natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The 2002 mid-term reviewof the action plan goes further and identifiesthe need for better coordination of lawenforcement within Member States as wellas improved coordination at EU level acrossall aspects of drugs policy.
Siinä suositellaan, että näidenkoordinointimekanismien pitäisi kattaakaikki huumepolitiikan näkökohdat, mukaanlukien sosiaaliset ja hoitointerventiot,laillisuusvalvonta ja kansainvälinenyhteistyö, sekä helpottaa tiedonvaihtoahallinnon eri aloilla (ja kansainvälisesti).
The second European programme tocombat drugs, adopted in 1992, containsa number of recommendations relating todrug coordination mechanisms.
Yhdenmukaisesti näiden suositusten kanssasuurin osa EU-maista raportoi, että niillä onnyt käytössä kaikki huumepolitiikantoimialat kattavat mekanismit.
It explicitlyrefers to the need for coordinationmechanisms between the authoritiesresponsible for combating drug traffickingand those in charge of treatmentprogrammes.
Huolimatta näistä merkeistä, jotka kertovathallinnon kasvaneesta sitoutumisestakoordinoinnin periaatteeseen, käsitettätulkitaan eri tavoin eri maissa.
It recommends that thesecoordination mechanisms shouldencompass all aspects of drugs policy,including treatment and socialinterventions, law enforcement andinternational collaboration, and facilitatethe exchange of information across sectorsof government (and internationally).
Tuoreessa EHNVS:n tekemässä, 16 (1)koordinointijärjestelmän ominaisuuksiakoskevassa katsauksessa havaittiin moniaerilaisia käytössä olevia toimintamalleja.Seitsemään maahan on perustettu erityisethuumekoordinoinnin virastot, kun taasyhdeksässä muussa maassa koordinointi onolemassa olevien virastojen tai yksiköidenvastuulla ministeriö- tai hallitustasolla.
In the light of these requests, furtherresearch into the effectiveness of existingcoordinating mechanisms is desirable andshould help to ensure that renewed effortsto strengthen coordination yield genuineimprovement.
Näiden vaatimusten kannalta ontoivottavaa, että koordinointimekanismientehokkuutta tutkittaisiin lisää. Tutkimuksenavulla pitäisi voida varmistaa, että uudetpyrkimykset vahvistaa koordinointia saavataikaan todellista parannusta.
15 EU members plus Norway.
15 EU:n jäsenvaltiota sekä Norja.
13 EU members plus Norway.
13 EU:n jäsenvaltiota sekä Norja.
Coordination of national and international efforts to combat drugs — Policy considerations
Kansallisten ja kansainvälisten huumeidentorjuntapyrkimysten koordinointi – näkökohtia toimintalinjoiksi
1.Further work is needed to define what coordination ofdrugs policy should entail.
1.Huumepolitiikan koordinointiin sisältyvien asioidenmäärittäminen edellyttää vielä lisätyötä.
4.Mechanisms for coordinating drugs policy varyconsiderably between countries and not all countrieshave appointed a national coordinator.
4.Huumepolitiikan koordinointimekanismit vaihtelevathuomattavasti maiden välillä, eivätkä kaikki maat olenimittäneet kansallista koordinaattoria.
2.The redrafting of the European Union’s constitutionprovides an opportunity to strengthen the commonapproach to combating drugs.
2.Euroopan unionin perussopimuksen uudelleenluonnostelutarjoaa mahdollisuuden vahvistaa yhteistä toimintalinjaahuumeiden torjunnassa.
5.Coordination needs to encompass all aspects of nationaldrugs policy, including healthcare, social issues, lawenforcement and international collaboration.
5.Koordinoinnin on katettava kaikki kansallisenhuumepolitiikan toimialat, mukaan lukienterveydenhuolto, sosiaaliasiat, laillisuusvalvonta jakansainvälinen yhteistyö.
6.Research into the effectiveness of present mechanisms fordrugs coordination at both national and internationallevel is a prerequisite for improvement.
6.Nykyisten huumeidentorjuntamekanismien tutkiminensekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla onedellytyksenä sille, että parannusta saadaan aikaan.
3.Enhanced coordination must be promoted and secured at European Union level among all Member States in the context of forthcoming enlargement.
3.Koordinointia on tehostettava ja se on turvattava EU:ntasolla kaikissa jäsenvaltioissa tulevan laajentumisenyhteydessä.
Key sources
Tärkeimmät lähteet
European Union drugs strategy(2000–04), Cordrogue, 64, December 1999.European Union action plan on drugs(2000–04),Cordrogue, 32, June 2000.
Euroopan unionin huumausainestrategia (2000–2004), Cordrogue, 64, joulukuu 1999.Huumausaineiden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma(2000–2004), Cordrogue, 32, kesäkuu 2000.
European Commission, ‘Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the mid-termevaluation of the EU action plan on drugs’ (2000–04), COM(2002) 599 final, November 2002.
Euroopan komissio,”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille humausaineiden torjuntaa koskevantoimintasuunnitelman väliarvioinnista” (2000–2004), KOM(2002) 599 lopullinen, marraskuu 2002.
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA),‘EU enlargement and drugs — Challenges andperspectives’, Drugs in focus, Bimonthly briefing, March–April 2003.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA),”EU:n laajentuminen ja huumeet – haasteet jatulevaisuudennäkymät”, Teemana huumeet,joka toinen kuukausi ilmestyä tiedote, maalis-huhtikuu 2003.
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA),‘Strategies and coordination in the field of drugs inthe European Union’, a descriptive review, November 2002.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA),”Strategies and coordination in the field ofdrugs in the European Union”, kuvaileva katsaus, marraskuu 2002.
Reitox national reports,2000, 2001, 2002.Interviews with national coordinators,2002.United Nations, ‘United Nations comprehensive multidisciplinary outline of future activities in drug abuse control’, 1987.UNGASS, ‘Declaration on the guiding principles of drug demand reduction’, 1988.
Yhdistyneet Kansakunnat,”Yhdistyneiden Kansakuntien laaja ja monitieteinen yleiskatsaus huumeidenkäytön valvonnan tulevistatoimista” (United Nations Comprehensive Multidisciplinary Outline of Future Activities in Drug Abuse Control), 1987.
(10)The European Committee to Combat Drugs (CELAD),European programme against drugs, 1990.(11)The European Committee to Combat Drugs (CELAD),Second European programme to combat drugs, 1992.
10.Euroopan huumausaineiden vastainen komitea (CELAD),eurooppalainen huumeiden vastainen ohjelma, 1990.11.Euroopan huumausaineiden vastainen komitea (CELAD),toinen eurooppalainen huumeiden vastainen ohjelma, 1992.
(1), (2) and (3) can be found at http://www.emcdda.org/policy_law/eu/eu_actionplan.shtml(4) can be found at http://www.emcdda.org/infopoint/publications/focus.shtml(5) can be found at http://www.emcdda.org/policy_law/national/strategies/strategies.shtml (9) can be found at http://www.un.org/ga/20special/demand.htm
Kohdat 1, 2, ja 3 ovat osoitteessa www.emcdda.org/policy_law/eu/eu_actionplan.shtml Kohta 4 on osoitteessa www.emcdda.org/infopoint/publications/focus.shtml Kohta 5 on osoitteessa http://www.emcdda.org/policy_law/national/strategies/strategies.shtml Kohta 9 on osoitteessa www.un.org/ga/20special/demand.htm
EDITORS:Joëlle Vanderauwera; Sarah Wellard. AUTHORS:Danilo Ballotta, Cécile Martel, Henri Bergeron.GRAPHIC CONCEPTION:Dutton Merrifield Ltd, United Kingdom.Printed in Italy
VIRALLINEN JULKAISIJA:Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto© Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2003JOHTAJA: Georges Estievenart TOIMITTAJAT: Joëlle Vanderauwera, Sarah Wellard TEKIJÄT: Danilo Ballotta, Cécile Martel, Henri Bergeron GRAAFINEN SUUNNITTELU:Dutton Merrifield Ltd, UKPrinted in Italy
These factors are highly interconnected and are best understood as a 'web of causation'.
Riskialttiiden nuorten huumeidenkäyttö
Some risk factors are associated with characteristics of the individual - for example having a mental disorder such as attention deficit hyperactivity disorder or depression - whilst others are linked with family or neighbourhood characteristics.
Ennaltaehkäiseviä strategioita kohdennettava nuorten riskiryhmiin todennäköisemmin kokeilevat huumeitanuorella iällä ja heille todennäköisemmintulee huumeongelmia.
This briefing paper deals with developing protective factors in groups of young people who are most vulnerable to becoming problem drug users.
Nämä tekijät ovatvoimakkaasti yhteydessä toisiinsa japarhaiten ymmärrettävissä syyseuraussuhteiden verkon avulla.
Most young people who experiment with drugs or use them recreationally - at parties for example - do not develop serious drug problems.
Enemmistölle huumeita kokeileville tai niitähuvittelumielessä, esimerkiksi juhliessa,käyttäville nuorille ei kehity vakaviahuumeongelmia.
For these young people the greatest risks of harm are associated with having an accident, getting into a fight or into trouble with the police or having unprotected sex whilst under the influence of alcohol or illegal drugs.
Suurimmat riskit näillänuorilla liittyvät alkoholin tai huumeidenvaikutuksen alaisena tapahtuneisiintapaturmiin, tappeluihin, vaikeuksiinpoliisin kanssa tai suojaamattomaanseksiin.
However, a small but significant minority of young people who experiment with drugs do become intensive drug users and develop serious drugrelated health problems.
Pieni, mutta merkittävä vähemmistöhuumeita kokeilevista nuorista kuitenkinalkaa käyttää runsaasti huumeita, ja heillekehittyy vakavia huumeista johtuviaterveysongelmia.
Research has identified a range of risk factors for developing drug problems.
Tutkimuksissa on tunnistettu joukkohuumeongelman kehittymiseen myötävaikuttavia riskitekijöitä.
It considers ways of complementing universal drug prevention strategies by providing selective interventions which target those who are most at risk of becoming intensive drug-users.
Jotkinriskitekijät ovat yhteydessä yksilölleluonteenominaisiin piirteisiin – esimerkiksimielenterveyden ongelmiin, kutentarkkaavaisuushäiriöihin tai masennukseen– kun taas jotkin tekijät ovat yhteydessäperheeseen tai muuhun lähiympäristöön.Huumeiden väärinkäytön riski onlisääntynyt lapsilla, joilla on hyvin riitaisatvanhemmat, heikot perhesuhteet japuutteellinen kuri tai joiden vanhemmillaon huume- tai alkoholiongelmia.Kodittomat, kouluista erotetut taikoulunkäynnin keskeyttäneet nuoret,nuorisorikolliset ja laitoshoidossa olleet taiperhehoitoon sijoitetut nuoret
Children living in families with high levels of parental conflict, poor family relationships and discipline or where parents themselves have drug or alcohol related problems are at greater risk of drug abuse. Young people who are homeless, who have been excluded from school or who have stopped attending school, young offenders and young
Tässä tilannekatsauksessa käsitelläänsuojaavien tekijöiden kehittämistä niissänuorisoryhmissä, joissa on suurin alttiustulla huumeiden ongelmakäyttäjiksi.Katsauksessa pohditaan tapoja täydentääyleisiä ehkäisevän huumetyön strategioitasuuntaamalla kohdennettuja toimenpiteitäniille, joilla on suurin riski alkaa käyttäärunsaasti huumeita.
Universal prevention refers to strategies which address an entire school population or community with the aim of preventing or delaying drug use.
Yleisellä ehkäisevällä työlläviitataan strategioihin, jotka on suunnattu koululaisnuorisoon tai kouluyhteisöön kokonaisuudessaan,tavoitteena ehkäistä huumeidenkäyttö tai viivästyttää sen aloittamista.
Selective prevention refers to strategies which target specific groups at greater risk of developing drugrelated problems than others.
Kohdennettu ehkäisevä työviittaa sellaisiin erityisryhmiin suunnattuihin strategioihin, joissa kohteena ovat ryhmät, joilla on muitasuurempi huumeongelmien kehittymisen riski.
It targets the entire group regardless of the degree of risk of any one individual in the group.
Työ kohdistetaan koko ryhmään katsomatta erikseen yksittäisten henkilöjen riskitasoa ryhmässä.
The purpose of selective prevention is to prevent drug abuse by strengthening protective factors such as self-esteem and problem-solving ability and by helping people deal effectively with risk factors such as living in a drug-using environment.
Kohdennetun ehkäisevän työn tarkoitus on estää huumeidenkäyttöä vahvistamalla suojaavia tekijöitä, kutenitsetuntoa ja ongelmienratkaisukykyä, ja auttamalla ihmisiä selviytymään riskitekijöistä, joita ovat esimerkiksi asuminenympäristössä, joissa käytetään huumeita.
Key issues at a glance prevention which seeks to address the needs of vulnerable groups is a vital complement to universal programmes.
Kohdennettu ehkäisevä työ, jossaotetaan huomioon riskialttiiden ryhmien tarpeet, onkeskeinen, yleisten ohjelmien täydennys.
Whilst experimentation with drugs is increasingly widespread in Europe, levels of drug use and the risks of developing drugrelated problems are much higher amongst vulnerable groups.
1.Samalla kun huumeiden kokeileminen on levinnyt entistälaajemmalle Euroopassa, huumeidenkäyttö ja uhkahuumeongelmien kehittymiselle on paljon yleisempääriskiryhmiin kuuluvien nuorten ryhmissä.
Within Europe there are examples of good practice in relation to selective prevention for vulnerable groups, but provision is patchy.
4.Euroopasta löytyy hyvien toimintakäytäntöjen esimerkkejäkohdennetusta ehkäisevästä työstä riskialttiille ryhmille,mutta niiden käyttö vaihtelee suuresti.
Groups of young people vulnerable to developing drug problems and settings where young people are most at risk are rarely identified explicitly in national drugs prevention strategies.
2.Huumeongelmille alttiit nuorisoryhmät ja riskiympäristötmainitaan harvoin erikseen kansallisissa ehkäisevänhuumetyön strategioissa.
Recent European policy documents call for targeted evidencebased action to reduce risk.
Viimeaikaisissa eurooppalaisissatoimintalinjoja koskevissa asiakirjoissa kehotetaankehittämään näyttöön perustuvia toimia riskienvähentämiseksi.
Some states have established selective prevention projects directed at intervening early in socially deprived families and neighbourhoods where the risks of developing drugrelated problems are higher.
5.Joissakin valtioissa on toteutettu kohdennetun ehkäiseväntyön hankkeita, jotka on suunnattu varhaisen puuttumisentoimenpiteisiin huono-osaisissa perheissä ja asuinalueilla,joilla riskit huumeisiin liittyvien ongelmien kehittymiselleovat muita suuremmat.
Universal, school-based prevention programmes are in place in most European countries; however these do not address the specific needs of young people most vulnerable to becoming problem drug users. Selective
3.Yleisiä, koulujen käyttöön tarkoitettuja ehkäisevän työnohjelmia on suurimmassa osassa Euroopan maita, joskaanniissä ei oteta huomioon niiden nuorten erityistarpeita,jotka ovat suurimmassa vaarassa tulla huumeiden
Rigorous evaluation of the outcome of selective prevention programmes is vital to ensure that projects achieve their objectives, and for checking there are no unforeseen negative consequences.
6.Huolellinen arvio kohdennettujen ohjelmien tuloksista ontärkeä, jotta varmistetaan tavoitteiden saavuttaminen jaestetään ennakoimattomat kielteiset seuraukset.
September-October 2003
Syys-lokakuu 2003
Preventing drug use amongst vulnerable groups — Overview
Huumeidenkäytön ehkäiseminen riskialttiiden nuorten ryhmissä – yleiskatsaus
Experimenting with drugs is becoming an increasingly common aspect of adolescent behaviour across Europe.
Huumausaineiden kokeileminen on yhäyleisemmin osa nuorisokäyttäytymistä eripuolilla Eurooppaa.
Young people are also experimenting with cannabis: around a third of young adults (15-1 ó) in some countries have tried the drug.
Kertomansamukaan humalassa joskus olleiden 15–16vuotiaiden nuorten osuus vaihteleekolmanneksesta 89prosenttiin.
Polydrug use is a growing trend particularly amongst regular party-goers, for whom consuming alcohol, cannabis, amphetamines and synthetic drugs such as 'ecstasy' (MDMA_BAR_ becomes part of their lifestyle for a while. On the other hand it is rare for school students to experiment with heroin and cocaine (lifetime use ranges from 0 % to 4%_BAR_.
Euroopan unionin huumausaineita koskevassatoimintasuunnitelmassa (vuosiksi2000–2004) kannustetaan jäsenvaltioitatoimenpiteisiin huumeidenkäytön,huumerikollisuuden ja huumeisiin liittyviensairauksien ja sosiaalisten ongelmienehkäisemiseksi.
All EU states have some form of drugprevention education for school students.
Vain harvojen jäsenmaiden ehkäisevänhuumetyön strategioissa kohdennetaan toimianimenomaan riskialttiiden nuorten ryhmiin jamarginaaliryhmiin.
Programmes generally focus on providing information about drugs and the consequences of using drugs, and, in the best instances, on building young people's personal and social skills to help them resist peer pressure to take drugs.
Yksilöllisten ja ryhmienriskitekijöiden rooli huumeisiin liittyvienongelmien kehittymisessä on tunnistettuharvoin.
Such programmes can reduce or delay school students' initiation into drug use.
Monet valtiot sisällyttävät näilleryhmille tarkoitetut palvelut laajempiinsosiaalipoliittisiin ohjelmiin, mutta ohjelmissa eiyleensä käsitellä erikseen huumekysymyksiä.
(Universal, school-based prevention programmes are discussed in EMCDDA Drugs in focus No 5, 'Drug prevention in EU schools'.)
3Kohdennettu ehkäisevä työ– kohteena riskialttiit ryhmät
The European Action Plan on drugs (20002004) strongly encourages member states to take proactive measures to prevent drug use, drugrelated crime and drugrelated health and social problems. A resolution of the Council of the European Union (5034/4/03 Cordrogue 1, 1 3 June 2003) recognises that factors such as poor school achievement, lack of social and life skills, school exclusion or non-attendance at school, association with antisocial and delinguent activities, self-destructive behaviour, aggression and anxiety increase young people's vulnerability to developing drugrelated problems.
Euroopan unionin neuvoston päätöslauselmassa(5034/4/03 Cordrogue 1, 13.kesäkuuta2003) tunnistetaan nuoria huumeongelmillealtistavia tekijöitä, joita ovat esimerkiksi huonokoulumenestys, puutteelliset sosiaaliset jaelämänhallinnan taidot, koulusta erottaminen taikoulunkäynnin lopettaminen yhdistyneenäyhteiskunnan vastaiseen ja rikolliseentoimintaan, itsetuhoiseen käyttäytymiseen,aggressiivisuuteen ja ahdistuneisuuteen.
Official surveys of drug use amongst school students tend to under-represent drug use amongst vulnerable groups who are at risk of developing drug problems.
Nuoret kokeilevat myös kannabista: joissakinmaissa noin kolmasosa 15–16-vuotiaistanuorista on kokeillut sitä.
The Council of the EU resolution calls on member states to develop innovative approaches to both monitoring and early intervention for vulnerable groups.
Huumeidensekakäyttö on yleistymässä erityisestisäännöllisesti ulkona käyvillä nuorilla, joillealkoholin, kannabiksen, amfetamiinien jasynteettisten huumeiden, kuten ekstaasin(MDMA), käytöstä tulee osa elämäntapaajoksikin aikaa.
The EMCDDA is asked to collect information on this and to disseminate examples of best practice through the EDDRA system and other information channels.
Toisaalta heroiini- jakokaiinikokeilut ovat harvinaisia koululaisilla(joskus elämänsä aikana kokeilleiden osuuson 0–4prosenttia).
Few member states explicitly target vulnerable and marginalized groups in their drugprevention strategies and the role of
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassaja USA:ssa tehdyssä tutkimuksessavahvistetaan käsitystä näistä uhkatekijöistä jatunnistetaan riskitekijöiksi myös perheensisäiset häiriöt ja vanhempienhuumeidenkäyttö sekä ympäristön riskitekijät,joita ovat esimerkiksi asuminen epävakaassayhteisössä, jossa myös huumeidenväärinkäyttö hyväksytään.
Few countries have carried out surveys of vulnerable young people, but where it has been done a pattern of much higher drug use emerges.
Virallisissa koululaisten huumeidenkäytöstätehdyissä tutkimuksissa ei yleensä tuleedustavasti esiin niiden riskiryhmiin kuuluviennuorten huumeidenkäyttö, joita uhkaaajautuminen huumeongelmiin.
For example, research from the Netherlands shows that whilst 8 % of 12-16 year old school students have used cannabis recently, this figure rises to 1 4 % of pupils in special schools, 35% of those in truancy projects and 76% of homeless young people.
Vain muutamatmaat ovat tehneet tutkimuksia riskialttiidennuorten ryhmistä, mutta tehtyjen tutkimustenmukaan näissä ryhmissä huumeidenkäyttö onpaljon yleisempää.
However, universal programmes have little role in preventing drug-use amongst young people from vulnerable groups who are most at risk of developing drug problems.
Kaikilla EU-valtioilla on jonkinlaistahuumeidenkäytön ehkäisyyn tähtäävääopetusta koululaisille.
There are two reasons for this. Firstly, they may not be attending school because they have been excluded or because they have stopped attending.
(Yleisiä, koulujenehkäisevän työn ohjelmia tarkastellaan EMCDDA:n tilannekatsauksessa numero 5,Ehkäisevä huumetyö EU-maiden kouluissa.)
Secondly, young people most at risk tend to be unresponsive to universal programmes because they do not address their specific needs.
EU:n neuvoston päätöslauselmassajäsenvaltioita kehotetaan kehittämäänuudenlaisia lähestymistapoja riskialttiidennuorten ryhmien seurantaa sekä ryhmiinkohdistuvia varhaisen puuttumisentoimenpiteitä varten.
In order to reduce drug problems in high risk groups, we need to provide carefully designed and targeted programmes.
EMCDDA:ta onpyydetty keräämään tietoa aiheesta ja
Use of drugs during past month by 'vulnerable' groups in the Netherlands
Alankomaissa tehty tutkimus esimerkiksiosoittaa, että 12–16-vuotiaista koululaisistavain 8prosenttia on käyttänyt kannabistahiljattain, kun vastaava osuus erityiskoulujenoppilaista on 14prosenttia, koulupinnaushankkeiden nuorista 35prosenttia jakodittomista nuorista 76prosenttia.
Selective intervention is based on the premise that we can identify vulnerable groups and deliver interventions that reduce the risk of them developing drug problems.
Ensimmäinen syy on, että heeivät ehkä käy koulua, koska heidät onerotettu koulusta tai he ovat lopettaneetkoulunkäynnin.
They are targeted at groups such as young offenders, young people from marginalised ethnic or immigrant populations, youngsters in institutional care, or children in deprived or dysfunctional families.
Toisena syynä on, ettäsuurimassa riskissä olevat nuoret suhtautuvatvälinpitämättömästi yleisiin ohjelmiin, koskane eivät vastaa heidän erityistarpeisiinsa.Jotta huumeongelmia voitaisiin vähentäänäissä riskiryhmissä, ohjelmat onsuunniteltava ja kohdistettava huolellisesti.
12-16 year old schoo students ho neless yo uth "
Koulupinnaushankkeissa (***)
In truancy projects * *
12–18-vuotiaaterityiskouluissa (***)
12-18 at special schools "*
Tämänhetkisetkannabiksenkäyttäjät (*)
Source: Youth health survey, Trimbos Institute (Smit et al., 2002(.
Lähde: 12–16-vuotiaat, nuorison terveystutkimus, Trimbos Institute(Smit et al., 2002).
Age below 23 years who have been homeless for at least 3 months at the time of the survey and who had slept in at least 3 different places during that period. Source: Korf et at., 1 999. "· In 1997. Source: Stam et al., 1998.
Alle 23-vuotiaat, jotka ovat olleet vähintään 3 kuukautta kodittomina tutkimushetkellä ja jotka olivat nukkuneetvähintään kolmessa eri paikassa kyseisen ajanjakson aikana.
Selective interventions are targeted at everyone in a vulnerable group irrespective of their individual vulnerability and aim to build their resilience through developing improved self-esteem, problem-solving skills and social integration.
Kohdennetut toimenpiteet suunnataanriskialttiiden ryhmien kaikkiin jäseniinkatsomatta heidän yksilöllistä tilannettaan, jatoimenpiteillä pyritään vahvistamaan heidänselviytymiskykyään kehittämällä itsetuntoa,ongelmanratkaisukykyä ja sosiaalista
In Austria and Germany a computer-based training programme for teachers known as Step-by-Step is used to support early interventions for pupils with social and academic problems including drug use.
keskittyvät tällöin yhdenmukaisestihoitotavoitteiden täyttämiseen, elämäntaitojensaavuttamiseen ja tukiverkostojenkehittämiseen.