natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(121) See Tables TDI-17 (part v) and TDI-38 in the 2009 statistical bulletin.(122) See Tables TDI-4 and TDI-5 in the 2006 and 2009 statistical bulletins.
(122) Katso taulukot TDI-4 ja TDI-5 tilastotiedotteissa 2006 ja 2009.(123) Katso taulukot TDI-10, TDI-32 ja TDI-103 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö
Misuse of prescription opioids
Samanaikaiset sairaudet: huumeiden käyttö ja mielenterveyshäiriöt
Comorbidity: drug use and mental disorders
Huumausaineita käyttävät naiset on todettu erityisen haavoittuvaksi ryhmäksi.
Co-morbidity is the often unrecognised co-occurrence of drug use problems and psychiatric disorders in the same individual.
Samanaikaisilla sairauksilla tarkoitetaan huumeiden käyttöön liittyvien ongelmien ja psykiatristen häiriöiden usein huomaamatonta yhtäaikaista esiintymistä samalla henkilöllä.
Studies have identified both an elevated prevalence of psychiatric problems among patients in drug treatment and an elevated prevalence of drug problems among patients in psychiatric services (EMCDDA, 2005).
Tutkimuksissa on havaittu psykiatristen ongelmien suurempaa esiintyvyyttä huumehoidossa olevilla potilailla ja huumeongelmien suurempaa esiintyvyyttä psykiatrisessa hoidossa olevilla potilailla (EMCDDA, 2005).
Opioid analgesics are the most powerful drugs available for the management of severe and chronic pain. Opioids are also used as substitution drugs in the management of opioid dependence.
Hoidon aloittavien opioidienkäyttäjien työttömyysaste on suurempi ja koulutusaste alhaisempi kuin muilla asiakkailla (katso luku 2).
Internet pharmacies seem also to play a substantial role in the availability of prescription opioids in the United States (INCB, 2009a), but their role in Europe appears to be limited.
Lähes kaikki hoidon aloittavat opioidien käyttäjät ilmoittavat aloittaneensa käytön ennen 30 vuoden ikää ja noin puolet ennen 20 vuoden ikää.
In Europe, the expansion in the prescription of substitution drugs to opioid-dependent drug users has been accompanied by increasing reports of the misuse of these drugs.
Ensimmäisen käyttökerran ja ensimmäisen hoitoon hakeutumisen välinen viive on noin kahdeksan vuotta. (126
The mental disorders most commonly reported among drug users in Europe include depression, anxiety, schizophrenia, personality disorders, attention deficit and hyperactivity.
Euroopassa huumeiden käyttäjillä ilmoitetuista mielenterveysongelmista yleisimpiin kuuluvat masennus, ahdistuneisuus, skitsofrenia, persoonallisuushäiriöt, tarkkaavaisuushäiriö ja yliaktiivisuus.
Specific treatment for drug users with co-morbidity in Europe remains limited.
Erityinen hoito samanaikaisista sairauksista kärsiville huumeiden käyttäjille on vähäistä Euroopassa.
National experts report that specific programmes exist in 18 countries, but in 14 of these they are available only to a minority of clients in need.
Kansalliset asiantuntijat ilmoittavat, että erityisiä ohjelmia on olemassa 18 maassa mutta että 14 maassa ne ovat saatavilla vain pienelle osalle niitä tarvitsevista asiakkaista.
In seven other countries, there are no dedicated programmes at all, but five of them plan to develop such programmes in the next 3 years.
Seitsemässä muussa maassa tähän tarkoitukseen ei ole olemassa lainkaan tällaisia ohjelmia, mutta kyseisistä maista viisi suunnittelee kehittävänsä vastaavat ohjelmat seuraavien kolmen vuoden aikana.
1 from acute psychiatric wards (
Hoidon tarjonta ja kattavuus
Opioids other than heroin are reported as the primary drug by about 5 % (17 810) of clients entering drug treatment in Europe.
Opioidien käyttäjien hoito tapahtuu useimmiten avohoidossa eli esimerkiksi erikoistuneissa keskuksissa, yleislääkärin hoidossa ja alhaisen kynnyksen keskuksissa (katso luku 2).
The most frequently reported substances are: buprenorphine, which in Finland is recorded as the primary drug for 41 % of all treatment demands and in France for 7 %; methadone, which accounts for 18.5 % of all treatment demands in Denmark; and other prescription opioids in Latvia, Austria and Sweden, where they account for between 5 % and 15 % of all treatment demands (1).
Muutamissa maissa myös laitoshoidolla on keskeinen rooli huumehoitojärjestelmässä, muun muassa Bulgariassa, Kreikassa, Suomessa ja Ruotsissa.
The Czech Republic also reported an estimated 4 250 problem buprenorphine users in 2007.
(127) Opioidiriippuvuuden hoitoon on Euroopassa monia erilaisia vaihtoehtoja, ja ne eriytyvät jatkuvasti.
This mainly reflected a shift in the substances used by problem heroin users, but not an increase in the overall prevalence of problem opioid use.
Hoidon saatavuus ja kattavuus vaihtelevat kuitenkin maantieteellisesti.
The German Phar-Mon system, which monitors a wide range of medications that have potential for misuse, also recorded an increase in the misuse of prescription opioids, where substitution drugs play a more important role than analgesics (Roesner and Küfner, 2007).
Huumeetonta hoitoa ja korvaushoitoa opioidien käyttöön on saatavissa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, Kroatiassa ja Norjassa.
in the Member States that have joined the EU since 2004 are on average younger than their counterparts.
Turkissa tutkitaan parhaillaan korvaushoidon tulevaa käyttöä.
The misuse of prescription opioids raises important issues regarding the prevention of diversion of substitution drugs and opioid analgesics to the illicit market.
Huumeeton hoito on terapeuttinen lähestymistapa, jossa yleensä edellytetään pidättymistä kaikista aineista, myös korvauslääkityksestä.
Female drug users are identified as being a particularly vulnerable group.
Potilaat osallistuvat päivittäiseen toimintaan ja saavat vahvaa psykologista tukea.
Overall, the male to female ratio among opioid clients is 3.5:1, though females make up a higher proportion of opioid clients in northern countries (e.g. Sweden, Finland) and a lower proportion in southern
Vaikka huumeetonta hoitoa voidaan tarjota sekä avo- että laitoshoidossa, jäsenvaltiot ilmoittavat yleisimmin laitoshoidosta, jossa käytetään hoitoyhteisön periaatteita tai Minnesotan mallia.
countries (e.g. Greece, Italy, Portugal) (124).
järjestelyissä erikoistuneiden hoitokeskusten kanssa (katso kaavio 11).
associated with snorting, and injection now appears to occur at a later stage of the drug using career than it did in the past.
Muutamasta maasta on ilmoitettu, että yleislääkärien osallistuminen on auttanut parantamaan korvaushoidon saatavuutta ja kattavuutta, koska se on lisännyt maantieteellistä kattavuutta, lyhentänyt odotusaikoja ja helpottanut hoitoon pääsyä (Tšekki, Saksa, Ranska, Itävalta, Yhdistynyt kuningaskunta).
Opioid users entering treatment report higher rates of unemployment and lower levels of educational attainment than other clients (see Chapter 2).
Korvaushoitoa, johon yleensä yhdistetään psykososiaalinen hoito, tarjotaan tyypillisesti erikoistuneissa avohoitokeskuksissa.
High levels of psychiatric disorders are reported in this population; for example an Italian study found that most (72 %) drug treatment clients with a concomitant psychiatric morbidity were primary opioid users (125).
Kolmetoista maata on ilmoittanut tarjoavansa korvaushoitoa myös yleislääkäreiden valvonnassa, yleensä yhdistetyn hoidon
The mean age of clients entering outpatient treatment for primary opioid use is 33 years and almost all countries
Asiantuntijoiden arvioiden mukaan opioidien korvaushoidon saatavuus on suhteellisen hyvä 16 maassa, joissa sitä on saatavilla vähintään puolelle opioidien
Almost all opioid users entering treatment report initiation before the age of 30 and about half before the age of 20. An average time lag of about 8 years is reported between have reported an increase since 2003 (123
(124) Katso taulukot TDI-5 ja TDI-21 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.(125) Katso myös Samanaikaiset sairaudet: huumeiden käyttö ja mielenterveyshäiriöt.(126) Katso taulukot TDI-11, TDI-33, TDI-107 ja TDI-109 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
(124) See Tables TDI-5 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.
) Katso taulukko TDI-24 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Treatment provision and coverage
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa
Figure 11: Provision of opioid substitution treatment by officebased general practitioners (GPs)
Kaavio 11: Vastaanotolla työskentelevien yleislääkärien antaman opioidikorvaushoidon tarjonta
Role of GPs in provision ofsubstitution treatment
Yleislääkärien rooli korvaushoidon tarjonnassa
Minimal involvement ( < 5 %) 65 %
Pieni osuus ( < 5 %) 65 %
Legally entitled, butnot providing
Laillinen oikeus muttei tarjoa
Not legally entitled No information
Ei laillista oikeutta Ei tietoa lasku on ollut vähäistä tai tilanne on pysynyt ennallaan.
> 80 % Treatment for opioid users is mostly conducted in outpatient settings, which can include specialist centres, general practitioners and lowthreshold facilities (see Chapter 2).
Niiden korvaushoitoasiakkaiden määrä, jotka saavat hoitonsa yhteisön yleislääkäreiltä, näkyy prosentteina kartalla.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
In a few countries, inpatient centres are a major component of the drug treatment system, notably in Bulgaria, Greece, Finland and Sweden (127).
Pelkkä opioidien ongelmakäyttäjien arvioidun määrän ja annettujen hoitojen määrän vertailu viittaa siihen, että yli 40 prosenttia saanee korvaushoitoa.
The range of options available in Europe for the treatment of opioid dependence is broad and increasingly differentiated, though it varies geographically in terms of accessibility and coverage.
Kummankin tietosarjan tarkkuudessa on kuitenkin yhä toivomisen varaa, minkä vuoksi tähän arvioon on suhtauduttava varauksellisesti.
Drug-free and substitution treatment for opioid use are available in all EU Member States, Croatia and Norway.
Näissä maissa ensisijaisesti huumeettoman hoidon valitsee 10–25 prosenttia opioidien käyttäjistä.
In Turkey, the future use of substitution treatment is currently under study.
Esimerkiksi Kreikassa opioidien korvaushoidon jonotusaika on keskimäärin yli kolme vuotta.
NB: The percentage of substitution treatment clients receiving their treatment from general practitioners in the Community is indicated on the map.Sources: Reitox national focal points.
Useimmat Euroopassa korvaushoidossa olevat saavat metadonia (70 prosenttia), mutta maita, joissa se on ainoa määrätty lääke, on yhä vähemmän, koska buprenorfiinia on saatavilla kaikissa EU:n jäsenvaltioissa neljää maata (Bulgaria, Espanja, Unkari, Puola) lukuun ottamatta.
Drug-free treatment is a therapeutic approach, which generally requires individuals to abstain from all substances, including substitution medication.
Tšekissä, Ranskassa, Latviassa ja Ruotsissa yli 50 prosentille korvaushoidossa olevista asiakkaista määrätään buprenorfiinia.
Patients participate in daily activities and receive intensive psychological support.
Muita vaihtoehtoja ovat hidasvaikutteinen morfiini (Bulgaria, Itävalta, Slovenia) ja kodeiini (Saksa, Kypros, Itävalta).
While drug-free treatment can take place in both outpatient and inpatient settings, the type most commonly reported by Member States is residential programmes that apply therapeutic community principles or the Minnesota model.
Uusi buprenorfiinin ja naloksonin yhdistelmä hyväksyttiin EU:n markkinoille vuonna 2006 ja sitä on sittemmin käytetty 11 maassa. Kuusi Euroopan maata tarjoaa myös heroiinihoitoa niille opioidikäyttäjille, jotka eivät saa riittävästi apua muista hoidoista.
In Greece for example, the waiting time for opioid substitution treatment is on average more than 3 years.
Hoidon tehokkuus, laatu ja normit
Provision of psychosocial care is considered essential to ensuring the effectiveness of substitution treatment.
Psykososiaalisen hoidon tarjontaa pidetään keskeisenä korvaushoidon tehokkuuden varmistajana.
According to expert estimates, it is provided to almost all substitution clients in seven countries (Greece, Italy, Latvia, Portugal, Romania, Slovakia, United Kingdom) and to a majority of them in a further 14 countries.
Asiantuntijoiden arvioiden mukaan sitä annetaan lähes kaikille korvaushoitoasiakkaille seitsemässä maassa (Kreikka, Italia, Latvia, Portugali, Romania, Slovakia, Yhdistynyt kuningaskunta) ja valtaosalle heistä 14 maassa.
In four countries (Estonia, Luxembourg, Hungary, Netherlands), it is estimated to be provided only to a minority of clients in substitution treatment.
Neljässä maassa (Viro, Luxemburg, Unkari, Alankomaat) sitä arvioidaan annettavan vain pienelle osalle korvaushoidossa olevista.
Substitution treatment, generally integrated with psychosocial care, is typically provided at specialised outpatient centres.
Korvaushoitoa EU:ssa, Kroatiassa ja Norjassa saavien asiakkaiden kokonaismääräksi arvioidaan noin 650 000 vuonna 2007.
In those countries, drug-free treatment is the treatment of choice for between 10 % and 25 % of opioid users.
Vuonna 2005 määrä oli 560 000 ja vuonna 2003 500 000 henkilöä.
In a further 10 countries (Estonia, Greece, Latvia, Lithuania, Hungary, Poland, Romania, Slovakia, Finland, Norway), substitution treatment is estimated to be available to a minority of opioid users. This might be because drug-free treatment is the treatment of choice,
Käytettävissä olevien tietojen perusteella määrä vaikuttaa nousseen kaikissa maissa paitsi Espanjassa, jossa korvaushoitoa saavien määrä on laskenut vuodesta 2002, sekä Ranskassa, Luxemburgissa, Unkarissa ja Alankomaissa, joissa
The available data suggest an increase in all countries except Spain, where the numbers receiving substitution treatment have been declining since 2002, and France, Luxembourg, Hungary and the Netherlands, where small decreases or stable figures are reported.
Satunnaistettujen kontrolloitujen tutkimusten ja tarkkailututkimusten arvioinnin perusteella voidaan päätellä, että metadoniin tai buprenorfiiniin perustuva korvaushoito voi olla tehokasta opioidiriippuvuuden hallinnassa.
Among the countries that have expanded their provision of substitution treatment, the highest rates of increase have been seen in Estonia, where the number of clients increased within 5 years from 60 to more than 1 000, and Bulgaria, where the number of treatment places increased from 380 to nearly 3 000 between 2003 and 2007.
Kaiken kaikkiaan tämäntyyppinen hoito on yhdistetty moniin myönteisiin tuloksiin, joista voidaan mainita pidättyminen hoidon aikana, laittomien opioidien käytön ja injektoinnin väheneminen, kuolleisuuden ja rikollisen käyttäytymisen lasku sekä terveyden ja sosiaalisten olojen vakiintuminen ja paraneminen kroonisilla heroiinin käyttäjillä.
) See Table TDI-24 in the 2009 statistical bulletin.
) Katso kaavio HSR-1 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
methadone or buprenorphine can be effective in the management of opioid dependence.
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö asumis-, työ- ja perheongelmansa samaan aikaan, kun heidän opioidiriippuvuuttaan hoidetaan.
Psychosocial and psychotherapeutic interventions combined with pharmacotherapy have also been shown to be effective in treatment outcome studies (Schulte et al., 2008).
Lääkehoitoon yhdistetyt psykososiaaliset ja psykoterapeuttiset toimenpiteet ovat niin ikään osoittautuneet tehokkaiksi hoidon tuloksia koskevissa tutkimuksissa (Schulte ym., 2008).
These approaches aim to increase treatment motivation, prevent relapse and reduce harm.
Nämä lähestymistavat lisäävät hoitomotivaatiota, ehkäisevät sortumista uudelleen ja vähentävät haittoja.
In the Czech Republic, France, Latvia and Sweden, more than 50 % of those on substitution treatment are prescribed buprenorphine.
Lisäksi niissä tarjotaan neuvoja ja käytännön tukea asiakkaille, joiden on järjestettävä
A set of minimum requirements and international guidelines for psychosocially assisted pharmacological treatment of persons dependent on opioids was recently developed by WHO (2009).
WHO on aivan äskettäin (2009) kehittänyt vähimmäisvaatimukset ja kansainväliset suuntaviivat psykososiaalisesti tuetulle opioidiriippuvaisten lääkehoidolle.
This document is a response to a resolution from the United Nations Economic and Social Council (Ecosoc) and it is based on systematic reviews of the scientific literature and consultations with a range of renowned experts from different parts of the world.
Asiakirja on vastine päätöslauselmaan, jonka Yhdistyneiden Kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto (Ecosoc) on antanut, ja se perustuu tieteellisen kirjallisuuden järjestelmälliseen arviointiin ja eri puolilta maailmaa kutsuttujen tunnettujen asiantuntijoiden kuulemiseen.
Guidelines for substitution treatment have also been developed by most European countries (see Chapter 2).
Useimmat Euroopan maat ovat niin ikään kehittäneet suuntaviivat korvaushoitoa varten (katso luku 2).
Drugrelated infectious diseases highest rates of newly reported infections, Portugal and Estonia continued their downward trends, although in Portugal this trend seems to be levelling off.
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit vähemmän kuin 5,0 vuonna 2006. (131) Eniten uusia tapauksia ilmoittaneista kolmesta maasta Portugalissa ja Virossa jatkui laskeva suuntaus, joskin Portugalissa tämä suuntaus näyttää tasaantuvan.
In contrast, in Latvia an increase from 47.1 cases per million population in 2006 to 58.7 cases per million in 2007 was reported (Figure 12).
Latvia sitä vastoin ilmoitti tapausten lisääntyneen 47,1 tapauksesta miljoonaa asukasta kohden 58,7 tapaukseen vuonna 2007 (kaavio 12).
Infectious diseases such as HIV and hepatitis B and C are among the most serious health consequences of drug use.
Tartuntataudit, kuten HIV ja B- ja C-hepatiitti, ovat huumeidenkäytön vakavimpia terveydellisiä seurauksia.
Even in countries where HIV prevalence in injecting drug users is low, other infectious diseases including hepatitis A, B and C, sexually transmitted diseases, tuberculosis, tetanus, botulism and human T-lymphotropic virus may disproportionately affect drug users.
Niissäkin maissa, joissa HIV:n levinneisyys on pieni injektiokäyttäjien keskuudessa, muita tartuntatauteja, kuten A, B- ja C-hepatiittia, sukupuolitauteja, tuberkuloosia, jäykkäkouristusta, botulismia ja ihmisen T-lymfotrooppista virusta voi esiintyä suhteettoman yleisesti huumeiden käyttäjillä.
The EMCDDA is systematically monitoring HIV and hepatitis B and C among injecting drug users (prevalence of antibodies, or other specific markers in the case of hepatitis B) (129).
EMCDDA seuraa järjestelmällisesti HIV:tä sekä B- ja C-hepatiittia injektiokäyttäjillä (vasta-aineiden levinneisyys tai muut erityiset merkkiaineet B-hepatiitin yhteydessä). (129)
Overall, marked increases in new HIV infection have not been observed between 2002 and 2007, and reported rates remain low.
Kaiken kaikkiaan vuosina 2002–2007 ei ole havaittu merkittävää kasvua uusissa HIV-infektioissa, ja ilmoitetut määrät ovat pysyneet alhaisina.
However, in Bulgaria and Sweden, the rate of newly reported infections accelerated — from 0.3 new cases per million population in 2002 to 5.6 cases in 2007 in Bulgaria, and in Sweden from 3.5 new cases per million in 2002 to a peak of 6.7 cases in 2007 before returning to previous levels in 2008 — suggesting the continued potential for HIV outbreaks among injecting drug users.
Bulgariassa ja Ruotsissa ilmoitettujen uusien infektioiden määrä kuitenkin kasvoi: Bulgariassa 0,3 uudesta tapauksesta miljoonaa asukasta kohti vuonna 2002 aina 5,6 tapaukseen vuonna 2007 ja Ruotsissa 3,5 uudesta tapauksesta vuonna 2002 vuoden 2007 huippuarvoon eli 6,7 tapaukseen, minkä jälkeen palattiin vuoden 2008 tasolle.
Trend data from HIV prevalence monitoring in samples of injecting drug users are an important complement to data from HIV-case reporting. Prevalence data are
Tämä viittaa HIV-epidemian mahdollisuuteen injektiokäyttäjien keskuudessa vastaisuudessakin.
Figure 12: Trends in five EU Member States with high rates of newly reported HIV infections in injecting drug users
Kaavio 12: Suuntaukset viidessä EU:n jäsenvaltiossa, joissa injektiokäyttäjien uusia ilmoitettuja HIV-infektioita on paljon
By the end of 2007, the incidence of reported HIV infection among injecting drug users appears to have remained low in most countries of the European Union, and the overall EU situation appears relatively positive in a global context.
Vuoden 2007 lopussa injektiokäyttäjien ilmoitettu HIV-infektion levinneisyys oli ilmeisen matala useimmissa Euroopan unionin maissa, ja koko EU:n tilanne vaikuttaa muuhun maailmaan verrattuna suhteellisen myönteiseltä.
This may, at least partly, follow from the increased availability of prevention, treatment and harmreduction measures, including substitution treatment and needle and syringe programmes.
Tämä voi johtua ainakin osittain ennaltaehkäisyn paremmasta saatavuudesta, hoidosta ja haittoja vähentävistä toimenpiteistä, kuten korvaushoidoista sekä neulojen- ja ruiskujenvaihto-ohjelmista.
Other factors, such as the decline in injecting drug use that has been reported in some countries, may also have played an important role.
Muut tekijät, kuten eräissä maissa havaittu huumeiden injektiokäytön väheneminen, ovat voineet vaikuttaa merkittävästi asiaan.
Nonetheless, in some parts of Europe, data suggest that HIV transmission related to injecting drug use still continued at relatively high rates in 2007, underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
Tästä huolimatta tiedot viittaavat tietyissä Euroopan osissa siihen, että HIV:n leviäminen huumeiden injektiokäytön välityksellä on edelleen suhteellisen yleistä vuonna 2007. Tämä korostaa tarvetta varmistaa paikallisen ehkäisytyön kattavuus ja tehokkuus.
Lithuania
Liettua ilj o
Trends in HIV infection r m e
HIV-infektion suuntaukset
Data on newly reported cases related to injecting drug use for 2007 suggest that infection rates are still generally falling in the European Union, following the peak in 2001–02, which was due to outbreaks in Estonia, Latvia
Vuonna 2007 ilmoitetuista uusista injektiokäytöstä johtuvista tapauksista saadut tiedot antavat olettaa, että infektioaste laskee yleisesti kaikkialla Euroopan unionissa Viron, Latvian ja Liettuan epidemioista aiheutuneen
0 and Lithuania (130
0 vuosien 2001–2002 huipun jälkeen. (130
NB: For Estonia, the value for 2002 is off-scale (516 cases per million).
Viron vuoden 2002 arvo jää asteikon ulkopuolelle (516 tapausta miljoonaa asukasta kohti).
For further information, see Table INF-104 in the 2009 statistical bulletin.Sources: ECDC and WHO Europe.
Lisätietoja: katso taulukko INF-104 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.ECDC ja WHO Europe.
(129) For details on methods and definitions, see the 2009 statistical bulletin.
(129) Jos haluat lisätietoja menetelmistä ja määritelmistä, katso vuoden 2009 tilastotiedote.
(130) See Table INF-104 in the 2009 statistical bulletin.(131) National data are not available for Spain, Italy and Austria.
(130) Katso taulukko INF-104 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.(131) Kansallisia tietoja ei ole saatavissa Espanjasta, Italiasta eikä Itävallasta.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths available from 25 countries over the period 2002–07 (132
HIV huumeiden injektiokäyttäjillä Euroopan unionissa ja naapurimaissa: idän kasvavat suuntaukset saatavissa 25 maasta vuosilta 2002–2007. (132
HIV among injecting drug users in the European Union and neighbouring countries: increasing trends in the East
Huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa HIV-epidemia kehittyy edelleen eri tavoin Euroopan eri osissa.
In 11 countries, HIV prevalence remained unchanged during the period.
levinneisyys pysyi tällä jaksolla muuttumattomana 11 maassa.
In six countries (Bulgaria, Germany, Spain, Italy, Latvia, Portugal) HIV prevalence showed statistically significant decreases, all based on national samples.
Kuudessa maassa (Bulgaria, Saksa, Espanja, Italia, Latvia, Portugali) HIV:n levinneisyydessä näkyi tilastollisesti merkityksetöntä laskua kansallisten otosten perusteella.