natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europe's environment should be considered in the context of socio-economic agendas, such as the Lisbon process and sustainable development, that also have a strong global dimension.
Euroopan ympäristöä on syytä tarkastella o amalla huomioon sosiaalistaloudelliset strategiat, kuten Lissabonin prosessi ja kestävä kehitys, joilla on myös vahva maailmanlaajuinen ulo uvuus. Maaliskuussa 2000 Lissabonissa kokoontunut
establishment of a new approach to policy making (
laatimalla uusi lähestymistapa päätöksentekoon (
The main barriers to progress in environmental protection and sustainability are the complex, inter-sectoral, inter-disciplinary and international nature of both the problems and the solutions.
Ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen edistymisen pääasiallisena esteenä ovat sekä ongelmien e ä niiden ratkaisujen monimutkaisuus, monialaisuus ja -tieteisyys sekä kansainvälisyys.
These barriers are underpinned by shortcomings in institutional structures, non-implementation of commitments already made (see European Council conclusions, 25–26 March 2004) and lack of information on and understanding of possible 'win-win-win' solutions for achieving sustainable outcomes.
Näitä esteitä pahentavat institutionaalisten rakenteiden puu eet, tehtyjen sitoumusten täy ämä ä jä äminen (ks. Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, 25. ja 26. maaliskuuta 2004) ja tiedon ja ymmärryksen puute kestäviin tuloksiin johtavista, kaikkia osapuolia hyödy ävistä mahdollisista ratkaisuista.
Such solutions embrace competitiveness and innovation, social cohesion, territorial cohesion and the protection and maintenance of scarce natural resources and valuable ecosystems.
Tällaiset ratkaisut pitävät sisällään kilpailukyvyn ja innovaation, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä niukkojen luonnonvarojen ja arvokkaiden ekosysteemien suojelun ja ylläpidon.
The European Union is the second largest economy behind the United States, with a vast array of assets and a lead part to play in global governance.
Euroopan unioni on Yhdysvaltojen jälkeen toiseksi suurin talous, jolla on runsaasti varoja ja tärkeä asema maailmanhallinnossa.
The Lisbon economic agenda aims to deliver higher growth and more and be�er jobs, but progress towards its objectives is mixed.
Lissabonissa sovitun taloudellisen strategian tarkoituksena on lisätä kasvua ja luoda lisää parempia työpaikkoja, mu a edistyminen tavoi eissa vaihtelee.
Economic growth (in terms of gross domestic product) in the 15 older EU Member States was 27 % between 1990 and 2002, compared with 41 % in the United States.
Talous kasvoi (bru okansantuo eella mita una) unionin 15 'vanhassa' jäsenvaltiossa 27 prosen ia vuosina 1990–2000, kun Yhdysvaltojen talous kasvoi samaan aikaan 41 prosen ia.
Employment growth in these Member States has also lagged behind the United States since 1990, but labour productivity has been more closely aligned.
Työllisyys on kasvanut jäsenvaltioissa samoin vähemmän kuin Yhdysvalloissa vuodesta 1990, mu a työvoiman tuo avuus on kehi ynyt suunnilleen samaa vauhtia.
Competitiveness and innovation are defining conditions for growth to deliver sustainable outcomes for Europe's economy, society and environment.
Kilpailukyky ja innovaatiot ovat ratkaisevia kasvun edellytyksiä, jo a Euroopan taloudessa, yhteiskunnassa ja ympäristössä saavutetaan kestäviä tuloksia. Euroopan kilpailukyvystä vastaa kourallinen maita ja 'superalueita' vuoden 2004 Euroopan kilpailukykyindeksin mukaan (The European Competitiveness Indeksi 2004, Robert Huggins Associates, h p://www.hugginsassociates.com).
In the future, ambitious regions in the new EU Member States are expected to overtake the least competitive among the older Member States.
Jatkossa Euroopan unionin uusien jäsenvaltioiden kunnianhimoisten alueiden odotetaan ohi avan vähiten kilpailukykyiset 'vanhat' jäsenvaltiot.
At country level Denmark and Luxembourg head the competitiveness league among the older Member States, while Uusimaa in Finland and Stockholm head the regional index and are also the only regions in the European Union to feature in the 2002 world competitiveness index.
Näistä vanhoista jäsenvaltioista kilpailukyvyn kärjessä ovat Tanska ja Luxemburg, ja Uusimaa Suomessa sekä Tukholman alue johtavat alueellista indeksiä. Nämä kaksi alue a ovat samalla ainoat Euroopan unionin alueet, jotka maini iin vuonna 2002 maailman kilpailukykyindeksissä.
Norway and Switzerland also perform well.
Norja ja Sveitsi ovat myös hyvin kilpailukykyisiä.
The extent of knowledge creation and the utilisation of human capital distinguish the competitive performers from the less competitive.
Tietämyksen luominen ja inhimillisen pääoman käy ö ero avat kilpailukykyiset vähemmän kilpailukykyisistä.
Many of these countries and regions also perform relatively well on environmental issues, indicating that economic and environmental goals can be achieved together.
Monet näistä maista ja alueista ovat suoriutuneet suhteellisen hyvin ympäristökysymyksissä, mikä osoi aa, e ä talouteen ja ympäristöön lii yvät tavoi eet voidaan saavu aa yhdessä.
Reducing regional disparities, the main goal of the European Union's cohesion policy, is expected to further enhance 'be�er' growth (see European Commission 3rd Cohesion Report, February 2004).
Euroopan unionin koheesiopolitiikan päätavoi eena on alueellisten erojen kaventaminen, jonka odotetaan vahvistavan 'parempaa' kasvua (ks. Euroopan komission kolmas kertomus koheesiosta, helmikuu 2004).
Be�er growth also means improved resource productivity.
Parempi kasvu tarkoi aa myös luonnonvarojen tuo avuuden tehostumista.
There was a slight increase per capita in the use of materials in the European Union economy between 1980 and 2000.
Materiaalien käy ö asukasta kohti kasvoi hieman Euroopan unionin talousalueella vuosina 1980–2000.
Over the same period, Europe's gross domestic
Saman ajanjakson aikana Euroopan bru okansantuote kasvoi paljon voimakkaammin (56 prosen ia), mikä osoi aa, e ä luonnonvarojen käy ö on jonkin verran irtaantunut talouden kasvusta. Tässä ovat yhtenä seli äjänä
EEA Signals 2004 product grew much more strongly (by 56 %), indicating that there has been a relative decoupling of resource use from economic growth, driven in part by technological innovation.
Ympäristösignaalit 2004 teknologiset innovaatiot.
Europe leads on environmental technology innovations, for example on more sustainable manufacturing materials and processes, renewable energies and waste treatment practices.
Eurooppa on johtavassa asemassa ympäristötekniikan innovaatioissa, esimerkiksi kestävämpien valmistusmateriaalien ja -prosessien, uusiutuvien energianlähteiden ja jä eenkäsi elyn osalta.
Research is key to maintaining progress.
Tutkimus on hyvin tärkeää kehityksen jatkumiselle.
The coherence and targeting of research resources could be improved and much more can be done to exploit fully the potential of what already exists by dealing with institutional and political barriers to progress.
Tutkimuksen voimavarojen johdonmukaisuu a ja kohdentamista voitaisiin parantaa, ja paljon pystytään tekemään, jo a nykyinen potentiaali saadaan hyödynne yä täysimääräisesti ratkaisemalla kehityksen institutionaaliset ja polii iset esteet.
There is also a lot to be achieved by promoting the use of venture capital in embryo niche markets.
Paljon voidaan saavu aa myös edistämällä riskipääoman käy öä kehi ymä ömillä kapea-alaisilla markkinoilla.
Social changes in Europe are being driven by enlargement, demographic changes and globalisation.
Laajentuminen, väestörakenteen muutokset ja globalisaatio aiheu avat sosiaalisia muutoksia Euroopassa.
These in turn are influencing consumption pa�erns and spatial planning decisions, with transport in particular playing an increasingly pivotal role in the economy and people's lives.
Nämä puolestaan vaiku avat kulutusto umuksiin ja aluesuunni eluun. Eritoten liikenteellä on entistä ratkaisevampi asema taloudessa ja ihmisten elämässä.
Wealth per capita differs substantially between the west and east of the European Union.
Varallisuus asukasta kohti vaihtelee huoma avasi Euroopan unionin läntisen ja itäisen osan välillä.
The now enlarged Union has 20 % more population and 25 % more territory.
Laajentuneessa unionissa on 20 prosen ia enemmän asukkaita ja 25 prosen ia enemmän pinta-alaa.
Around three-quarters of the population live on only 15 % of the land area (3) and present trends of urban agglomeration in the industrial regions of northern France, Germany, the Netherlands and Belgium are expected to continue into the future.
Noin kolme neljäsosaa asukkaista asuu vain 15 prosentin laajuisella osuudella maa-alasta (3), ja kaupunkikeskusten nykyisen kasvun Pohjois-Ranskan, Saksan, Alankomaiden ja Belgian teollisuusalueilla odotetaan jatkuvan myös tulevaisuudessa.
The pressures on urban agglomerations across Europe are expected to increase further as people seek to improve their living standards by moving to where the employment opportunities are greatest.
Kaupunkikeskuksiin kohdistuvien paineiden odotetaan kasvavan edelleen ympäri Eurooppaa, kun ihmiset pyrkivät kohentamaan elintasoaan muu amalla sinne, missä työmahdollisuuksia on eniten.
These trends will increase pressure on existing urban infrastructure and services but will also create opportunities for building more sustainable cities that accommodate economic, social and environmental aspirations.
Tällainen kehityskulku lisää kaupunkien nykyisiin infrastruktuureihin ja palveluihin kohdistuvia paineita, mu a tarjoaa samalla mahdollisuuden rakentaa kestävämpiä kaupunkeja, joissa taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön lii yvät tavoi eet voidaan mukau aa toisiinsa.
In this evolving context, Europe's population is expected to increase until about 2020, a�er which it will stabilise and then decline.
Euroopan väestömäärän odotetaan kasvavan noin vuoteen 2020 asti, jonka jälkeen väestömäärän kasvu tasaantuu ja kääntyy si en laskuun.
However the working-age population (those aged 15–64) is expected to start falling a few years earlier, from 2010, with consequences for sustaining employment and innovation.
Työikäisen väestön (15–64-vuotiaiden) määrän odotetaan kuitenkin kääntyvän laskuun jo muutamia vuosia aiemmin, vuodesta 2010. Tällä on seurauksensa työllisyyden ja innovaation säily ämiseen.
In parallel, there will be a marked increase in older persons (aged 65 and over).
Samalla vanhusten (65-vuotiaiden ja sitä vanhempien) määrä kasvaa tuntuvasti.
The consumption demand pa�erns of older people tend to shi� towards services such as social and leisure activities, including tourism, with consequent environmental impacts.
Ikääntyneiden kulutusto umukset ja kysyntä kohdistuvat sosiaalisiin ja vapaa-ajan palveluihin, kuten matkailuun, millä on ympäristövaikutuksia.
So, for example, the explosive increase in air travel, which is the fastest growing source of greenhouse gas emissions, reflects in part these changes in demography.
Niinpä esimerkiksi lentoliikenne, joka on nopeimmin kasvava kasvihuonekaasujen päästölähde, lisääntyy räjähdysmäisesti osi ain juuri väestörakenteen muutoksen seurauksena.
While Europe's population stabilises and ages, the number of households will increase at a more rapid rate.
Vaikka Euroopan väestömäärä tasaantuu ja väestö ikääntyy, kotitalouksien lukumäärä kasvaa yhä nopeampaan tahtiin.
In the European Union the number grew by 11 % between 1990 and 2000 (4) and is expected to continue rising.
Euroopan unionissa kotitalouksien määrä kasvoi 11 prosen ia vuosina 1990–2000 (4), ja sen odotetaan kasvavan edelleen.
The majority of new households will be small, reflecting social and lifestyle changes such as increasing numbers of single and divorced people.
Suurin osa uusista kotitalouksista on pieniä, mikä vastaa yhteiskunnassa ja elämäntavoissa tapahtuneita muutoksia — esimerkiksi yksin elävien ja eronneiden määrä kasvaa.
Smaller households tend to be less efficient, requiring more resources per capita (5) than larger households.
Pienet kotitaloudet eivät ole yhtä tehokkaita, vaan vaativat enemmän luonnonvaroja asukasta kohti (5) kuin suuremmat kotitaloudet.
The trend towards smaller households also increases the pressure on land and acts as a factor driving the expansion of built-up areas.
Kotitalouksien koon pienentyminen lisää myös maahan kohdistuvia paineita ja laajentaa rakenne ua maa-alaa.
Over 80 % of Europeans (6) are expected to live in urban areas by 2020.
Odotusten mukaan yli 80 prosen ia eurooppalaisista (6) asuu kaupungeissa vuoteen 2020 mennessä.
Europe's rural population, in turn, is declining and this long-observed trend is expected to continue (7).
Euroopan maaseutuväestö sen sijaan vähenee, ja pitkään jatkuneen laskusuunnan odotetaan jatkuvan (7).
Rural depopulation o�en results in the abandonment of farmland, a trend that is of particular threat to areas of high nature conservation value (8).
Maaseudun väestökato johtaa usein viljelymaan hylkäämiseen, mikä uhkaa erityisesti alueita, joiden luonnonsuojeluarvo on suuri (8).
Semi-natural and extensively farmed areas are very vulnerable to changes in land management such as the cessation of grazing and mowing, which contribute to the maintenance of high biological diversity in these areas.
Osi ain luonnontilassa olevat ja laajaperäisesti viljellyt alueet ovat hyvin herkkiä maankäytössä tapahtuville muutoksille, kuten laiduntamisen ja niiton lope amiselle. Laiduntaminen ja nii o edesau avat elollisen luonnon runsaan monimuotoisuuden säily ämistä kyseisillä alueilla.
New-10
10 uutta jäsenmaata
Many countries are expected to have declining populations by 2020.
Monien maiden väestömäärän odotetaan vähentyvän vuodesta 2020 alkaen.
Exceptions are the UK, France and the Netherlands (with expected rises of 4–5 %) and Ireland where an increase of 12 % is forecast.
Poikkeuksia ovat Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska ja Alankomaat (odote avissa oleva kasvu 4–5 prosen ia) ja Irlanti, jossa kasvuennuste on 12 prosen ia.
Tourism and leisure activities are expected to increase as older people enjoy more years of active, healthy life for longer a�er retirement.
Matkailun ja vapaa-ajan toiminnan odotetaan kasvavan, kun ikääntyneet nau ivat yhä useammasta aktiivisesta ja terveestä elinvuodesta eläkkeelle jäämisen jälkeen.
Currently air travel, where tourism is a key driver, is showing the fastest increase of all modes of passenger transport.
Matkailu on tärkeä lentomatkustukseen vaiku ava tekijä, ja lentomatkustus kasvaakin nyt kaikista henkilökuljetusmuodoista nopeimmin.
Time (years)
Aika (vuodet)
Employment trends in Europe, Japan and the US
Työllisyyden kehitys Euroopassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa
USA: Labour productivity Employment growth
USA:Työn tuottavuus Työllisyyden kasvu
Japan: Labour productivity Employment growth
Japani:Työn tuottavuus Työllisyyden kasvu
Over the last 20 years, the rate of employment growth in the US has been almost three times greater than in the EU-15 and nearly four times that of Japan.
Edellisten 20 vuoden ajan työllisyysaste on kasvanut Yhdysvalloissa lähes kolminkertaisesti 15 jäsenvaltion unioniin verra una ja lähes nelinkertaisesti Japaniin verra una.
Between 1999 and 2002, the rate of growth was greatest in the EU-15 (at 3.5 %), compared with the US (1 %) and Japan (– 2 %).
Vuosina 1999–2002 kasvu oli suurinta 15 jäsenvaltion unionissa (3.5 prosen ia) verra una Yhdysvaltoihin (1 prosen i) ja Japaniin (– 2 prosen ia).
Labour productivity in EU-15 has been rising consistently faster than employment growth, a trend echoed by the Japanese economy.
Työn tuo avuus on noussut 15 jäsenvaltion unionissa jatkuvasti työllisyyden kasvua nopeammin — vastaavasti on käynyt Japanissa.
In the US, however, labour productivity and employment growth are closely coupled.
Yhdysvalloissa sitä vastoin työn tuo avuuden nousu ja työllisyyden kasvu kulkevat tiiviisti rinta rinnan.
EU-15: Labour productivity Employment growth
15 EU-maata:Työn tuottavuus Työllisyyden kasvu
The management of Europe's environment and its natural capital are important to ensure the longterm viability of its economic and social capital.
Euroopan ympäristön ja sen luontopääoman hallinta on tärkeää, jo a varmistetaan Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen pääoman elinkelpoisuus pitkällä aikavälillä.
So, for example, demographic and socio-economic trends are playing a role in increasing society's exposure to weather- and climate-related damage through factors such as housing developments in areas vulnerable to flooding and other risks.
Näin esimerkiksi väestörakenteen muutokset ja sosiaalis-taloudellinen kehitys lisäävät yhteiskunnan altistumista sääoloihin ja ilmastoon lii yville vahingoille — esimerkiksi asutusta rakennetaan alueille, jotka ovat al iita tulville ja muille riskeille.
It is estimated that in Europe around three-quarters of economic losses caused by catastrophic events are weather- or climaterelated.
Arvioiden mukaan noin kolme neljäsosaa luonnonmullistusten aiheu amista taloudellisista menetyksistä lii yy Euroopassa sääoloihin tai ilmastoon.
A very conservative estimate of the average annual bill is about EUR 10 billion and rising.
Hyvin varovaisen arvion mukaan vuotuiset kustannukset ovat keskimäärin noin 10 miljardia tai enemmän.
Energy consumption is still increasing, a major concern in the context of climate impacts.
Energiankulutus kasvaa edelleen, mikä on suuri huolenaihe ilmastovaikutusten kannalta.
In particular the domestic sector's demand for electricity and transport are rising in line with increasing wealth and the growing number of smaller households.
Erityisesti kotitalouksien sähkön ja liikenteen tarve nousee sitä mukaa kuin varallisuus kasvaa ja pienten kotitalouksien määrä lisääntyy.
End-of-pipe technology has reduced air pollutant emissions from power generation, but as the possibilities are narrowing for some key lowcarbon technologies, such as largescale hydro-electric power, other options need to be explored.
Päästöjen pienentämiseen tähtäävällä tekniikalla on vähenne y ilman epäpuhtauspäästöjä energiantuotannossa, mu a vaihtoehdot ovat kaventuneet muutamissa keskeisissä vähähiilisissä tekniikoissa, kuten suurissa vesivoimaloissa, joten muita vaihtoehtoja on tutki ava.
These could include reducing demand by implementing energy efficiency measures, for which there is huge potential; reducing the barriers to, and improving the incentives for, the uptake of renewable technologies; rethinking options for transport; and increasing funding for research into alternative technologies.
Näitä voisivat olla kysynnän vähentäminen energiatehokkuustoimenpiteillä, joissa on valtavasti mahdollisuuksia; esteiden poistaminen uusiutuvan teknologian tieltä ja tehokkaammat kannustimet uusiutuvan teknologian omaksumiseen; eri vaihtoehtojen pohtiminen uudestaan liikenteen osalta sekä vaihtoehtoisten teknologioiden tutkimukseen osoitetun rahoituksen lisääminen.
Trends in waste generation, a proxy for resource use intensity, are unsustainable.
Jä eiden tuo aminen, joka lii yy läheisesti luonnonvarojen käytön intensitee iin, kehi yy kestämä ömään suuntaan.
Treatment and disposal options are diminishing as quantities increase and concerns about their potential impacts grow.
Jä eiden käsi elyn ja hävi ämisen vaihtoehdot vähenevät, kun määrät lisääntyvät, ja huoli jä eiden mahdollisista vaikutuksista kasvaa.
Decisions on the location of incinerators have become very controversial in many countries.
Pol olaitosten sijaintia koskevista päätöksistä kiistellään hyvin paljon monissa maissa.
Landfill options are o�en limited by space as well as by fears of soil and groundwater contamination and their impacts on human health.
Kaatopaikkojen vaihtoehtoja rajoi avat usein käyte ävissä oleva tila sekä pelko maaperän ja pohjaveden pilaantumisesta ja ihmisen terveyteen kohdistuvista vaikutuksista.
The current policy tools for dealing with waste are inadequate and need to be complemented by approaches that promote smarter resource use by changing production and consumption pa�erns and through innovation.
Nykyinen jätehuoltopolitiikka on rii ämätöntä, ja sitä on täydenne ävä lähestymistavoilla, joissa edistetään luonnonvarojen viisaampaa käy öä sekä tuotanto- ja kulutusto umuksia muu amalla e ä innovaatioiden avulla.
Subsequent chapters provide further insight into these and other issues relevant to the environment and in particular the main sectoral activities that have most impact — agriculture, transport and energy.
Seuraavissa kappaleissa tarkastellaan näitä ja muita ympäristöön lii yviä kysymyksiä sekä erityisesti tärkeimpiä sektoreita, joilla on eniten vaikutusta ympäristöön — maatalou a, liikenne ä ja energiasektoria.
Built-up land area
Rakennetut alueet
Total population
Koko väestö
Built-up areas are spreading across Europe and increasing much faster than the population.
Rakennetut alueet leviävät ympäri Eurooppaa ja lisääntyvät paljon nopeammin kuin väestömäärä.
Most new areas have been created at the expense of agricultural land, but are also encroaching on forested land.
Suurin osa uusista rakennetuista alueista on saatu maatalousmaista, mu a osa on ote u myös metsämaista..
Further expansion is likely to be caused by factors such as decreasing household size, which increases the number of households; growing demand for roads; and the depopulation of rural areas, leading to an influx of people into already built-up urban areas.
Kasvua lisäävät todennäköisesti myös kotitalouksien koon pienentyminen (mikä lisää kotitalouksien määrää), maanteiden käytön kasvu ja maaseudun autioituminen. Kaikki tämä saa ihmisiä siirtymään rakennetuille kaupunkialueille.
Built-up areas have a heavy impact on soil function: where the topsoil is taken off during construction, removing the built surface would not restore the soil to a useful resource.
Rakennetuilla alueilla on suuri vaikutus maaperän toimintaan: siellä missä maaperän pintakerros on poiste u, ei rakennusten poistaminen ei tee maaperästä jälleen käy ökelpoista luonnonvaraa.
This has implications for soil as a resource for future generations.
Tämä vaiku aa tulevien sukupolvien mahdollisuuksiin hyödyntää maaperää luonnonvarana.
* Data for 2000 or latest available year
* Tiedot ovat vuodelta 2000 tai viimeisimmältä vuodelta, jolta tiedot on saatavissa
Direct material consumption
Suora materiaalin käyttö
Direct material consumption (DMC) is a measure of the materials used by the economy.
Suora materiaalin käy ö (direct material consumption, DMC) mi aa taloudessa käyte yjä materiaaleja.
It is an indicator of how successfully the EU-15 is moving towards its aim of decoupling use of resources from economic growth.
Se osoi aa, miten onnistuneesti 15 jäsenvaltion unioni etenee kohti tavoite aan eli luonnonvarojen käytön irro amista talouden kasvusta.
DMC increased slightly compared with early 1980 levels, to around six billion tonnes in 2000.
Suora materiaalin käy ö kasvoi hieman verra una 1980-luvun alun määriin: vuonna 2000 käyte iin noin kuusi miljardia tonnia.
It remained more or less constant at around 16 tonnes per capita during the second half of the 1990s.
Määrä säilyi 1990-luvun jälkipuoliskolla lähes muu uma omana noin 16 tonnissa asukasta kohti.
Non-renewable materials dominate DMC: their share was fairly constant at around 75 % between 1980 and 2000.
Suora materiaalin käy ö kohdistuu pääasiassa uusiutuma omiin materiaaleihin, joiden osuus säilyi vuosina 1980–2000 melko muu uma omana 75 prosentissa.
Of these, construction minerals make up the largest share, accounting for more than 40 %.
Uusiutuma omissa materiaaleissa oli eniten rakentamisessa käyte yjä mineraaleja, joiden osuus oli yli 40 prosen ia.
Urban population
Kaupunkien väestömäärä
(%oftotalpopulation)
( prosen tt ei n ak
0 The urban population is increasing.
Kaupunkien väestömäärä kasvaa.
It is forecast that 80 % of Europeans will be living in urban areas by 2020, and in seven countries the proportion will be 90 % or more.
Ennusteiden mukaan 80 prosen ia eurooppalaisista asuu kaupungeissa vuoteen 2020 mennessä, ja seitsemässä maassa osuus on 90 prosen ia tai enemmän.
The pressures of extensive urban development (urban sprawl) are closely coupled with issues of transport and consumption.
Laajami aiseen kaupunkirakentamiseen (asutuksen leviämiseen) kohdistuvat paineet lii yvät läheisesti liikenteeseen ja kulutukseen.