natgillin/translations-raw huggingface dataset:
) An ongoing EMCDDA field trial aims to improve the quality of information provided on substances involved in drugrelated deaths, including substitution substances.
Meneillään olevassa EMCDDA:n kenttäkokeilussa pyritään parantamaan huumekuolemiin liittyvistä aineista, myös korvaushoitolääkkeistä, toimitettavien tietojen laatua.
) See Figure DRD-7 in the 2006 statistical bulletin.)
) Katso kaavio DRD-7 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Figure 13: Long-term trend in acute drugrelated deaths, 1985–2004
Kaavio 13: Pitkän aikavälin suuntaus äkillisissä huumekuolemissa vuosina 1985–2004
(1) Ten countries provided information for 2004 and six did not.
(*) Kymmenen maata toimitti tiedot vuodelta 2004, ja kuusi maata ei toimittanut niitä.
Therefore, the figure for 2004 is provisional, based on a comparison of 2003 and 2004 data only for those countries providing data for both years.NB: New Member States and candidate countries are not included in this figure owing to the lack of retrospective data in most cases.
Näin ollen vuoden 2004 luku on väliaikainen, ja se perustuu vuosien 2003 ja 2004 väliseen vertailuun vain niiden maiden osalta, jotka ovat toimittaneet tietoja kummaltakin vuodelta.Huom.
See Table DRD-2 in the 2006 statistical bulletin for numbers of deaths in each country and notes on methodology.Sources: Reitox national reports (2005), taken from general mortality registries or special registries (forensic or police).
Uusia jäsenvaltioita ja ehdokasvaltioita ei ole sisällytetty tähän kaavioon, koska useimpien osalta ei ole saatavilla takautuvia tietoja.
Deaths related to ecstasy and amphetamines due to a number of factors, including differential efficacy of interventions or differences in risk factors between the
Kuolemantapausten määrä kussakin maassa ja metodologiset huomautukset, katso taulukko DRD-2 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.Lähteet: Reitoxin kansalliset raportit (2005), tiedot on saatu kansallisista kuolleisuusrekistereistä tai erikoisrekistereistä (oikeuslääketieteellisistä tai poliisin rekistereistä).
Deaths related to ecstasy started to be reported in Europe during the 1990s as the drug became popular.
Vaikka päätelmiä vuodesta 2004 onkin tehtävä varoen, 13 maata 19:stä ilmoitti jonkinasteisesta kasvusta.
Information on ecstasy deaths is limited, but data from 2005 Reitox national reports suggest that deaths involving ecstasy remain relatively unusual compared with opioid deaths, although in some countries the number is not negligible.
Vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja alle 25-vuotiaiden huumekuolemien suuntauksissa.
210 which should be considered as a minimum estimate (
207 kääntyi laskuun vasta vuonna 2003. (
In countries with a longer series of data, different patterns of drugrelated deaths can be detected.
) huumekuolemien määrä saavutti huippunsa 1990luvun alussa, ja se on tämän jälkeen laskenut.
In some countries drugrelated deaths peaked during the early 1990s and subsequently decreased, for instance in Germany, where drugrelated deaths peaked in 1991–92, Spain (1991), France (1994) and Italy (1991).
Näin on tapahtunut esimerkiksi Saksassa, jossa huumekuolemien määrä oli huipussaan vuosina 1991 ja 1992, Espanjassa (1991), Ranskassa (1994) ja Italiassa (1991).
In other countries, for instance Greece, Ireland, Portugal, Finland, Sweden and Norway, drug deaths peaked later, between 1998 and 2001, and again subsequently declined.
Toisissa maissa, kuten Kreikassa, Irlannissa, Portugalissa, Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, huumekuolemien määrä oli huipussaan myöhemmin vuosina 1998–2001, ja se on tämän jälkeen laskenut.
In other countries, the pattern was less clear or numbers were stable.
Muissa maissa suuntaus on ollut epäselvempi tai määrät ovat pysyneet vakaina.
Although interpretations should be made with caution, because of the relatively low numbers of drugrelated deaths in some countries, these patterns could be related to the trends in heroin injection (209).
Vaikka tulkintoja on tehtävä varoen, koska huumekuolemien määrä on joissakin maissa melko alhainen, nämä suuntaukset saattavat liittyä heroiinin injektiokäytön suuntauksiin. (209)
) See Figure DRD-6 in the 2006 statistical bulletin.)
) Katso kaavio DRD-5 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
See Figure DRD-7 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso kaavio DRD-6 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
Depending on country, figures refer to 2003 or 2004, for ecstasy and cocaine.
Katso kaavio DRD-7 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat siihen, että ekstaasikuolemat ovat edelleen melko harvinaisia opioidikuolemiin verrattuna, mutta niiden määrä on joissakin maissa huomionarvoinen.
The issue of the risk of ecstasy use has often been raised.
210 pidettävä vähimmäisarviona. (
Bearing in mind the margin of error in survey-based estimates of prevalence and the difficulties in reporting drug deaths, dividing the number of fatalities observed by the number
Kun pidetään mielessä virhemarginaali tutkimuspohjaisissa levinneisyysarvioissa ja huumekuolemien raportointivaikeudet ja kun vuotuiset kuolemantapaukset jaetaan käyttäjien
21 1 of users per year (
2 11 määrällä (
) (people at potential risk) yields rates
) (vaarassa olevat henkilöt), saadaan tulokseksi
From the limited data available, it is difficult to identify trends with certainty, but an increasing trend seems to exist in all countries with larger number of cases, i.e. Germany, Spain, France, the Netherlands and the United Kingdom, although in the Netherlands increases have halted in the last two years.
5–8 ja 2–5 tapausta 100 000:ta käyttäjää kohti niissä kahdessa maassa, joissa tällainen laskelma on tehty.
of 5–8 cases and 2–5 cases per 100 000 users in the two countries for which this calculation can be made.
Yhdeksän muuta maata ilmoitti 0–2 tapausta. Lisäksi joissakin maissa kokaiinia havaitaan usein opioidien yliannostustapausten toksikologisissa analyyseissä.
In addition, cocaine may be a contributor to deaths due to cardiovascular problems (arrhythmias, myocardial infarction, cerebral haemorrhages), particularly in users with predisposing conditions or risk factors (tobacco, hypertension, angiomas) or with increasing age.
Myös amfetamiinikuolemia ilmoitetaan harvoin, joskin vuonna 2004 Tšekissä kirjattiin 16 tapauksessa kuoleman aiheuttajaksi pervitiini (metamfetamiini).
Many of these cases may go unnoticed at present because of a lack of awareness.
Luku on lähes kaksi kertaa suurempi kuin vuonna 2003, ja kasvu vastaa pervitiinin ongelmakäyttäjien määrän ja siihen liittyvän hoidontarpeen arvioitua kasvua.
Further research is needed in this area.
GHB:tä käsitellään luvussa 4.
Amphetamine deaths are also infrequently reported, although in the Czech Republic 16 deaths were attributed to pervitin (methamphetamine) in 2004, almost double the 2003 figure, correlating with an increase in the estimated number of problem pervitin users and treatment demands.
Kokaiini voi lisäksi olla osatekijänä sydän- ja verisuoniongelmien (rytmihäiriöiden, sydäninfarktien, aivoverenvuotojen) aiheuttamissa kuolemissa varsinkin käyttäjillä, joilla on niihin altistavia sairauksia tai riskitekijöitä (tupakointi, korkea verenpaine, suonikasvaimet) tai korkea ikä.
For GHB deaths see Chapter 4.
Tutkimusta on vielä jatkettava tällä alalla.
Reducing drugrelated deaths
Huumekuolemien vähentäminen
Effective responses
Tehokkaat vastatoimet
There is increasing concern about the health risks of cocaine use, following increases in recreational use observed in some countries among young people, among people being treated for addiction and among marginalised populations.
Huoli kokaiinin käytön terveysriskeistä on kasvanut, kun joissakin maissa on havaittu viihdekäytön lisääntyneen nuorten, huumehoitoasiakkaiden ja syrjäytyneen väestön keskuudessa.
Reaching out to untreated populations of drug users and establishing links for communication is a precondition for risk education and management, and for mediating access to services, including treatment.
Hoitamattomien huumeidenkäyttäjien tavoittaminen ja yhteydenpitokanavien muodostaminen ovat edellytyksiä riskeistä valistamiselle ja niiden hallinnalle sekä ohjaamiselle palveluihin, kuten hoitoon.
Cocaine use is frequent among opioid users, and it is common to find cocaine in toxicological analyses of opioid overdoses, as well as other substances such as alcohol and benzodiazepines Cocaine is commonly consumed together with alcohol, a combination that may result in increased toxicity.
Kokaiinin käyttö on yleistä opioidien käyttäjien keskuudessa, ja opioidien yliannostustapausten toksikologisissa analyyseissä löydetään usein kokaiinia muiden aineiden, kuten alkoholin ja bentsodiatsepiinien, lisäksi. Kokaiinia käytetään usein alkoholin kanssa, mikä saattaa lisätä sen toksisuutta.
Research into the circumstances of overdoses has supported the development of interventions that target high-risk situations or high-risk individuals.
Yliannostusten olosuhteiden tutkimus on tukenut sellaisten interventioiden kehittämistä, joiden kohteena ovat riskialttiit tilanteet tai henkilöt.
Such measures may achieve an important reduction in the deaths attributable to the immediate effects of drug taking.
Tällaisilla toimenpiteillä voidaan merkittävästi vähentää huumeidenkäytön välittömistä vaikutuksista johtuvia kuolemia.
The role of different interventions in reducing acute drugrelated overdose deaths was summarised in a recent EMCDDA policy briefing (EMCDDA, 2004d).
EMCDDA:n tuoreessa selonteossa esitetään tiivistetysti erilaisten interventioiden rooli huumeisiin liittyvien äkillisten yliannostuskuolemien vähentämisessä (EMCDDA, 2004d).
Current statistics available in Europe are limited, and variation in the criteria used to identify cocaine-related cases means that figures are not comparable; in addition, some cocaine-related deaths may go unrecognised or unreported, resulting in under-reporting.
Euroopasta on saatavilla vain vähän tilastotietoa, ja kokaiinikuolemien määrittelyssä käytettävät perusteet vaihtelevat, joten luvut eivät ole vertailukelpoisia. Lisäksi joitain kokaiinikuolemia saattaa jäädä tunnistamatta tai kirjaamatta, joten ilmoitukset eivät välttämättä kata kaikkia tapauksia.
The data that do exist indicate that many deaths involving cocaine also involve opioids.
Saatavilla olevista tiedoista ilmenee, että kokaiiniin liittyviin kuolemantapauksiin liittyy usein myös opioideja.
As most overdose deaths in Europe involve heroin, increasing the proportion of heroin users in treatment can be viewed as an overdose prevention measure.
Heroiini liittyy Euroopassa useimpiin yliannostuskuolemiin, joten hoidossa olevien heroiininkäyttäjien osuuden lisäämistä voidaan pitää yliannostusten ehkäisytoimenpiteenä.
A number of factors may be responsible for recent modest reversals in the trend in overdose deaths observed in some Member States.
Joissakin jäsenvaltioissa havaittuun yliannostuskuolemien suuntauksen vähäiseen laskuun voi olla useita syitä.
In most countries, expert opinion on the use of different intervention strategies to reduce drug overdose deaths considers opioid substitution treatment to be the most
Näitä ovat levinneisyysasteen lasku, injektiokäytön väheneminen,
Among the countries supplying data, over 400 cocaine deaths were identified in the 2005 national reports; this is a minimum estimate.
Tietoja toimittaneissa maissa kirjattiin vuoden 2005 kansallisiin raportteihin yhteensä yli 400 kokaiinikuolemaa, ja luku on vähimmäisarvio.
Nine other countries reported from zero to two cases.
Useimmissa näistä tapauksista
) Last 12 months’ use in population surveys. ) Results based on a survey conducted through 27 NFPs in 2004.
) Luvut viittaavat maasta riippuen vuoteen 2003 tai 2004 ekstaasin ja kokaiinin osalta.)
The instrument can be downloaded at http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1333
Väestötutkimuksissa: käyttö viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana.
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe methadone substitution treatment is not currently considered a major response to reduce overdose deaths.
Vuosiraportti 2006: Huumeongelma Euroopassa ehkäisytoimien tehostaminen, hoidon saatavuuden, tarjonnan ja jatkuvuuden paraneminen sekä mahdollisesti riskikäyttäytymisen väheneminen.
These ranged from simple information dissemination, through counselling on overdose risks and prevention, to initiation or continuation of substitution treatment in prison.
Useimmissa maissa asiantuntijat pitävät yliannostuskuolemien vähentämiseen tarkoitetuista erilaisista interventiostrategioista
However, activities falling into this spectrum of responses were rarely used in 13 countries and not in use at all in another five (Latvia, Hungary, Poland, Romania and Sweden).
) Unkarissa ja Ruotsissa tällaista hoitoa ei pidetä huumekuolemien vähentämisen keinona, vaikka sitä onkin saatavilla.
In Spain, Italy and the United Kingdom, prison interventions are among the predominant approaches to a reduction in acute drug deaths.
Virossa ja Puolassa taas korvaushoidon vähäinen tarjonta tarkoittaa, ettei metadonikorvaushoitoa pidetä nykyään merkittävänä ratkaisuna yliannostuskuolemien vähentämisessä.
Information, education and communication (IEC)-oriented responses are further important measures in most European countries.
Laaja valikoima toimia voidaan määritellä ”vankilasta vapauttamista edeltäviksi interventioiksi”.
The dissemination of risk awareness messages and overdose management instructions via specifically developed printed materials or other media (flyers, websites, mass media campaigns) is common or predominant in 19 countries.
Ne vaihtelevat yksinkertaisesta tiedon levittämisestä ja yliannostusriskiä ja yliannostuksen ehkäisyä koskevasta neuvonnasta aina korvaushoidon aloittamiseen tai jatkamiseen vankilassa.
However, seven countries (Estonia, France, Ireland, Latvia, Hungary, Malta, Finland) use such measures rarely, and one country (Sweden) not at all.
Tähän ratkaisujen sarjaan kuuluvat toimet olivat kuitenkin harvinaisia 13 maassa, eikä niitä käytetty lainkaan viidessä maassa (Latviassa, Unkarissa, Puolassa, Ruotsissa ja Romaniassa).
Local conditions of risk related to public injecting have led to the opening of professionally supervised drug consumption
(213) Niiden kohderyhmänä ovat erittäin syrjäytyneet ja riskialttiit injektiokäyttäjät, jotka piikittävät julkisissa tiloissa (EMCDDA, 2004c).
2 13 facilities in four EU countries and Norway (
Tiedotus, koulutus- ja viestintäpohjaiset ratkaisut ovat tärkeässä asemassa useimmissa Euroopan maissa.
According to the NFPs, the approach of systematically integrating an individual risk assessment into counselling and treatment routines and organising group sessions on risk education and response for drug users is less common.
Riskejä koskevan valistuksen ja yliannostusten hallintaa koskevien ohjeiden levittäminen erityisten painotuotteiden tai muiden välineiden (lehtisten, verkkosivustojen, joukkotiedotusvälineiden kampanjoiden) kautta on yleistä tai pääasiallista toimintaa 19 maassa.
groups are highly marginalised and risk-prone street injectors (EMCDDA, 2004c).
Tällaiset toimenpiteet ovat kuitenkin harvinaisia seitsemässä maassa (Virossa, Ranskassa, Irlannissa, Latviassa, Unkarissa, Maltassa ja Suomessa), ja yhdessä maassa (Ruotsissa) niitä ei käytetä lainkaan.
) The EU countries are Germany, Spain, Luxembourg and the Netherlands.
) EU-maat ovat Saksa, Espanja, Luxemburg ja Alankomaat.
Chapter 8Improving the monitoring of problem consumption and multiple drug consumption
Luku 8Huumeiden ongelma- ja sekakäytön seurannan parantaminen selvempää, että sitä on kehitettävä vastaamaan Euroopan entistä hajanaisemman huumetilanteen seurannan tarpeita.
Increasingly, we are seeing a more complex picture with respect to chronic drug problems in Europe.
Kroonisten huumeongelmien tilanne Euroopassa on yhä monimuotoisempi.
To keep its relevance to a changing world of illicit drugs, the monitoring task has to move forward and meet the challenges of covering a broader spectrum of drugs, and covering their use in finer detail than it has to date.
Jotta seurannan merkitys säilyisi laittomien huumausaineiden muuttuvassa maailmassa, sitä on kehitettävä kattamaan laajempi valikoima huumeita ja niiden käyttö yksityiskohtaisemmin kuin tähän asti.
Drug addiction, drug dependence, drug abuse, harmful use, problem use: there are a variety of concepts associated with the EMCDDA problem drug use indicator, each carrying its own subtle distinctions in medical or social dimensions.
Huumeriippuvuus, huumeiden väärinkäyttö, haitallinen käyttö, ongelmakäyttö: EMCDDA:n huumeiden ongelmakäytön indikaattoriin liittyy useita käsitteitä, joista jokainen eroaa hieman muista lääketieteellisestä tai sosiaalisesta näkökulmasta.
The EMCDDA indicator of problem drug use (PDU) monitors ‘injecting drug use or long-duration/regular use of heroin, cocaine and/or amphetamines’.
EMCDDA:n huumeiden ongelmakäytön indikaattorilla seurataan ”injektiokäyttöä tai heroiinin, kokaiinin ja/tai amfetamiinien pitkäaikaista/säännöllistä käyttöä”.
Included in the definition, by convention, is the use of other opioids such as methadone.
Määritelmä kattaa myös muiden opioidien, kuten metadonin, käytön.
The enlargement of the EU has embraced a greater variety of social behaviours, with illicit drug use no exception.
EU:n laajentuminen on tuonut mukaan uusia sosiaalisen käyttäytymisen muotoja, eikä laittomien huumausaineiden käyttö ole tässä poikkeuksena.
Developments within the drug culture, the rise of synthetic drugs and illicitly used medicines, the shift towards cocaine and the general high prevalence of cannabis use all have to be acknowledged in the understanding of what constitutes the needs of those with problems associated with their use of drugs.
Huumekulttuurin kehitys, synteettisten huumeiden ja laittomasti käytettyjen lääkkeiden yleistyminen, kokaiinin merkityksen kasvu ja kannabiksen käytön yleisesti korkea levinneisyysaste on otettava huomioon, kun yritetään ymmärtää niiden henkilöiden tarpeita, joilla on huumeidenkäyttöön liittyviä ongelmia.
It can be noted from earlier sections of this report that, although heroin users still clearly predominate in demands to the drug treatment services, the picture is changing with respect to those who are entering treatment for the first time, among whom reported cannabis and stimulant problems have been increasing (Figure 14).
Tässä raportissa on jo aiemmin tuotu esiin, että vaikka heroiinin käyttäjät ovat edelleen huumehoitopalvelujen pääasiallisia asiakkaita, tilanne on muuttumassa hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvien osalta, joiden keskuudessa kannabis- ja piristeongelmat ovat lisääntyneet (kaavio 14).
This definition of PDU is a purely behavioural one based on drug consumption patterns and does not explicitly measure problems in any sense.
Tämä huumeiden ongelmakäytön määritelmä on puhtaasti käyttäytymistä kuvaava, se perustuu huumeidenkäyttötapoihin, eikä sillä varsinaisesti mitata minkäänlaisia ongelmia.
Nonetheless, it is linked to the various concepts of addiction by the understanding that someone behaving in this way is very likely to fall within the more general concept of a ‘problem user’.
Se on kuitenkin yhteydessä riippuvuuden erilaisiin käsitteisiin siten, että henkilön, joka käyttäytyy mainitulla tavalla, tiedetään kuuluvan todennäköisesti ongelmakäyttäjän laajemman käsitteen piiriin.
It is important to note in this respect that the PDU indicator estimates only an important subgroup of those who can be thought of as having a drug problem of some form.
Tässä yhteydessä on tärkeää tuoda esiin, että huumeiden ongelmakäytön indikaattorilla arvioidaan vain niiden henkilöiden merkittävää alaryhmää, joilla voidaan katsoa olevan jonkinlainen huumeongelma.
Nevertheless, the approach does have value. As a behaviourally determined concept, its virtues are that:
Tällä lähestymistavalla on kuitenkin arvoa; käyttäytymistä kuvaavana käsitteenä sillä on seuraavat edut:
• it has allowed monitoring to proceed without being tied to definitions of addiction, dependence, harm and problem itself;
• Se mahdollistaa seurannan sitoutumatta riippuvuuden, haitan ja ongelman määritelmiin.
• it is relatively easy to operationalise in research studies;
• Sitä on melko helppo soveltaa tutkimustoiminnassa.
• it groups together different types of drugs and modes of administration as alternatives, without specifically differentiating between them.
• Se kokoaa erilaiset huumeet ja käyttötavat yhteen ryhmään vaihtoehtoina erottelematta niitä.
This changing position must be seen against the background of greatly expanded treatment provision for those with opioid-related problems as well as increased reporting coverage of treatment services.
Tämän muutoksen tarkastelussa on otettava huomioon, että hoidon tarjonta opioidiongelmista kärsiville on lisääntynyt suuresti ja että hoitopalvelujen raportoinnin kattavuus on parantunut.
Opioid substitution treatment in particular, locking people into long-term continuous care (note that this is not shown in these diagrams, which show only those entering treatment in the current year), emphasises the role of opioids in current treatment burden as compared with new treatment entrants.
Erityisesti opioidikorvaushoidossa, joka sitoo asiakkaat pitkäaikaiseen jatkuvaan hoitoon (tämä ei näy asiaa koskevissa kaavioissa, joissa esitetään vain hoitoon tänä vuonna hakeutuneet asiakkaat), opioidien asema korostuu hoidossa nykyisin olevien asiakkaiden keskuudessa verrattuna niihin henkilöihin, jotka tulevat hoitoon ensimmäistä kertaa.
Nonetheless, in many countries it appears that those developing a drug problem today in Europe are likely to be, in terms of the substances they are using at least, more heterogeneous than has historically been the case.
Monessa maassa vaikuttaisi kuitenkin siltä, että henkilöt, joille on kehittymässä huumeongelma, muodostavat todennäköisesti ainakin käyttämänsä aineen puolesta Euroopassa epäyhtenäisemmän joukon kuin aiemmin.
The PDU indicator and counting hidden populations of drug users
Huumeiden ongelmakäytön indikaattori ja huumeidenkäyttäjien näkymättömien ryhmien laskenta
Historically speaking, the EMCDDA monitoring indicator was a child of its time — during the 1980s, and to a large extent the 1990s, heroin use and injecting drug use were seen as key components of the drug problem that required estimation.
EMCDDA:n seurantaindikaattori oli jälkeenpäin katsottuna aikansa lapsi – 1980-luvulla ja pitkälti myös 1990-luvulla heroiinin käyttöä ja injektiokäyttöä pidettiin arviointia vaatineen huumeongelman keskeisinä osina.
Furthermore, these forms of drug use could not be measured convincingly by survey techniques.
Lisäksi näitä huumeidenkäytön muotoja ei voitu mitata luotettavasti kyselytekniikoilla.
The addition of amphetamines made the definition appropriate for some of the Nordic countries where injecting amphetamine use was important; and, although cocaine was included, in practice it was rarely a significant component in any estimates.
Amfetamiinien lisääminen määritelmään teki siitä tarkoituksenmukaisen tietyissä Pohjoismaissa, joissa amfetamiinien injektiokäyttö oli huomattavan yleistä, ja vaikka määritelmään sisällytettiinkin kokaiini, se on harvoin ollut merkittävässä asemassa missään arviossa.
While the PDU indicator still gives us a useful window on an important element of the drug problem, it is increasingly apparent that it needs further development to meet the requirements of monitoring today’s more heterogeneous
Vaikka huumeiden ongelmakäytön indikaattori tarjoaakin edelleen hyödyllistä tietoa yhdestä huumeongelman tärkeästä näkökohdasta, on yhä
Chapter 8: Improving the monitoring of problem consumption and multiple drug consumption
Luku 8: Huumeiden ongelma- ja sekakäytön seurannan parantaminen
Figure 14: Distribution of ‘new’ and ‘all’ clients requesting treatment according to their primary drug new clients
Kaavio 14: Hoitoon hakeutuvien ”uusien” ja ”kaikkien” asiakkaiden jakautuminen heidän pääasiallisen huumeensa mukaan käytännön syistä huonosti huumeidenkäytön levinneisyyden arviointiin harvalukuisen, leimautuneen ja pitkälti näkymättömän väestöryhmän keskuudessa.