natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An effective prosecution policy on drugs needs to be more consistent and therefore more credible.'
Kansalaisille ja erityisesti nuorille välitetty sanoma on hämmentävä ja usein ristiriitainen.
MIKE TRACE, CHAIRMAN EMCDDA MANAGEMENT BOARD
MIKE TRACE EHNVS:N HALLINTONEUVOSTON PUHEENJOHTAJA
Key policy issues at a glance
Keskeiset toimintalinjat
Signatory countries are thus obliged to address the illegal possession of drugs for personal use, but retain their individual freedom to decide on the exact policies to be adopted.
Allekirjoittajavaltiot ovat näin ollen velvollisia käsittelemään huumeiden laitonta hallussapitoa henkilökohtaista käyttöä varten, mutta niillä on yksilöllinen vapaus päättää kussakin maassa sovellettavista toimintalinjoista.
In framing their national laws, EU Member States have interpreted and applied this freedom taking their own characteristics, culture and priorities into account, while maintaining a prohibitive stance.
EU:n jäsenvaltiot ovat tulkinneet ja soveltaneet tätä vapautta rakentaessaan kansallisia lainsäädännön kehyksiä ja ottaneet huomioon maiden ominaispiirteet, kulttuurin ja eri maille tärkeimmät kysymykset, säilyttäen samanaikaisesti kielteisen asenteensa.
The result is a variety of approaches EU-wide to illicit personal use of drugs and its preparatory acts of possession and acquisition.
Tämän tuloksena EU:ssa sovelletaan erilaisia lähestymistapoja huumeiden laittomaan henkilökohtaiseen käyttöön sekä ja hallussapitoa ja huumeiden hankintaa koskevaan valmisteluun.
In some, punishment includes prison sentences; in others, possession for personal use has been decriminalised in recent years.
Monessa maassa oikeus­ja hallintoviranomaiset pyrkivät yhä useammin jättämään
Yet, when comparing law with actual practice, national positions within the EU seem less divergent than might be expected.
2 EU:n sisällä lainsäädäntö, jossa säädetään henkilökohtaisesta huumeiden käytöstä, vaihtelee maasta maahan.
In many countries, judicial and administrative authorities increasingly seek opportunities to discharge offenders, or, failing that, arrangements that stop short of severe criminal punishment, such as fines, suspension of a driving licence, etc.
Joissakin maissa tuomioon sisältyy vankilarangaistuksia, muissa taas huumeiden hallussapito henkilökohtaista käyttöä varten on viime vuosina dekriminalisoitu.
But firm action, including imprisonment, is still the usual outcome for addicts who sell drugs or commit property crime, especially when they are reoffenders.
Kovat rangaistukset, mukaan lukien vankilarangaistus, ovat kuitenkin tavallisia sellaisille huumeiden väärinkäyttäjille, jotka myyvät huumeita tai tekevät omaisuusrikoksia, erityisesti uusintatapauksissa.
'Relapse into drug abuse and crime is a common feature of drug addicts.
"Huumausaineiden väärinkäyttöön ja rikoksiin uudelleen retkahtaminen on tavallista huumeiden väärinkäyttäjien keskuudessa.
Preventing and treating addiction, its causes and consequences can be difficult, time-consuming and costly — but this is the clear answer to breaking the expensive chain of drugs and
Väärinkäytön, sen syiden ja seurausten ehkäiseminen ja hoito voi olla vaikeaa, aikaa vievää ja kallista, mutta se on ainoa selvä vastaus kalliin huume- ja rikosketjun katkaisuun."
Drug users and the law — overview
Huumeidenkäyttäjät ja lainsäädäntö - yleiskatsaus
that first offenders for illicit possession of drugs, especially cannabis, should not be punished.
Belgian, Tanskan, Saksan ja Itävallan lainsäädäntö ja normit antavat ymmärtää, että ensikertalaista lainrikkojaa ei tulisi rangaista huumeiden, erityisesti kannabiksen, laittomasta hallussapidosta.
Instead, they are 'invited' to refrain from taking drugs in future, often with warnings and probation.
Häntä pyritään sen sijaan varoitusten ja valvonnan muodossa ohjaamaan pois huumeista.
In the Netherlands, possession for personal use of small amounts of cannabis is prohibited by law but tolerated under certain circumstances.
Alankomaissa omaan käyttöön tarkoitetun kannabiksen hallussapito pienissä määrissä on kiellettyä laissa mutta sallittua tietyissä olosuhteissa.
In Ireland, possession of cannabis is punishable by a fine on the first or second conviction but a sentence for imprisonment is possible from the third offence onwards.
Tutkimusten mukaan [3] useimmista henkilöistä, joita epäillään huumeiden käytöstä tai omaan käyttöön tarkoitetusta hallussapidosta, on todellakin tehty ilmoitus syytteeseenpanoa varten.
International drug law is based on the UN conventions of 1961, 1971 and 1988 [1], It was Article 3.2 of the latter that first required signatories to characterise possession of drugs for personal use as a criminal offence.
Kansainvälinen huumelainsäädäntö perustuu YK:n yleissopimuksiin vuosilta 1961, 1971 ja 1988 [1].
But it subjugates this requirement to the . principles and concepts of national legal systems, leaving countries leeway to decide on the exact policy to be adopted. As a result, signatories have not felt obliged to adopt uniform legal measures against those found in possession of drugs for personal use.
Vuoden 1988 yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa vaaditaan, että allekirjoittajavaltiot käsittelevät henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettujen huumeiden hallussapitoa rikoksena.
On the whole, police action against drug use or possession is reported to occur 'accidentally' in the course of routine patrolling — or when drug use becomes too visible or too dangerous.
Tämän seurauksena allekirjoittajavaltiot eivät ole tunteneet velvollisuutta hyväksyä yhdenmukaisia säännöksiä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettujen huumeiden hallussapitoa vastaan.
Meanwhile, in the UK, a suggestion from the Home Secretary in 2001 that cannabis be reclassified as a 'Class C' rather than 'Class B' drug could render possession of cannabis for personal use a non-arrestable offence in the future.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa sisäministerin vuonna 2001 tekemä ehdotus, jonka mukaan kannabis luokiteltaisiin luokan "C" eikä luokan "B" huumeeksi, voi johtaa siihen, että hallussapito henkilökohtaiseen käyttöön luokitellaan rikokseksi, josta ei voida pidättää.
Moreover, the underlying philosophy of Article 3 of the 1988 Convention is improving the effectiveness of the criminal justice system in relation to international drug trafficking [4].
Lisäksi vuoden 1988 yleissopimuksen 3 artiklan pohjimmainen filosofia on vaikuttaa myönteisesti rikosoikeudellisen järjestelmän tehokkuuteen kansainvälisen huumekaupan osalta [4].
Data to 2000 show that, in many EU Member States, arrests for drug use and possession for use are on the rise [2].
Vuoteen 2000 asti kerättyjen tietojen perusteella useimmissa EU:n jäsenvaltioissa huumeiden käytön ja hallussapidon perusteella tehtyjen pidätysten määrä on lisääntymässä [2].
In France, a 1999 directive recommends only a warning for drug-use offences specifically.
Ranskassa vuonna 1999 hyväksytyssä direktiivissä suositellaan pelkästään varoitusten antamista erityisesti huumeiden käyttöön liittyvissä rikoksissa.
Finally, in Greece, Norway, Finland and Sweden, the law prohibiting use is reported to be applied 'to the letter'.
Kreikassa, Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa lainsäädäntöä huumeiden käytöstä on raportoitu noudatettavan "kirjaimellisesti".
Figure 1 — Most likely outcomes in prosecuting 'possession of drugs for personal use'
Kuva 1. Todennäköisimmät seuraukset "huumeiden hallussapidosta henkilökohtaiseen käyttöön"
Laws regulating the use and possession for use of drugs vary considerably from one EU country to another.
■ Syytteeseenpano ja tuomio, josta seuraa vankeusrangaistus, sakkoja tai terapeuttisia toimenpiteitä
In some, the law prohibits such acts and allows prison sentences.
Lainsäädäntö, joka käsittelee huumeiden käyttöä ja hallussapitoa käyttöä varten, vaihtelee huomattavasti EU:n eri maissa.
In others, these acts are prohibited but sanctions tend to be lenient.
Joissakin maissa laki kieltää kyseisen toiminnan vankilatuomion uhalla.
The remainder do not consider drug use and possession for use as criminal offences.
Muissa taas kyseinen toiminta on kiellettyä, mutta seuraamukset ovat yleensä lieviä.
■ Prosecution and conviction, followed by prison, fines or therapeutic measures
Tämän lisäksi on maita, joissa huumeiden käyttöä ja niiden hallussapitoa henkilökohtaista käyttöä varten ei pidetä rikoksena.
_BAR_ Discharge or diversion leading to reduction of charges
J Toimenpiteistä luopuminen tai vaihtoehtoisten rangaistusten käyttäminen, mitkä johtavat syytteiden määrän vähentymiseen
3 Discharge or diversion to alternative measures at prosecution (by law, directives, guidelines)
~J Toimenpiteistä luopuminen tai vaihtoehtoisten syytteiden käyttäminen (lakien, normien tai ohjeiden mukaan)
]] Administrative sanctions or therapeutic measures (decriminalisation by law)
~J Hallinnolliset seuraamukset tai terapeuttiset toimenpiteet (lainmukainen dekriminalisaatio)
Developments over the last five years show similar laws and guidelines emerging within Member States' criminal justice systems in response to drug users — notably a move towards more lenient measures for personal drug use.
Viiden viime vuoden aikainen kehitys on tuottanut samankaltaista huumeiden käyttäjiä koskevaa lainsäädäntöä ja samankaltaisia suuntaviivoja jäsenvaltioiden rikosoikeusjärjestelmissä.
Some countries now legitimise practices that had become common.
Huumeiden henkilökohtaisen käytön osalta kehitys kulkee lievien rangaistusten suuntaan.
In so doing, they bring the law into line with police and prosecution practice, thus enhancing the law's credibility.
Tekemällä näin lainsäädäntö saadaan vastaamaan poliisin ja syyttäjäviranomaisen käytäntöjä, jolloin lainsäädännön uskottavuus paranee.
In Spain, Italy and Portugal, criminal sanctions do not apply to the possession of any drugs for personal use.
Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa minkään omaan käyttöön tarkoitetun huumeen hallussapito ei johda rikosoikeudellisiin seuraamuksiin.
Instead, sanctions tend to be administrative: a warning, fine or, particularly in Italy, suspension of a driving licence.
Seuraamukset ovat pikemminkin hallinnollisia: varoitus, sakot tai, erityisesti Italiassa, ajokortin väliaikainen menetys.
In cases of addiction, treatment is required.
Huumeriippuvuustapauksissa vaaditaan hoitoa.
Since 2001, Luxembourg law has envisaged only a fine for cannabis use and its transportation, possession and acquisition for personal use.
Vuodesta 2001 alkaen Luxemburgin lainsäädäntö määrää vain sakkoa kannabiksen käytöstä, kuljetuksesta, hallussapidosta ja hankkimisesta henkilökohtaiseen käyttöön.
NB: Luxembourg data: cannabis only.
Luxemburgin tiedot vain kannabiksesta. Lähde: European legal database on drugs (ELDD) Country profiles (http://eldd.emcdda.org) ja EHNVS:n Insightssarjan Nro 5 [3].
March-April 2002
Maaliskuu­huhtikuu 2002
Figure 2 — Drug use/possession offences amongst the total of drug law arrests
Kuva 2. Huumeiden käytön tai hallussapidon osuus kaikista huumelakiin liittyvistä rikoksista pieniä määriä kannabista, laittomien huumeiden käytöstä ja hallussapidosta omaa käyttöä varten annetaan yleensä vain varoitus.
United Kingdom
S Yhdistynyt _BAR_ kuningskunta
Research shows that treatment of drug users in the criminal justice system can produce positive results [5], whether therapeutic, for drug dependence, or educational, for first-time use [6].
Muita kuin rikosoikeudellisia vaihtoehtoja sovelletaan harvemmin henkilöihin, jotka ovat osallistuneet huumeiden myyntiin tai huumeiden ostamista varten tehtyihin varkauksiin.
Figure 3 — Cannabis among total of drug use/possession arrests
Kuva 3. Kannabiksen osuus kaikista huumeiden käyttöön tai hallussapitoon liittyvistä pidätyksistä
NB: In Figure 2, Austrian data are for misdemeanours (possession, dealing, etc.) involving small quantities.
Kuva 2: Itävallan tiedot koskevat rikkomuksia (pienien määrien hallussapito, välitys ja niin edelleen).
In both graphs, it should be noted that arrests for drug law offences are defined differently by EU countries.
Molempien kaavioiden osalta on otettava huomioon, että huumerikospidätykset määritellään eri lailla EU:n eri valtioissa.
Source: 2001 Reitox national reports (standard tables).
Lähde: 2001 Reitoxin kansalliset raportit (vakiotaulukot).
In some countries, cannabis is the substance involved in most offences of drug use or possession (see Figure 3).
Muissa maissa hoito on normi, kun taas joissakin harvoissa hoidon soveltamista jarruttaa resurssipula.
When the appropriate treatment is readily available, includes a social and rehabilitative component, and involves a partnership between the justice and the health authorities, research shows that it can be cost-effective in reducing relapses into crime and drug abuse [7].
Maat, joissa huumeriippuvuutta pidetään todellisena syynä huumerikoksiin, ovat halukkaampia tarjoamaan hoitoa syytteen nostamisen sijasta, myös silloin, kun on kyse vakavista rikoksista. Toiset taas eivät ole yhtä suvaitsevaisia, jolloin huumeisiin liittyviä rikoksia tehneen tie johtaa automaattisesti vankilaan.
Today, EU countries' prosecution policies favour alternatives to traditional criminal punishment for drug use and possession.
Portugalissa, jossa kannabiksen osuus on alhaisimpia, kannabikseen liittyvät pidätykset nousivat 37 prosenttiin kaikista huumeiden käyttöön ja hallussapitoon liittyvistä rikoksista vuonna 2000.
At present, there is little evidence that police action against drug users predominantly targets the most harmful situations and patterns of use.
Joissakin maissa kannabis on tavallisin huumeiden käytön tai hallussapidon rikoksiin liittyvä aine (katso kuva 3).
Crucial to this process is effective, well-organised cooperation between the justice and health systems at prosecution level, targeting the most appropriate response (and resources) to each individual.
Lähde: 2001 Reitoxin kansalliset raportit (vakiotau­lukot).
Judicial authorities often refrain from criminal sanctions and choose from a range of alternatives.
6 Oikeus­ ja terveysviranomaiset: yhteistyö on tärkeintä
These can be fines, formal warnings, suspension of a driving licence, probation or diversion to treatment.
Tällä hetkellä on vain vähän todisteita siitä, että poliisin toiminta huumeiden käyttäjiä vastaan kohdistuisi pääasiassa kaikista vaarallisimpiin tilanteisiin ja käyttötapoihin.
Simple warnings are the usual response to illicit drug use and possession for use, especially for first offenders or when small quantities of cannabis are involved.
Kun asianmukaista hoitoa saa helposti, kun siihen kuuluvat sosiaalinen ja kuntoutuskomponentti sekä oikeus­ ja terveysviranomaisten yhteistyö, hoito on tutkimusten mukaan kustannustehokasta, koska retkahtamiset uudelleen rikoksiin ja huumeiden väärinkäyttöön vähenevät [7j.
Some 60-90 % of arrests for all drug offences in Belgium, Germany, Greece, France, Ireland, Austria, Finland, Sweden and the UK are for use or possession for use of drugs.
Nykyään EU:n syytteeseen asettamisen toimintalinjoissa suositaan vaihtoehtoja perinteisille huumeiden käytöstä tai hallussapidosta seuraaville rangaistuksille.
Cannabis is the main drug involved in 55-90 % of arrests for drug use and possession in Germany, France, Ireland and the UK.
Oikeusviranomaiset haluavat usein välttää rikosoikeudellisia seuraamuksia ja valitsevat muita vaihtoehtoja.
In Portugal, where the cannabis rate is among the lowest, arrests related to cannabis rose to 37 % of all drug use and possession arrests in 2000.
Kyseeseen voivat tulla sakot, viralliset varoitukset, ajokortin väliaikainen menetys valvonta, koetusaika tai hoitoon ohjaaminen.
Source: 2001 Reitox national reports (standard tables).
Ratkaisevaa tälle toiminnalle on tehokas, hyvin organisoitu yhteistyö oikeus­ ja terveysviranomaisten välillä syytteeseenpanon tasolla, jolloin kuhunkin yksilöön kohdentuvat tarkoituksenmukaiset toimenpiteet (ja kustannusvaikutukset).
These non-criminal options apply less to those involved in selling drugs or in theft to buy them.
Huumeiden käyttö tai omaan käyttöön tarkoitettu hallussapito on syynä noin 60-90 prosenttiin kaikista huumerikoksiin liittyvistä pidätyksistä Belgiassa, Saksassa, Kreikassa, Ranskassa, Irlannissa, Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Any drug dependence that might have triggered such offences is generally taken into account, but, in most
Kannabis liittyy 55-90 prosenttiin huumeiden käytöstä ja hallussapidosta tehtyihin pidätyksiin Saksassa, Ranskassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Drug users and the law in the EU — policy considerations s drug users in the EU today, and indicates primary sources for further information.
Huumeiden käyttäjät ja lainsäädäntö EU:ssa - toimintalinjoja koskevia näkökohtia lainsäädännöstä EU:ssa sekä tärkeimmät tietolähteet.
The EMCDDA believes the following points could form the basis of future policy considerations:
EHNVS:n mielestä seuraavat asiat voisivat olla lähtökohtana tulevaisuuden toimintalinjoja suunniteltaessa:
Effective police action in the field of drugs needs to be targeted primarily at the most harmful situations of drugrelated crime.
2 Vaikkakin huumelainsäädäntö vaihtelee EU:ssa, viime aikoina jäsenvaltioiden keskuudessa on ollut havaittavissa yrityksiä yhdenmukaistaa lainsäädäntö poliisin toiminnan ja syytteeseen asettamisen käytäntöjen kanssa. Tämä edistää lainsäädännön uskottavuutta.
[1] United Nations (UN) (1961, 1971, 1988), 7967 Single Convention on http://eldd.emcdda.org/databases/ eldd_country_profiles.cfm
Tiedot Internetissä http://eldd.emcdda.org/databases/ eldd_country_profiles.cfm
Narcotic Drugs, 1971 Convention on Psychotropic Substances, 1988 Convention Against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and Psychotropic Substances (http://www.incb.Org/e/conv).
[1] Yhdistyneet Kansakunnat (YK) (1961, 1971, 1988), 1961 Huumausaineyleissopimus, 1971 Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus, 1988 Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Main trends in national drug laws http://eldd.emcdda.org/trends/ trends.shtml
Kansallisten lainsäädäntöjen pääsuuntaukset http://eldd.emcdda.org/trends/ trends.shtml
[5] European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) (2001), An overview study: Assistance to drug users in European Union prisons, EMCDDA Scientific Report, Cranstoun Drug Services Publishing, London, 2001, pp. 201-217.
[5] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) (2001), An overview study: Assistance to drug users in European Union prisons, EMCDDA Scientific Report, Cranstoun Drug Services Publishing, London, 2001, s. 201-217.
Data on arrests (EMCDDA 2001 Annual report data library) http://annualreport.emcdda.org/en/ sources/index.html
Pidätyksiä koskeva tieto (EHNVS 2001 Vuosiraportti tietokirjasta) http://annualreport.emcdda.org/en/ sources/index.html
[2] European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) (2001), 2007 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union, Office for Official Publications of the European Communities, Luxembourg, 2001, p.19.
[2] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS) (2001), 2001 Vuosiraportti Euroopan unionin huumeongelmasta, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 2001, s. 20.
[7] Hough, M. (1996), Drugs misuse and the criminal justice system: a review of the literature. Paper 15, Home Office, 1996, United Kingdom.
[3] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS) (2002), Prosecution of drug users in Europe: varying pathways to similar objectives, EHNVS:n /ns/g/ifs-sarjan Nro 5, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 2002.
For free subscriptions, please contact us by e-mail (info@emcdda.org).
Tilaukset (maksuttomat) voidaan lähettää sähköpostitse osoitteeseen (info@emcdda.org.)
Register on the EMCDDA home page for updates of new products.
Uusien tuotteiden päivityksistä on rekisteri EHNVS:n kotisivulla.
Measuring prevalence and incidence of drug use for Drugs and Drug Addiction
Ennalta ehkäisevän huumepolitiikan mittarit EU:ssa l/l
Indicators for drug­prevention policy in the EU by the EMCDDA and now being implemented by the EU Member States.
• paketista, jota EU:n jäsenvaltiot soveltavat huumeilmiöiden arviointiin.
• What can such indicators tell us that is relevant to policy — in particular to the prevention activities mentioned in the EU action plan?
Mitä huumepolitiikan kannalta olennaisia asioita nämä mittarit kertovat ­ varsinkin EU:n toimintasuunnitelmassa mainittujen ehkäisytoimien kannalta?
This policy briefing aims to elucidate two interrelated questions on the use of epidemiological indicators to monitor drug-use prevalence:
Tämän huumepolitiikan lyhyen esittelyn tarkoituksena on valaista kahta toisiinsa liittyvää kysymystä, jotka koskevat epidemiologisten indikaattorien käyttöä huumeiden käytön levinneisyyden seurannassa:
Reducing the prevalence of drug use through prevention is a key feature of many policies at local, national and international levels.
Huumeiden käytön esiintyvyyden vähentäminen ehkäisevän työn avulla on tärkeällä sijalla paikallistason sekä kansallisen ja kansainvälisen tason huumepolitiikoissa.
The first target of the European Union drugs strategy (2000-04) is to reduce significantly over five years the prevalence of drug use, as well as the recruitment of new users — especially among those aged under 18.
Euroopan unionin huumausainestrategian (2000­2004) ensimmäisenä tavoitteena on vähentää viiden vuoden aikana huomattavasti huumeiden käytön esiintyvyyttä sekä uusien käyttäjien määrää ­ varsinkin alle 18­vuotiaiden keskuudessa.
• What are the best indicators to measure and monitor progress towards the first EU target of reducing drug-use prevalence?
EU:n huumausainestrategia ja toimintasuunnitelma sekä se, miten EHNVS voi auttaa asetettujen tavoitteiden seurannassa, esitellään yksityis­kohtaisesti tausta­asiakirjassa Making the most of the EMCDDA, joka on tarkoitettu huumausainealalla toimiville päättäjille [1].
The EU drugs strategy and action plan, and how the EMCDDA can help monitor the objectives they set out, are detailed in Making the most of the EMCDDA, a background briefing paper targeted at policy-makers working in the drugs field [1],
Mitkä ovat parhaat mittarit sen edistyksen mittaamisessa ja seurannassa, jota on tapahtunut pyrittäessä ensimmäiseen EU:n tavoitteeseen eli huumeiden käytön esiintyvyyden vähentämiseen?
The EU action plan on drugs, which translates this strategy into practical steps, identifies priorities in achieving this target.
EU:n huumausaineiden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa, jonka avulla tämä strategia muutetaan käytännön toimenpiteiksi, esitetään prioriteetteja tähän tavoitteeseen pyrittäessä.
These include: comprehensive prevention programmes for both licit and illicit drugs, notably through schools and assistance to parents; wider action on social exclusion and delinquency; positive alternatives to drugs for young people; and innovative approaches to preventing use of synthetic drugs.
Näitä ovat laajat ehkäisevän työn ohjelmat sekä laillisten että laittomien huumeiden osalta erityisesti koulujen ja vanhemmille annettavan tuen avulla; laajempi toiminta syrjäytymisen ja rikollisuuden torjunnassa; nuorille tarjottavat myönteiset vaihtoehdot huumeille sekä innovatiiviset lähestymistavat synteettisten huumeiden käytön torjuntaan.
Prevalence is a measure of how many drug users there are in a country untry or community and how they are distributed across the population.
Esiintyvyys mittaa sitä, miten paljon tietyssä maassa tai yhteisössä on huumeidenkäyttäjiä ja miten he ovat jakautuneet eri väestöryhmissä.
This measure is useful in assessing whether existing responses match the scale of the problem and whether they are directed at the relevant sections of the population.
Tämä mittari on tärkeä sen arvioimisessa, ovatko nykyiset ehkäisevän työn toimenpiteet riittäviä ongelman laajuuteen nähden ja onko ne suunnattu oikeisiin väestöryhmiin.
Incidence is a measure of the rate at which people use drugs for the first time.
Ilmaantuvuus kuvaa huumeita ensi kertaa kokeilevien osuutta.