesta aloitteesta onehkäisykampanjoiden kohdistaminen ”coffee shopeihin”,joissa on saatavilla pieniä määriä kannabista.
• polydrug users, who are typically older and less sociallyintegrated, referred to treatment more often by legalauthorities or health and social services, andoverlapping with the chronic drug-using population.
Ohjekirja sisältää tietoakannabiksesta, huumelainsäädännöstä, psyykkisistähäiriöistä, ensiavusta, yrittäjyydestä ja koulutuksesta.Kannabiksen käyttöön on puututtu Alankomaissaperinteisesti henkilökohtaisella ja suoralla lähestymistavalla,jota kuvastaa hasis- ja marihuanaviikko (Hash and Weed Week (171)), jolloin kannabiksen suurkäyttäjät pitävätryhmätapaamisia, joissa he keskustelevat runsaan käytönseurauksista ja mahdollisista muutoksista käytöksessä.
In addition, there is some evidence of a further groupreferred to treatment by legal authorities who are not usingother drugs and appear to be only occasional users ofcannabis.
Tämän selonteon tarkoituksena on sijoittaa kannabiksenhavaittu lisääntynyt hoidontarve laajaan analyyttiseenkokonaistilanteeseen.
In reflecting on changes in the characteristics of primarycannabis treatment demands over time, the availableinformation suggests:
Näillä lähestymistavoilla pyritään jossain määrin paitsiehkäisemään käyttöä myös vähentämään haittoja.
• increased referrals from family and other social supportnetworks (family, friend, social services, school);
Kannabisongelmista kärsivät henkilöt edustavat joissakinmaissa merkittävää osaa niistä henkilöistä, jotka tarvitsevathoitoa erikoistuneissa laitoksissa, ja he muodostavat melkosuuren ryhmän kaikkien niiden henkilöiden joukossa, jotkatarvitsevat hoitoa.
• an increased proportion of intensive (daily) cannabisuse, although daily users remain in the minority;
Useimmat heistä ovat nuoria miehiä,yleensä noin 20-vuotiaita, ja suurin osa on aloittanutkannabiksen käytön 16- tai 17-vuotiaana.
For the most part, those with a cannabis-related problemare treated alongside clients being treated for problem useof other illicit drugs, typically opioids.
Kannabisongelmista kärsivien henkilöiden hoitovaihtoehdotlöytyvät pääasiallisesti laillisista tai laittomista huumeistariippuvaisille asiakkaille tai muista riippuvuuksista kärsivillehenkilöille tarkoitetuista hoitokeskuksista.
As many of thesespecialised drug treatment centres are configured to meetthe needs of an often chaotic and marginalised population,their suitability for those with less acute needs, such as mostcannabis users, is debatable.
Jotkin maat(Tanska, Saksa, Kreikka, Ranska, Alankomaat, Itävalta,Ruotsi ja Norja) ovat raportoineet kannabiksen käyttäjilletarkoitetuista palveluista, mutta tällaista erikoistunuttahoitoa on yleisesti katsoen hyvin vähän.
Treatment services in Member States are aware of these issues, and a number ofcountries, in their Reitox national reports, observed that itcould be counterproductive and disadvantageous to mixproblem cannabis users with problem heroin users orpolydrug users and cited this as one reason why cannabisusers should not receive inpatient care.
Kannabiksenongelmakäyttäjien hoitopalveluja tarjotaan useissa maissayleisten huumeongelmien hoitolaitoksissa (Belgia, Tšekki,Tanska, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg,Alankomaat, Itävalta, Portugali, Slovenia ja Norja).
It is easier to designprogrammes specifically for cannabis users on anoutpatient basis.
Kannabisasiakkaiden huumeidenkäyttötavat ovat erilaisiakuin muiden päihteiden käyttäjien, ja kannabisasiakkaidenvälilläkin on suuria eroja.
The Austrian national report suggests thatinpatient care, if required, should preferably take placewithin a generic adolescent psychiatry department ratherthan a specialist drug unit.
Hoidossa olevien kannabiksenkäyttäjien alaryhmien profiilit auttavat ymmärtämäänheidän tarpeitaan ja siten löytämään asianmukaisiaratkaisuja.
Recent innovations reported by Member States in responding to the needs of cannabisusers include a ‘cognitive treatment manual’ for chroniccannabis users produced in Sweden, an Internet self-helpsite for problem cannabis use established in the Netherlands and the introduction of acupuncture treatmentin Finland.
Tärkeitä tekijöitä tässä ovat käyttötiheys, muidenhuumeiden tämänhetkinen ja aiempi käyttö sekä hoitoonohjannut taho. Kansallisten raporttien ja TDI-tietojenpohjalta voidaan erottaa karkeasti kaksi asiakasprofiilia:
Conclusions increasing levels of social and educational problems insome countries, although data in this area are weak.
• nuoret käyttäjät, usein opiskelijoita, jotka perhe taikoulu ohjaa hoitoon ja jotka käyttävät vain kannabistatai toisinaan sen lisäksi myös alkoholia tai piristeitä
In doing so it is apparent thatmany important questions that are fundamental to aninformed policy debate on this controversial topic remainunanswered.
• huumeiden sekakäyttäjät, jotka ovat tavallisesti edellämainittuja vanhempia ja syrjäytyneempiä ja tulevatusein hoitoon oikeusviranomaisten tai terveys- ja
In considering the increase in treatment demands, itappears that changes in referral practice have an impact,and a substantial proportion of those referred appear not tobe intensive drug users.
Kannabikseen liittyvistä ongelmista kärsiviä henkilöitähoidetaan yleensä muiden laittomien huumeiden, etenkinopioidien, ongelmakäytön takia hoidettavien asiakkaidenkanssa.