natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since 2004, an increasing number of drug policies have indicated them as primary targets for prevention interventions, but the reported level of intervention provision has not increased during this period.
Tietoja antaneista 30 maasta ainoastaan seitsemän ilmoitti tarjoavansa kattavasti tai laajasti eri aineiden käyttöön liittyviä toimenpiteitä perheille, ja viisi ilmoitti tarjoavansa toimenpiteitä perheiden konflikteihin ja laiminlyönteihin.
More detailed data a represented in the 2008 selected issue on vulnerable groups of young people.
Lisäksi ainoastaan kolmessa maassa otetaan huomioon mielenterveysongelmista kärsivien perheiden tarpeet.
This selected issue provides in-depth information on the risk factors and vulnerability profiles of specific groups and explores drug use and drugrelated problems among them.
Tässä erityiskysymyksessä tarjotaan perusteellista tietoa tiettyjen ryhmien riskitekijöistä ja alttiusprofiileista sekä tarkastellaan niiden huumeidenkäyttöä ja huumeisiin liittyviä ongelmia.
It also investigates the consequences of vulnerability resulting from truancy, academic failure, social disadvantage, family problems and delinquency.
Siinä tutkitaan myös, mitä seurauksia on koulupinnauksesta, opinnoissa epäonnistumisesta, sosiaalisesti epäedullisesta asemasta, perheongelmista ja rikollisuudesta aiheutuvalla alttiudella.
Also discussed are specific responses to drug use and drug problems among vulnerable groups, including legislation, prevention and treatment.
Siinä käsitellään myös riskialttiiden ryhmien huumeidenkäyttöön ja huumeongelmiin kohdistettavia erityistoimenpiteitä, kuten lainsäädäntöä, ennaltaehkäisyä ja hoitoa.
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://emcdda.europa.eu/publications/ selected-issues).
Yksityiskohtaiset tiedot aiheesta on esitetty vuoden 2008 erityiskysymyksessä heikoimmassa asemassa olevista nuorista.
outcomes on smoking and cannabis use compared to treatment as usual (Zonnevylle-Bender et al., 2007).
Alankomaissa tutkittiin alakouluikäisten (8–13-vuotiaiden) nuorten häiriökäyttäytymisen hoidon pitkäaikaisia ennalta ehkäiseviä vaikutuksia ja havaittiin, että manualisoitu käyttäytymisterapia antoi huomattavasti paremmat seurantatulokset tupakoinnin ja kannabiksenkäytön suhteen kuin tavanomainen hoito (Zonnevylle-Bender et al., 2007).
Efficacy and risks of interventions
Toimenpiteiden tehokkuus ja riskit
Indicated prevention aims to identify individuals with behavioural or psychological problems that may be predictive for developing problem substance use later in life, and to target them individually with special interventions.
Kohdennetun ehkäisytyön tarkoituksena on havaita henkilöt, joiden käyttäytymisongelmat tai psyykkiset ongelmat voivat ennakoida aineiden ongelmakäyttöä myöhemmällä iällä, ja kohdentaa heihin henkilökohtaisesti erityisiä toimenpiteitä.
Such individuals include school dropouts, and those with psychiatric disorders, antisocial behaviour or early signs of drug use.
Tällaiseen kohderyhmään kuuluvat koulupudokkaat ja psykiatrisista häiriöistä kärsivät henkilöt, epäsosiaalisesti käyttäytyvät tai henkilöt, joissa havaitaan varhain huumeidenkäytön merkkejä.
A report recently published by the EMCDDA (2008f) presents longitudinal studies defining problem trajectories, neurobehavioural studies and the increasing knowledge about brain plasticity and the role of neurotransmitters, and highlights findings from interventions reported by Member States.
Hiljattain julkaistussa raportissa (EMCDDA, 2008f) esitellään ongelmien kehittymistä käsitteleviä pitkittäistutkimuksia, neurologisia käyttäytymistutkimuksia ja uutta tietoa aivojen sopeutuvuudesta ja välittäjäaineiden roolista sekä käsitellään jäsenvaltioiden ilmoittamia ehkäisytyön toimenpiteitä.
Drug use among children and in families remains the main focus of targeted prevention in Europe.
Huumeidenkäyttö lasten keskuudessa ja perheissä on edelleen kohdennetun ehkäisyn painopistealue Euroopassa.
A large number of studies on the social and neurobehavioural predictors for progression in to substance use show that non-drug-focused prevention efforts may also have an effect on drug use.
Monet tutkimukset, joissa selvitettiin aineiden käyttöön ajautumista ennakoivia sosiaalisia ja neurobehavioraalisia ennustimia, osoittavat, että myös muu kuin huumausaineisiin kohdistuva ennalta ehkäisevä työ voi vaikuttaa huumeidenkäyttöön.
Both selective and indicated prevention may moderate the effect of an early developmental disadvantage, its translation in to social marginalisation and subsequent progression in to substance abuse.
Sekä valikoidulla että kohdennetulla ehkäisytyöllä voidaan vähentää varhaisen kehityksellisen haitan vaikutusta sekä sen johtamista sosiaaliseen marginalisoitumiseen ja tämän jälkeen ajautumiseen aineiden väärinkäyttäjäksi.
Several research studies have shown that interventions delivered during the early school years, aimed to improve educational environments and reduce social exclusion, also have a moderating effect on later substance use (Toumbourou et al., 2007).
Monet tutkimukset ovat osoittaneet, että varhaiskouluvuosien aikaiset toimenpiteet, joilla parannetaan koulutusympäristöä ja vähennetään
Children with behavioural disorders, such as coexisting attention deficit (hyperactivity) disorder and conduct disorder, are at high risk of developing substance use problems.
Käyttäytymisongelmaiset lapset, joilla on esimerkiksi yhtä aikaa tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö ja käyttäytymishäiriö, ovat vaarassa ajautua aineiden ongelmakäyttöön.
Intervening early with children with behavioural disorders requires close cooperation between medical, social and youth services.
Varhainen puuttuminen käyttäytymishäiriöisten lasten ongelmiin edellyttää tiivistä yhteistyötä lääkintä-, sosiaali- ja nuorisotyöviranomaisten kesken.
The German ‘multi-module treatment concept’, for example, offers a combination of counselling for parents and carers; concurrent medical, psychotherapeutic and psychosocial support; and educational support in the kindergarten or school.
Esimerkiksi Saksan ”moniosaisessa hoitokonseptissa” yhdistetään vanhempien ja hoitajien neuvonta, samanaikainen lääketieteellinen, psykoterapeuttinen ja psykososiaalinen tuki sekä koulutuksellinen
The EMCDDA ‘Best practice’ portal content of prevention projects.
EMCDDA:n parhaiden käytäntöjen portaali suunniteltaessa ja arvioitaessa toimenpiteitä.
The number of Member States reporting standards for project design and evaluation has increased from three in 2004 to nine in 2007.
Tämä on erityisen tärkeää yleisessä koululähtöisessä ehkäisytyössä, joka kohdistuu laajaan ja sekalaiseen kohdeväestöön.
Several Member States report that they are developing certification processes to guarantee the quality of programmes and the efficient use of resources from public budgets (Czech Republic, Hungary, Poland, Portugal).
Esimerkiksi Euroopassa yleinen lähestymistapa, jossa vain jaetaan tietoja huumeiden vaikutuksista, on ensinnäkin tehoton, ja lisäksi siitä saattaa aiheutua epäsuotavia vaikutuksia (Werch ja Owen, 2002).
In the Czech Republic, for instance, certification of preventive activities is a condition for receiving subsidies from the State budget.
Sama koskee joukkotiedotusvälineissä järjestettäviä kampanjoita, jotka voivat voimistaa taipumusta aineiden käyttöön (21).
The EMCDDA has this year launched the first module of its Internet portal on best practice for drugrelated interventions (prevention, treatment, harmreduction and social reintegration).
EMCDDA on käynnistänyt tänä vuonna internetissä ensimmäisen osan parhaiden käytäntöjen portaalista huumeisiin liittyviä toimenpiteitä varten (ehkäisytyö, hoito, haittojen vähentäminen ja sosiaalinen kuntoutus).
The portal provides an overview on the latest evidence on the efficacy and effectiveness of different interventions, presenting tools and standards aimed at improving the quality of interventions, as well as highlighting examples of evaluated practice from across Europe.
Portaali tarjoaa katsauksen uusimpaan näyttöön eri toimenpiteiden tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta ja esittelee välineitä ja normeja toimenpiteiden laadun parantamiseksi sekä esimerkkejä arvioiduista käytännöistä eri puolilla Eurooppaa.
This section aims to provide an overview of drug treatment in Europe, describing the organisation and provision of services.
Se on tarkoitettu huumealan lääkäreille, poliittisille päättäjille ja tutkijoille, ja se on painopisteeltään vahvasti yleiseurooppalainen.
The first module of the portal focuses on universal prevention, in particular on evidence of efficacy which is based on several reviews published since 2000.
Portaalin ensimmäisessä osassa keskitytään yleiseen ehkäisevään huumetyöhön, erityisesti näyttöön tehokkuudesta vuodesta 2000 lähtien julkaistujen lukuisten arvioiden pohjalta.
For details of the findings, see the portal (http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice).
Jos haluat lisätietoja tuloksista, katso http://www.emcdda.europa.eu/themes/ best-practice.
The portal provides information on the efficacy of various interventions, but it should be noted that the evidence base remains sometimes limited and that making choices between different interventions requires caution.
Yksi tapa varmistaa, että ehkäisyohjelmat perustuvat näyttöön ja että epäsuotavien vaikutusten riski on mahdollisimman pieni, on kehittää normit ehkäisyhankkeiden toteuttamista ja sisältöä varten.
Furthermore, as controlled trials measure the efficacy of programmes, how certain interventions will perform in different settings remains subject to question.
Niiden jäsenvaltioiden määrä, jotka ovat ilmoittaneet hankkeiden suunnittelua ja arviointia koskevista normeista, on lisääntynyt kolmesta yhdeksään vuosina 2004–2007.
The new edition of the EDDRA databank, available on the portal, features examples of evaluated interventions in different countries and settings, and may provide additional guidance.
Useat jäsenvaltiot ilmoittavat, että ne valmistelevat sertifiointiprosesseja ohjelmien laadun ja julkisten varojen tehokkaan käytön takaamiseksi (Tšekki, Unkari, Puola, Portugali). Esimerkiksi Tšekissä ehkäisytyön sertifiointi on edellytys valtion talousarviosta maksettavien tukien saamiseksi.
In general, drug-treatment services are mainly provided through the public sector in EU Member States, though non-governmental organisations (NGOs) may play an equal role (seven Member States), or even be the main provider of treatment services (five Member States).
Portaali tarjoaa tietoa lukuisten toimenpiteiden tehokkuudesta, mutta on huomattava, että näytön perusta on usein suppea ja että eri toimenpiteiden valitseminen edellyttää varovaisuutta.
General practitioners also play an important role, and in some countries are key providers of substitution treatment.
Lisäksi on epävarmaa, miten tietyt toimenpiteet toimivat eri ympäristöissä, koska kontrolloiduissa tutkimuksissa mitataan ohjelmien tehokkuutta.
The private sector can also be involved in some countries, mainly in residential care. Nevertheless, funding for drug treatment is mostly provided by the public purse or is linked to social or health insurances.
EDDRA:n tietopankin uusi versio, joka on käytettävissä portaalissa, sisältää esimerkkejä eri maissa ja ympäristöissä arvioiduista toimenpiteistä, ja siitä voi olla lisähyötyä.
Provision study found that 15 months after the intervention, the effect of the programme remained stable, with reduced frequencies of drunkenness and of cannabis use observed among participants.
Tässä osiossa luodaan yleiskatsaus huumausaineiden käyttäjien hoitoon Euroopassa ja kuvataan palvelujen organisointia ja tarjontaa.
The ‘Unplugged’ programme used in the trial challenged norms about the acceptance and beliefs about the prevalence of substance use among youth.
syrjäytymistä, vähentävät niin ikään myöhempää aineiden käyttöä (Toumbourou et al., 2007).
Prevention should not only be effective but must also be safe — unwanted effects must be kept to a minimum.
Koululähtöisen ehkäisytyön yleistä tehokkuutta on epäilty (Coggans, 2006; Gorman et al., 2007). Viimeaikaisten
Thus, the risks of negative effects should be considered carefully when designing and evaluating interventions.
Huumeidenkäyttäjien hoitopalveluja tarjoaa EU:ssa yleensä julkinen sektori, vaikka kansalaisjärjestöillä voikin olla yhtä suuri rooli (seitsemän jäsenvaltiota), tai ne voivat olla hoitopalvelujen pääasiallisia tarjoajia (viisi jäsenvaltiota).
This is particularly important for universal school-based prevention, which is delivered to a large and diverse target population.
Yleislääkäreillä on niin ikään tärkeä asema, ja eräissä maissa he ovat korvaushoidon keskeisiä tarjoajia.
For instance, providing information about drug effects alone, a widespread approach in Europe, is not only ineffective but may carry risks of unwanted effects (Werch and Owen, 2002).
Joissain maissa myös yksityinen sektori voi osallistua hoitoon, pääasiassa laitoshoitoon.
The same applies to mass-media campaigns, which can carry risks of increasing the propensity for substance use (21).
Huumehoidon rahoitus on joka tapauksessa valtaosaltaan peräisin julkisista varoista, tai se on kytketty sosiaali- tai terveysvakuutukseen.
Drug treatment takes place in a variety of settings, including outpatient and inpatient treatment centres, general practice, lowthreshold agencies and prison.
Tarjonta ehkäisytyön osa-alueet, kuten keskittyminen normatiivisiin uskomuksiin ja elämäntaitoihin, näyttävät olevan tehokkaita.
Outpatient settings, including general practice, account for most of the treatment for drug use in Europe, mainly because substitution treatment is usually delivered in these settings.
Esimerkiksi koululähtöisen ehkäisyohjelman kehittämistä ja arviointia koskevasta, Euroopan komission osarahoittamasta satunnaistetusta kontrolloidusta EU-Dap-tutkimuksesta on raportoitu myönteisiä tuloksia (20).
Drug users entering treatment in outpatient settings are, according to the latest figures from the treatment demand indicator, on average around 30 year sold and predominantly male (22).
Seurantatutkimuksessa havaittiin, että ohjelman vaikutukset pysyivät muuttumattomina vielä 15 kuukauden kuluttua toimenpiteestä ja että humaltumisen ja kannabiksenkäytön tiheys oli tutkimukseen osallistuneilla entistä harvinaisempaa.
Around one third refer themselves to treatment, 22% are referred to treatment by the criminal justice system, with this figure growing in recent years, and the remaining are referred through social and health services or through informal networks (23).
Tutkimuksessa käytetyssä ”Unplugged”-nimisessä ohjelmassa kyseenalaistettiin vakiintuneet käsitykset aineiden käytön hyväksymisestä ja uskomukset aineiden käytön yleisyydestä nuorten keskuudessa.
One way to ensure that prevention programmes are evidencebased and that risks of unwanted effects are reduced is to develop standards for the delivery and
Ehkäisytyön on oltava paitsi tehokasta myös turvallista — haittavaikutusten on jäätävä mahdollisimman vähiin. Kielteisten vaikutusten riskejä on siis harkittava tarkkaan
Half of the clients entering treatment in outpatient settings reported primary opioid use, while 21% cited cannabis and 16% cocaine as their primary drug. Increases in the
Huumehoitoa annetaan eri ympäristöissä: sekä avo- että laitoshoidossa, yleislääkärien vastaanotoilla, matalan kynnyksen virastoissa ja laitoksissa.
See Chapter 3 in this report and the 2007 annual report.
Katso tämän raportin luku 3 ja vuoden 2007 vuosiraportti.
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe substitution treatment and needle and syringe exchange programmes (NSPs), which target overdose deaths and the spread of infectious diseases.
Huumausaineiden aiheuttamien haittojen ehkäisy ja vähentäminen on kansanterveystavoite kaikissa jäsenvaltioissa sekä EU:n huumausainestrategiassa ja toimintasuunnitelmassa (Euroopan komissio, 2007a).
These measures are reported to be available in all countries except Turkey (see also Chapters 6 and 8) and, while considerable differences exist in the range and levels of service provision, the general European trend is one of growth and consolidation of harmreduction measures.
Näitä toimia ilmoitettiin tarjottavan kaikissa maissa paitsi Turkissa (katso myös luvut 6 ja 8), ja vaikka palvelutarjonnan valikoimassa ja määrässä on tuntuvia eroja, Euroopassa on yleisenä suuntauksena haittoja vähentävien toimenpiteiden lisäys ja vakiinnuttaminen.
proportion of clients, and especially new clients, referred to treatment for problems with non-opioid drugs may reflect improvements in treatment availability for users of cannabis and cocaine in several Member States as well as an increase in the numbers of users seeking treatment for these drugs (see Chapters 3 and 5).
Muiden huumeiden kuin opioidien aiheuttamien ongelmien takia hoitoon tulevien asiakkaiden, varsinkin uusien asiakkaiden, lisääntyminen voi liittyä kannabiksen ja kokaiininkäyttäjien hoidon saatavuuden parantumiseen monissa jäsenvaltioissa sekä näihin huumeisiin hoitoa etsivien käyttäjien määrän kasvuun (katso luvut 3 ja 5).
However, the overall availability of services specifically targeted to the needs of non-opioid drug users remains limited.
Tästä huolimatta erityisesti muiden huumeiden kuin opioidienkäyttäjien tarpeisiin suunnattujen palvelujen yleinen saatavuus on heikko.
Treatment in inpatient settings takes place mostly in therapeutic communities, psychiatric hospitals and specialised departments in general hospitals.
Laitoshoitoa annetaan yleensä hoitoyhteisöissä, psykiatrisissa sairaaloissa ja keskussairaaloiden erikoisosastoilla.
The services provided range from short-term detoxification to prolonged psychiatric and abstinence-based treatment programmes.
Tarjotut palvelut vaihtelevat lyhytkestoisesta vieroituksesta pitkäaikaiseen psykiatriseen hoitoon ja huumeista pidättäytymiseen perustuviin ohjelmiin.
Residential services can be particularly suited for drug users with complex treatment needs, due to co-morbid physical and mental health problems.
Laitoshoito voi soveltua erityisen hyvin monenlaista hoitoa tarvitseville huumeidenkäyttäjille, joilla on samanaikaisia fyysisen ja henkisen terveyden ongelmia.
Inpatient clients are, on average, similar to outpatient clients: around 30 years old, mainly males and entering drug treatment for primary opioid use (24). The proportion
Laitoshoidon asiakkaat ovat keskimäärin samanlaisia kuin avohoitoasiakkaat eli noin 30-vuotiaita, pääosin miehiä ja hoitoon pääasiassa opioidien
In addition, most countries provide a range of healthcare and social services at lowthreshold agencies.
Lisäksi useimmat maat tarjoavat erilaisia terveydenhoitoja sosiaalipalveluja matalan kynnyksen keskuksissa.
However, some countries report that the implementation of harmreduction measures has been delayed due to the lack of political support.
Osa maista on kuitenkin ilmoittanut, että haittojen torjuntaan liittyvien toimenpiteiden toteutus on viivästynyt poliittisen tuen puutteessa.
In Greece, expansion of lowthreshold services and substitution treatment has been stalled; needle and syringe programmes in Romania and Poland were scaled down in 2006, after external funding ceased; Cyprus’s only needle and syringe exchange programme is not officially endorsed.
Kreikassa matalan kynnyksen palvelujen ja korvaushoidon laajentaminen on pysähtynyt, Puolan ja Romanian neulan- ja ruiskunvaihto-ohjelmia supistettiin vuonna 2006 ulkoisen rahoituksen loputtua, ja Kyproksen ainut neulan- ja ruiskunvaihto-ohjelma ei ole saanut virallista tukea.
In Hungary, where NSPs and outreach work have been increasing, a study among the out-of-treatment population suggests that provision is still insufficient and access barriers are high.
Unkarissa, jossa vaihto-ohjelmat ja kenttätyö ovat tähän asti kasvaneet, hoidon ulkopuolelle jääneen väestön keskuudessa tehty tutkimus viittaa siihen, että tarjonta on edelleen riittämätöntä ja kynnys hoitoonpääsyyn korkea.
of drug clients with no employment and unstable accommodation is, however, higher among inpatient clients than among outpatient clients, in most countries where comparison is possible (25
käytön vuoksi hakeutuvia. (24) Useimmissa maissa, joista tietoa on saatavissa (25), työttömien ja epävarmoissa oloissa asuvien huumeidenkäyttäjien osuus on kuitenkin suurempi laitoshoidon asiakkaissa kuin avohoidossa.
Due to the specific profile of the Baltic States and Romania with regard to HIV/AIDS, international donors continue to play an important role in these countries.
Osa jäsenvaltioista on hiljattain selvittänyt haittojen vähentämistoimenpiteiden käyttöönoton seurauksia.
Financial support for harmreduction activities is provided by the Global Fund ‘Programme to fight against AIDS, malaria and tuberculosis’, while in Estonia, Lithuania and Latvia, UNODC has recently launched the project ‘HIV/AIDS prevention and care among injecting drug users and in prison settings’.
Ranskassa havaittu kuolleisuuden alentuminen huumeidenkäyttäjien keskuudessa tapahtui samaan aikaan kuin virusten kolmoishoidon käyttöönotto, haittojen vähentämispolitiikan kehittäminen ja opioidien korvaushoitojen tulo saataville. Espanjassa suonensisäisiä huumeita käyttävien väheneminen ja helppo pääsy metadoniylläpitohoitoon yhdistettiin tartuntatautien ja
Historically, drug-treatment services have been organised around the needs of opioid users, who still represent the main group of users in treatment.
Huumehoidossa on perinteisesti keskitytty opioidienkäyttäjiin, ja he ovatkin edelleen suurin hoidettava ryhmä.
In the majority of Member States, substitution treatment combined with psychosocial care has become the predominant option for opioid users.
Valtaosassa jäsenvaltioita psykososiaaliseen hoitoon yhdistetty korvaushoito on vallitseva opioidienkäyttäjien hoitomuoto.
With the introduction of high-dosage buprenorphine treatment in Cyprus in 2007, substitution treatment is now available in all Member States and in Croatia and Norway (26).
Sen jälkeen kun Kyproksessa otettiin käyttöön suuriannoksinen buprenorfiinihoito vuonna 2007, korvaushoitoa on saatavissa kaikissa jäsenvaltioissa sekä Kroatiassa ja Norjassa (26).
In Turkey, substitution treatment has yet to be introduced, though it is permitted under a 2004 regulation on treatment centres.
Turkissa korvaushoitoa ei ole vielä otettu käyttöön, vaikka se on sallittu hoitokeskuksista vuonna 2004 annetussa asetuksessa.
After methadone, buprenorphine is the second most commonly prescribed opioid substitute, and its use in the treatment of opioid dependence has increased in recent years (see Chapter 6).
Metadonin jälkeen buprenorfiini on toiseksi yleisimmin määrätty opioidikorvike, ja sen käyttö opioidiriippuvuuden hoitoon on lisääntynyt viime vuosina (katso luku 6).
It is now available as a treatment option in all Member States except Bulgaria, Hungary and Poland.
Nyt se on saatavissa hoitovaihtoehtona kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Bulgariassa, Unkarissa ja Puolassa.
In 2006, it is estimated that 600 000 opioid users received substitution treatment in Europe, with an increase since the previous year being reported in 16 of the 22 countries providing data.
Vuonna 2006 arvioitiin 594 000 opioidinkäyttäjän saavan korvaushoitoa
See Tables TDI-10 (part vii) and TDI-21 (part iv) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-10 (osa vi) ja TDI-21 (osa iv) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables TDI-13 and TDI-15 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-13 ja TDI-15 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables HSR-1 and HSR-2 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot HSR-1 ja HSR-2 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview provision of services to imprisoned drug users and new laws on drug treatment in prison.
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin huumekuolemien vähenemiseen huumeidenkäyttäjien keskuudessa (De la Fuente et al., 2006).
of users, particularly women, heroin and crack users, those who belong to ethnic minorities and those with co-morbid psychiatric problems.
Uusien lähestymistapojen, joilla asiakkaita autetaan löytämään ja säilyttämään työpaikka, on ilmoitettu onnistuneen.