natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In line with the 1991 WHO recommendation, most, but not all EU Member States have adopted universal vaccination against this virus.
WHO:n vuoden 1991 suositusten mukaisesti useimmat – mutteivät kaikki – jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön koko väestön rokotukset virusta vastaan.
Infant vaccination policies, however, will mostly affect future generations of drug users.
Lasten rokottaminen vaikuttaa kuitenkin eniten tuleviin huumeidenkäyttäjien sukupolviin.
To reduce the spread of the infection sooner, over half the EU Member States have adopted vaccination programmes specifically targeting injecting drug users and/or prisoners.
Infektion leviämisen hillitsemiseksi entistä nopeammin yli puolet EU:n jäsenvaltioista on ottanut käyttöön rokotusohjelmia erityisesti injektiokäyttäjille ja/tai vangeille.
Nevertheless, coverage of these programmes varies between countries, and a third of EU Member States still report no vaccination programme specifically for drug users.
Silti ohjelmien kattavuus vaihtelee maittain, ja kolmannes EU:n jäsenvaltioista ei edelleenkään ole ilmoittanut erityisestä rokotusohjelmasta huumeidenkäyttäjille.
Prisons are important settings for interventions targeting infectious diseases related to drug use and for providing healthcare to a population that is otherwise hard to reach (see Chapter 2).
Huumeidenkäyttäjille suunnatuissa rokotusohjelmissa on usein ongelmana huono toteutuminen rokotuskertojen jäädessä ottamatta.
Recent research indicates that it is important to provide viral testing to all those who have ever engaged in illicit drug use and showed that the detection of chronic hepatitis C infection on reception in to prison was a cost-effective measure (Sutton et al., 2006).
Koska turvallinen ja tehokas rokote on saatavissa, riskin piiriin kuuluvien immunisaation parantamiseksi tähtääviin strategioihin voi kuulua joustava lähestymistapa, jossa lähestytään huumeidenkäyttäjiä varhaisvaiheessa ja kohdistetaan toimet huumeidenkäytön levinneisyyden kannalta todennäköisimpiin yhteisöihin.
In addition to those with infections receiving the necessary treatment and care, drug users in prison could benefit from a range of interventions such as health education and hepatitis B immunisation (135).
Toistuvat rokotustarjoukset ja tehosteet niille, joiden immuunivaste on heikentynyt, voivat myös parantaa immunisaatiotuloksia. Tämä voi edellyttää, että EU:n jäsenvaltiot arvioivat uudelleen ja mahdollisesti mukauttavat politiikkaansa kroonisen HBV-infektion esiintymisen ja seurausten vähentämiseksi.
Vaccination programmes targeting drug users often face the problem of low compliance resulting in non-completion of vaccination courses.
Vuonna 2006 useat maat ilmoittivat aloitteista virushepatiitin leviämisen ehkäisemiseksi.
Given the availability of a safe and effective vaccine, strategies to achieve higher levels of immunisation among those at risk may involve a flexible approach, targeting drug users early in their career and reaching out to those communities with a higher prevalence of drug use.
Esimerkiksi Luxemburgissa on tehostettu turvallisen käytön neuvontaa nuorille ja uusille huumeidenkäyttäjille toimintatutkimushankkeen tulosten perusteella, minkä lisäksi on parannettu injektiokäyttäjien oheistarvikkeiden vapaata saatavuutta.
Repeated offers of vaccination and extra doses for those with decreased immune response may also help to achieve higher immunisation results.
Tanskassa on ollut saatavana huumeidenkäyttäjille ja heidän kumppaneilleen maksuttomat A- ja B-hepatiittirokotteet vuodesta 2006 alkaen, ja kuntien on nyt tarjottava kattava valikoima tartuntatautipalveluja huumeiden injektiokäyttäjille.
This may require EU Member States to review and possibly fine-tune their policies in order to decrease the occurrence of chronic HBV infection and its consequences.
Irlannissa HCV:tä käsittelevälle työryhmälle annettiin vuonna 2007 tehtäväksi kansallisen seuranta-, opetus- ja hoitostrategian kehittäminen.
) See Tables INF-106 and INF-114 in the 2008 statistical bulletin.
) Katso taulukot INF-106 ja INF-114 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Drugrelated deaths and mortality a majority of countries, although services in this area are still being developed.
Belgiassa (flaaminkielisessä yhteisössä) ja Portugalissa sekä paikallisesti Saksassa ja Alankomaissa.
Drug use is one of the major causes of health problems and death among young people in Europe.
Vankilat ovat tärkeä ympäristö huumeidenkäytöstä johtuvien tartuntatautien vastaisille toimenpiteille ja terveyspalvelujen tarjoamiselle muuten hankalasti saavutettavaa populaatiota varten (katso luku 2).
The considerable mortality resulting from opioid use, in particular, is illustrated by an international study supported by the EMCDDA, which found that in seven European urban areas, 10% to 23% of mortality among 15- to 49-year-olds could be attributed to opioid use (Bargagli et al., 2005).
Tuore tutkimus osoittaa, että on tärkeää tarjota virustestausmahdollisuus kaikille joskus laittomia huumeita käyttäneille ja että kroonisen C-hepatiitti-infektion tutkiminen vankilaan saapumisen yhteydessä on kustannustehokas toimenpide (Sutton et al., 2006).
The EMCDDA’s key indicator ‘Drugrelated deaths and mortality among drug users’ principally monitors deaths directly caused by drug use (drug-induced deaths) and, to a more limited extent, overall mortality among drug users, which also includes deaths associated with various other health and social problems.
Tarpeellista hoitoa ja huoltoa saavien infektoituneiden henkilöiden ohella vankiloiden huumeidenkäyttäjät voivat hyötyä monista toimenpiteistä, esimerkiksi terveyskasvatuksesta ja B-hepatiittiin liittyvästä immunisaatiosta (135).
Druginduced deaths
Huumekuolemat ja kuolleisuus
The EMCDDA definition of druginduced deaths (136) refers to those deaths that are directly caused (poisonings or overdoses) by the consumption of one or more drugs, where at least one of the substances present is an illicit
Neulanvaihto ja matalan kynnyksen palvelut voivat tarjota hoitoonohjausmahdollisuuden niille, joiden pääsy yleisiin palveluihin on huono.
Medical services are provided at lowthreshold clinics and by mobile services, or via referral schemes.
Tämä koskee pääasiassa terveydenhuoltoa sekä seksuaaliterveyden edistämistoimia, kuten kondomien ja liukuvoiteiden jakelua sekä turvaseksikoulutuksen tarjontaa.
For example, the Czech lowthreshold network works closely with regional public healthcare services to facilitate access to counselling, testing and treatment for somatic co-morbidity, in particular, viral hepatitis.
Tartuntatautien ehkäisypalvelujen tarjoaminen kenttätyön tiimien toimesta tai matalan kynnyksen keskuksissa on vakiintunut valtaosassa maita, vaikka alan palveluja edelleen kehitetäänkin. Esimerkiksi valtioiden rajat ylittävä matalan kynnyksen ennaltaehkäisyverkosto on parhaillaan perusteilla Viroon, Latviaan ja Liettuaan.
In Bulgaria, a mobile surgery in Bourgas, on the Black Sea, provided 750 consultations in 2006.
Se käyttää yhteisiä palvelustandardeja ja epidemiologisia seurantaprotokollia.
Some Danish municipalities received government funds for healthcare programmes targeted at the most vulnerable drug users.
Sairaanhoitopalveluja tarjotaan matalan kynnyksen klinikoissa ja liikkuvissa yksiköissä tai hoitoonohjausjärjestelmien kautta.
In addition, the ‘health room’ project in Copenhagen, which combines healthcare and social counselling measures with a lowthreshold approach, is a three-year pilot scheme established in 2008.
Huumeidenkäyttö on yksi suurimmista nuorten terveysongelmien ja kuolemien syistä Euroopassa. Erityisesti opioidien käytöstä aiheutuva huomattava kuolleisuus näkyy EMCDDA:n tukemasta kansainvälisestä tutkimuksesta, jossa todettiin, että seitsemällä eurooppalaisella kaupunkialueella 10–23 prosenttia 15–49-vuotiaiden kuolleisuudesta johtuu opioidien käytöstä (Bargagli et al., 2005).
See the DUP tables in the 2008 statistical bulletin.
Katso DUP-taulukot vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Drugrelated mortality: a complex concept of reporting between countries mean that any direct comparisons should be made with caution.
Huumausainekuolleisuus: monitahoinen kysymys kuolemantapaukset, jotka johtuvat suoraan yhden tai useamman huumeen kulutuksesta (myrkytykset ja yliannostukset), jos ainakin yksi käytetyistä aineista on laiton huumausaine.
During the period 1990–2005, between 6 500 and 8 500 druginduced deaths were reported each year by EU Member States, adding up to about 130 000 deaths.
Huumeidenkäyttäjien määrä, käyttötavat (injektio, sekakäyttö) sekä hoito- ja ensiapupalvelujen saatavuus voivat kaikki vaikuttaa tällaisten kuolemantapausten kokonaismäärään yhteisössä.
These figures should be considered as a minimum estimate (138).
Yleensä huumekuolema tapahtuu pian aineen tai aineiden käytön jälkeen.
Both the scientific and the policy debates on drugrelated mortality are hampered by the range of concepts and definitions that have been used in this area.
Sekä tieteellistä että poliittista keskustelua huumekuolleisuudesta haittaa alalla käytettyjen käsitteiden ja määritelmien laajuus.
If very broad and inclusive concepts are used, the data may be of little value for understanding the underlying factors associated with drugrelated mortality.
Jos käytetään erittäin laajoja ja kattavia käsitteitä, tiedoista ei välttämättä ole paljonkaan hyötyä huumekuolleisuuteen vaikuttavien taustatekijöiden ymmärtämiseksi.
For example, if all deaths with a positive toxicological examination are grouped together, this will include cases where drugs have played a direct causal role, an indirect role or no role at all.
Jos esimerkiksi kaikki kuolemantapaukset, joissa toksikologinen tutkimus on antanut positiivisen tuloksen, ryhmitellään yhteen, saadaan aikaan tapaukset, joissa huumeilla on ollut välitön syysuhde tai välillinen suhde tai joissa huumeilla ei ole ollut mitään suhdetta.
Another important issue is the substances considered, which can be limited to illicit drugs or extended to other psychoactive substances and medicines. In the latter case, it may be difficult to distinguish deaths that may be primarily related to mental health issues (e.g. suicide in the context of depression) from those attributable to substance use.
Eurooppaa koskevien tietojen laadun ja luotettavuuden paraneminen viime vuosina on parantanut yleisten ja kansallisten suuntausten kuvausmahdollisuuksia, ja useimmat maat ovat nyt ottaneet käyttöön EMCDDA:n mukaisen määritelmän (137).
Moreover, many druginduced deaths are, in fact, polydrug deaths, and understanding the respective role of different drugs can be difficult.
Silti maiden väliset erot raportoinnin laadussa ovat niin huomattavia, että suoria vertailuja on tehtävä varoen.
Population mortality due to druginduced death varies widely between countries, ranging from three to five to over 70 deaths per million inhabitants aged 15–64 years (on average, 21 deaths per million).
Viimeksi mainitussa tapauksessa voi olla vaikea erottaa ensisijaisesti mielenterveyskysymyksiin liittyviä kuolemantapauksia (esimerkiksi depression aiheuttama itsemurha) päihteidenkäytön aiheuttamista kuolemista.
Rates of over 20 deaths per million are found in 16 European countries and over 40 per million in five countries.
Lisäksi monet huumekuolemat ovat itse asiassa sekakäyttökuolemia, ja eri huumeiden roolin ymmärtäminen voi olla hankalaa.
Among males aged 15–39 years, the mortality rates are, on average and in most countries, twice as high (averaging 44 deaths per million in Europe).
EU:n jäsenvaltiot ilmoittivat vuosina 1990–2005 joka vuosi 6 500–8 500 huumekuolemaa, ja näitä kuolemia oli kyseisellä ajanjaksolla yhteensä yli 130 000.
In 2005–06, druginduced deaths accounted for 3.5% of all deaths among Europeans aged 15–39 years, and for more than 7% in eight countries (139) (Figure 11).
Näitä lukuja voidaan pitää vähimmäisarvioina (138).
Conceptually, drugrelated mortality includes two broad components.
Käsitteellisesti huumekuolemiin sisältyy kaksi laajaa tekijää.
The first, and best documented, refers to those deaths directly caused by the action of one or more drugs.
Ensimmäinen on paremmin dokumentoitu ja kattaa kuolemat, jotka johtuvat välittömästi yhden tai useamman huumausaineen vaikutuksesta.
These deaths are typically called ‘overdoses’, ‘poisonings’ or ‘drug-induced deaths’.
Näitä kuolemia kutsutaan yleensä ”yliannostuksiksi”, ”myrkytyksiksi” ja ”huumeiden aiheuttamiksi kuolemiksi”.
The second component is broader and covers deaths which cannot be directly attributable to the pharmacological action of the drugs, but are nevertheless linked with their use: long-term consequences of infectious diseases, interactions with mental health issues (e.g. suicide) or with other circumstances (e.g. road traffic accidents).
Toinen tekijä on laajempi ja kattaa kuolemantapaukset, joiden ei voida suoraan osoittaa johtuvan huumeiden farmakologisesta vaikutuksesta mutta jotka kuitenkin liittyvät niiden käyttöön: tartuntatautien pitkäaikaiset seuraukset, vuorovaikutus mielenterveysongelmien (esimerkiksi itsemurha) ja muiden olosuhteiden (esimerkiksi liikenneonnettomuudet) kanssa.
There are also deaths related to drugs, but due to circumstantial reasons (e.g. violence related to the drug trade).
Tapahtuu myös sellaisia huumekuolemia, jotka johtuvat olosuhteista (esimerkiksi huumekauppaan liittyvä väkivalta).
There is still limited research on the morbidity and other consequences of non-fatal overdoses and limited investment in prevention efforts, despite evidence that the numbers may be considerable.
Huumekuolleisuus vaihtelee suuresti Euroopan maiden välillä: 3–5 kuolemasta yli 70 kuolemaan miljoonaa 15–64-vuotiasta asukasta kohti (keskimäärin 21 kuolemaa miljoonaaasukastakohti ).
Studies have estimated that there could be between 20 and 25 non-fatal overdoses for each fatal one.
Luku on yli 20 kuolemaa miljoonaaasukastakohti 16:ssa Euroopan maassa ja yli 40 viidessä maassa.
Although it is difficult to know if these estimations can be applied to the European Union as a whole, it would produce a rough estimation of about 120 000 to 175 000 non-fatal overdoses per year.
Vuosina 2005 ja 2006 huumekuolemien osuus kaikista 15–39-vuotiaiden kuolemista oli Euroopassa 3,5 prosenttia, ja kahdeksassa maassa se oli yli seitsemän prosenttia (139) (kaavio 11).
The EMCDDA’s current approach to reporting on overall drugrelated mortality is based on estimating mortality rates among cohorts of problem drug users.
EMCDDA:n nykyinen lähestymistapa yleisen huumekuolleisuuden raportointiin perustuu kuolleisuuden arviointiin huumeiden ongelmakäyttäjien kohorteissa.
However, other approaches are being explored whereby data from various sources can be combined to estimate the total burden of mortality attributable to drugs in a community (see ‘Overall drugrelated mortality’, p. 86).
Muitakin lähestymistapoja kuitenkin selvitetään ja niissä eri lähteistä peräisin olevia tietoja voidaan yhdistää, jolloin saadaan arvio huumeista johtuvasta koko kuolleisuusrasitteesta tietyssä yhteisössä (katso Yleinen huumekuolleisuus, s. 87).
Opioid overdose is one of the leading causes of death among young people in Europe, particularly among males in urban areas (140
Sairastuvuutta ja muita kuin kuolemaan johtavia yliannostuksen seurauksia tutkitaan edelleenkin varsin vähän, ja panostukset ehkäisytoimiin ovat vähäisiä, vaikka on näyttöä siitä, että määrät voivat olla melkoisia.
The number of drug users, their patterns of use (injection, polydrug use) and the availability of treatment and emergency services are all factors that can influence the overall number of such deaths in a community.
Vaikka onkin vaikea tietää, voidaanko arvioita soveltaa koko Euroopan unioniin, muiden kuin kuolemaan johtavien yliannostustapausten lukumäärä vuodessa voidaan arvioida karkeasti 120 000–175 000 kappaleeksi.
See detailed methodological information on drugrelated deaths in the 2008 statistical bulletin.
Nykyisin käytetään käsitettä ”huumekuolema”, koska se kuvastaa tarkemmin käytettyä määritelmää.
See Table DRD-2 (part i) in the 2008 statistical bulletin.
Katso yksityiskohtaiset menetelmälliset tiedot huumekuolemista vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Table DRD-5 and Figure DRD-7 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko DRD-2 (osa i) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
(141) See Figure DRD-1 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko DRD-5 ja kaavio DRD-7 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
40 million per
40 asukasta
For the Czech Republic, EMCDDA Selection D was used instead of the national definition; for the United Kingdom, the drug strategy definition was used; for Romania, data refer only to Bucharest and several counties in the competence area of the Toxicology Laboratory of Bucharest.
Tšekin osalta käytettiin EMCDDA:n määritelmää kansallisen määritelmän sijaan; Yhdistyneen kuningaskunnan osalta käytettiin huumausainestrategian mukaista määritelmää; Romanian osalta tiedot koskevat ainoastaan Bukarestia ja useita piirikuntia Bukarestin toksikologisen laboratorion toimialueella.
The calculations of population mortality rates are based on national populations for 2005 as reported by Eurostat.
Väestön kuolleisuusastelaskelmat perustuvat Eurostatin ilmoittamaan vuoden 2005 kansalliseen väestöön.
Comparisons of population rates should be made with caution, as there are some differences in case definitions and quality of reporting.
Väestötietoja on vertailtava varoen, koska määritelmissä ja raportoinnin laadussa on eroja.
For confidence intervals and more information on the data see Figure DRD-7 (part i) in the 2008 statistical bulletin.
Lisätiedot luottamusväleistä ja tilastotiedoista: katso kaavio DRD-7 (osa i) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Reitox national reports 2007, taken from national mortality registries or special registries (forensic or police) and Eurostat.
Reitoxin kansalliset raportit 2007, tiedot on saatu kansallisista kuolleisuusrekistereistä tai erikoisrekistereistä (oikeuslääketieteellisistä tai poliisin rekistereistä) ja Eurostatista.
Sources: associated with opioid substitution medicines are reported, mostly due to misuse or, in a small number of cases, to proportion of all druginduced fatalities may be related to polydrug use.
Heroiini havaittiin, että useampi kuin yksi huumausaine mainittiin yli 60–90 prosentissa opioidikuolemien toksikologisista tuloksista. Tämän perusteella huomattava osa kaikista huumekuolemista voi johtua sekakäytöstä.
problems occurring during treatment (144
Opioidien yliannostus on yksi Euroopan nuorten yleisimmistä kuolinsyistä etenkin kaupungeissa asuvien miesten keskuudessa (140
The majority of opioid overdose deaths (60–95%) are male, mostly between 20 and 40 years of age, with a mean age in most countries in the mid-thirties (142
Useimmat opioidiyliannostusten uhrit (60–95 prosenttia) ovat miehiä, useimmiten 20–40-vuotiaita. Useimmissa maissa heidän keskikänsä on noin 35 vuotta (142).
However, elsewhere (Bulgaria, Estonia, Romania, Austria) a relatively high proportion of overdose deaths are among those under 25 years, which may indicate a younger population using heroin or injecting drugs in these countries (143).
Useimmiten muina päihteinä mainitaan alkoholi, bentsodiatsepiinit tai muut opioidit ja joissakin maissa kokaiini. EMCDDA:n tuoreessa tutkimuksessa, johon osallistui yhdeksän maata, maissa (143).
The presence of methadone in a substantial proportion of druginduced deaths is reported by several countries, although, in the absence of common reporting standards, the role played by the substance is often unclear.
(141) (142) huumekuolemien yleisiä ominaispiirteitä. Katso kaavio DRD-1 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Countries reporting a non-trivial number of deaths with the presence of methadone include Denmark, Germany, the UnitedKingdom and Norway; other countries did not report cases, or only a limited number (145).
Katso taulukko DRD-1 (osa i) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
In the United States, a marked increase has been reported in deaths related to methadone since 1999.
Katso kaaviot DRD-2, DRD-3 ja DRD-4 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa useimmiten niiden väärinkäytöstä tai harvoissa tapauksissa
Deaths related to substitution treatment
Korvaushoitokuolemat hoidonaikaisista ongelmista (144).
Research has demonstrated that the risk of overdose decreases substantially while heroin users are in methadone substitution treatment.
Tutkimuksista on ilmennyt, että yliannostuksen riski pienenee huomattavasti, kun heroiininkäyttäjät saavat metadonikorvaushoitoa.
For example, a recent cohort study, involving more than 5 000 heroin users, reported that the risk of overdose death was reduced by a factor of 9 while users were in substitution treatment compared with time outside, including any other type of treatment or no treatment (Brugal et al., 2005).
Esimerkiksi tuoreessa kohorttitutkimuksessa, jossa oli mukana 5 000 heroiininkäyttäjää, ilmeni, että yliannostuskuoleman riski väheni yhdeksänkertaisesti käyttäjien ollessa korvaushoidossa verrattuna sen ulkopuoliseen aikaan riippumatta siitä, saivatko he muuta hoitoa vai eivätkö he saaneet hoitoa lainkaan (Brugal et al., 2005).
Methadone, however, is identified in the toxicological reports of some deaths.
Metadoni mainitaan kuitenkin joidenkin kuolemantapausten toksikologisissa raporteissa.
This does not imply the existence, in all cases, of a direct causal link, as other drugs or factors may be present.
Tämä ei tarkoita, että kaikissa tapauksissa oli suora syysuhde, sillä muitakin huumeita tai tekijöitä voi olla osallisina.
Nonetheless, overdose death can occur, and among the factors that may be involved are: changes in tolerance, excessive dosage, inappropriate use by the client, and the drug being used for nontherapeutic purposes.
Yliannostuskuolemia voi joka tapauksessa tapahtua, ja niihin vaikuttavia tekijöitä voivat olla toleranssin muuttuminen, liian suuri annostus, epäasianmukainen käyttö ja huumausaineen käyttö muihin kuin hoitotarkoituksiin.
A worrying epidemic of fatal 3-methylfentanyl poisonings in Estonia has been recently reported based on post-mortem forensic toxicology findings, with 46 fatal poisonings in 2005 and 71 in 2006 (Ojanperä et al., in press).
Useat maat ilmoittivat, että huomattavassa osassa huumekuolemista havaittiin metadonia, tosin yhteisten raportointistandardien puuttuessa on vaikea arvioida, mikä osa metadonilla on ollut kuolemassa.
Furthermore, preliminary findings from Estonia indicate that 85 deaths in 2004 were related to the same substance.
Maihin, jotka ilmoittavat metadonin merkittävästä osuudesta kuolemantapauksissa, kuuluvat Tanska, Saksa, Yhdistynytkuningaskunta ja Norja; muut maat eivät ilmoittaneet tapauksia tai ilmoittivat niitä vain vähän (145).
There have also been sporadic reports of fentanyl deaths from other European countries and recent, generally shortlived, epidemics of deaths have been reported in the United States; for example, 350 deaths were attributed to fentanyl in Chicago between 2005 and 2007 (Denton et al., 2008).
Yhdysvalloissa on ilmoitettu merkittävästä metadonikuolemien kasvusta vuodesta 1999 alkaen.
The very high potency of this substance may elevate the risk of drug overdose, while it may be overlooked in toxicological screening.
Useimmiten kuolemat johtuvat sairaaloista, apteekeista sekä yleis- ja kipulääkäreiden vastaanotoilta peräisin olevan metadonin väärinkäytöstä.
Increased illicit production and use of fentanyl is therefore likely to challenge both existing monitoring systems and public health responses.
Vain pieni osa kuolemista johtuu korvaushoito-ohjelmista hankitusta metadonista (146).