natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thereading of the amounts shown in Table 6 must thereforetake into account the above-mentioned constraints.
Taulukossa 6 esitettyjen lukujen tarkastelussaon otettava huomioon edellä mainitut seikat.
The interpretation of this information is not straightforward,and not only because of the lack of data.
Näitä tietoja ei voi tulkita suoraviivaisesti, eikä vainpuuttuvien tietojen vuoksi.
The proportion ofwealth that is dedicated to drug addiction control in the EUMember States can be interpreted as reflecting the extent ofthe drug problem or the size of the response to it (or both),or the level of the social and health interventions in thepopulation.
EU-maiden huumausaineiden kysynnän vähentämistä vartenvuonna 1999 käyttämät kokonaissummat näyttävätheijastavan kunkin maan kokoa ja vaurautta (Kopp ja Fenoglio, 2003).
Exploring such questions can contribute to abetter understanding of the phenomenon and deepercomprehension in the field of cost estimates.
Ei ole yllättävää, että suurimmat jarikkaimmat maat (Saksa, Ranska, Italia ja Yhdistynytkuningaskunta) vaikuttavat käyttävän absoluuttisina lukuinaenemmän varoja kuin pienet maat, vaikka myös Alankomaiden ja Norjan menot ovat melko suuret, mikäjohtuu mahdollisesti alkoholiin liittyvien toimenpiteidensisällyttämisestä lukuihin.
The total amounts spent by EU countries in the field of drugdemand reduction in 1999 basically seem to reflect the sizeand wealth of each country (Kopp and Fenoglio, 2003).Unsurprisingly, the largest and richest countries (Germany,France, Italy and the United Kingdom) appear to allocate,in absolute terms, more financial resources than the smallcountries, although spending is also relatively high in the Netherlands and Norway (possibly because alcoholaddiction interventions are included in the figures).
Tutkimukset osoittavat (Kopp ja Fenoglio, 2003; Origer,2002; Godsfrey et al., 2002), että tämäntyyppiset arviotvoivat olla arvokkaita tietolähteitä kansallisella tasolla.Vertailut eri aikoina maan sisällä voivat paljastaa kasvuatai laskua huumeisiin liittyvässä budjetoinnissa. Alakohtaisetvertailut (kysyntä, tarjonta, kansainvälinen yhteistyö jne.)voivat paljastaa virallisten strategioiden lisäksi konkreettisettaloudelliset kohteet, joihin käytetään rahaa huumeidenvastaisessa toiminnassa.
Another way of analysing public expenditure is to look at itin the context of the area it is intended to deal with, in thiscase problem drug users (205).
Toinen tapa analysoida julkisia menoja on tarkastella niitäsitä alaa vasten, johon niillä pyritään vaikuttamaan, elitässä tapauksessa huumeiden ongelmakäyttäjiä (205).
Research shows (Godfrey et al., 2002; Origer, 2002; Koppand Fenoglio, 2003) that estimates of this kind could be avaluable source of information at national level.Comparisons over time within a country can reveal anincrease or decrease in drugs-related budgets.
EU:n tasolla maiden välisissä vertailuissa voidaan tunnistaayhtäläisyyksiä tai eroja huumepolitiikkaan varatussarahoituksessa, ja menoja on mahdollista vertaillaeurooppalaiseen keskiarvoon tai maailmanlaajuisesti erialueisiin nähden.
At EU level, ‘cross-country’ comparisons (the most complex)can determine common patterns, or differences, in theamounts allocated to drug policy and allow expenditure tobe compared against a European average or across worldregions.
Lisäksi makroekonomisten indikaattoreiden käyttö (kuten BKT, koko väestö, valtion kokonaismenot tai huumeidenongelmakäyttäjien määrä) kansallisella ja Euroopan tasollavoi auttaa laskemaan menot koko laajuudessaan sekäantaa informatiivisemman tulkinnan tiedoille, jotka yksinääneivät saavuta samaa arvoa.
Again, according to our data, the value of services consumedby each drug addict in need is considerably higher in somecountries (Finland, Luxembourg, Austria) than in others(Greece, Portugal, France, United Kingdom).
Kunkin huumeriippuvaisen käyttämien palvelujen arvovaihtelee maittain, ja joissakin maissa niiden arvo onkorkeampi (Luxemburg, Itävalta ja Suomi) ja joissakinmatalampi (Kreikka, Ranska, Portugali, Yhdistynytkuningaskunta).
In addition, the use of macroeconomic indicators (such asgross domestic product (GDP), total population, totalgovernment expenditure or number of problem drug users)at national and European level can help to measure theextent of the expenditure and to give a more informativeinterpretation of data that, taken alone, would be of littlevalue.
Huumausaineiden kysynnän vähentämistä vartenkäytettävien menojen ja esimerkiksi kunkin maanbruttokansantuotteen vertaaminen voi paljastaa, kuinkasuuren osan varoistaan maa todennäköisesti käyttäähuumeidenkäytön ehkäisevään työhön jahuumeidenkäytöstä johtuvien seurausten vastaiseentorjuntaan.
Indeed, the comparison of expenditure on drugdemandreduction and, for example, the GDP of each country couldreveal how much of its wealth a country is likely to spend toprevent drug use and combat the consequences of drugs.According to the data collected in this research, it appearsthat in 1999 Norway allocated approximately 0.1 % of its
Tässä tutkimuksessa koottujen tietojen mukaanvuonna 1999 Norja varasi noin 0,1 prosenttiataloudellisesta vauraudestaan tähän tarkoitukseen. Norjanperässä tulevat Alankomaat (0,078 %) (molemmat maat
Together with the expenditure per problem drug user, it isuseful to calculate the burden of drug demand-reductionpolicy on society as a whole.
Huumeiden ongelmakäyttäjäkohtaisten menojen rinnalla onhyödyllistä laskea huumausaineiden kysynnänvähentämiseen tähtäävän politiikan kustannukset kokoyhteiskunnalle.
Considering the expenditureon drugdemand reduction in the 16 countries studied(15Member States and Norway), and from the limited dataavailable (Table 6), the total (minimum) amount spent in the EU in 1999 on prevention of drug use and the care of drugaddicts amounted to around EUR 2.3 billion. This means
Kun tarkastellaan huumausaineidenkysynnän alentamiseen liittyviä menoja tutkituissa 16 valtiossa (15 jäsenvaltiota ja Norja) saatavissa olleistarajallisista tiedoista (taulukko 6), EU:n alueella vuonna1999 käytetty kokonaissumma (vähintään)
)Injecting drug use or long duration/regular use of opiates, cocaine and/or amphetamines.
)Suonensisäinen huumeiden käyttö tai opiaattien, kokaiinin ja/tai amfetamiinien pitkäkestoinen/säännöllinen käyttö.
To calculate expenditure per problem drug user, the estimates of numbers of problem drug users as reported by the national focal points using average rates were used. For more information, see Statistical Table 4: Estimatednumber of problem drug users in EU Member States, 1995–2001 (online version).
Huumeiden ongelmakäyttäjäkohtaisten menojen laskennassa käytettiin huumeiden ongelmakäyttäjien arvioituja määriä, jotka kansalliset seurantakeskukset ilmoittivat käyttäen keskimääräiskerrointa.Lisätietoja esitetään tilastotaulukossa 4: Arviot huumeiden ongelmakäyttäjien määrästä Euroopan unionin jäsenvaltioissa, 1995–2001 (verkkoversio).
Chapter 3: Selected issues
Taulukko 6: Suoria julkisia menoja kuvaavien lukujen erittely miljoonissa euroissa Reitoxin vuoden 2002kansallisten raporttien mukaan
Categories of expenditure in 1999
Menoluokat vuonna 1999
Treatment (100); rehabilitation (22.5); methadone (8.9); communities and regions: prevention, care, training, coordination (8.3) (not included:EUR 7 million allocated to the prevention of criminality by the Ministry of Internal Affairs)
Hoito (100); kuntoutus (22,5); metadoni (8,9); yhteisöt ja alueet: ehkäisy, hoito, koulutus, koordinointi (8,3) (ei sisälly: sisäministeriön myöntämät7miljoonaa euroa rikollisuuden ehkäisyyn)
Expenditures on ‘drug addiction’ by counties and municipalities DKK 495.5 (66.5); prevention at central level DKK 6.2 (0.8), in counties andmunicipalities not known
Menot huumeiden väärinkäytöstä lääneittäin ja kunnittain 495,5 DKK (66,5); ehkäisevä huumetyö keskushallinnon tasolla 6,2 DKK (0,8), alueista jakunnista ei tietoa
Emergency accommodation (3.0); psychosocial accompanying (13.3); 951 outpatient counselling facilities (57.9); inpatient rehabilitation(25% of EUR 434 million (99.7)); integration in work (4.3); cared housing (8.0); treatment in addiction departments in hospitals (97.0);substitution treatment (not known but estimated minimum of 30.0), Länderbudget ‘addiction’ 23.9 % (drugs share) of EUR 127 million (30.0)(not included: prosecution and enforcement expenditure)
Hätämajoitus (3,0); psykososiaalinen tuki (13,3); 951 avohoitokeskusta (57,9); laitoskuntoutus (25 % 434 miljoonasta eurosta (99,7)); työelämäänsopeuttaminen (4,3); tuettu asuminen (8,0); sairaalahoito (97,0); korvaushoito (ei tiedossa, mutta arviolta vähintään 30,0), valtion talousarviosta23,9prosenttia huumeiden väärinkäyttöön (huumeiden osuus) 127 miljoonasta eurosta (30,0) (ei sisälly: menot syytetoimista ja täytäntöönpanosta)
39 prevention centres (OKANA), salaries and staff (KETHEA), housing and operational costs (2.4); treatment: drug-free, substitution and lowthreshold (11.9); social rehabilitation (0.3); research (0.3) OKANA, data not included; education (0.8), some central administration costs (0.5)
39 ennaltaehkäisykeskusta (OKANA), palkat ja henkilöstö (KETHEA), majoitus- ja käyttömenot (2,4); hoito: lääkkeetön hoito, korvaushoito ja matalankynnyksen palvelut (11,9); sosiaalinen kuntoutus (0,3); tutkimus (0,3) OKANA, tietoihin ei sisälly: koulutus (0,8), jotkin keskushallinnon menot (0,5)
Central level: Ministries of the Interior (GDNPD), Defence (prevention), Health and Consumption, Education and Culture; Foreign Affairs, Workand Social Matters (19.8); fund of confiscated goods allocated to demand reduction 66 % (2.8); autonomous communities (158.7, of which22.3 from the GDNPD)
Keskushallinnon taso: Sisäministeriö (GDNPD), puolustusministeriö (ehkäisy), terveys- ja kuluttaja-asiainministeriö, koulutus- ja kulttuuriministeriö;ulkoministeriö, työ- ja sosiaaliministeriö (19,8); varat takavarikoiduista tuotteista, jotka on varattu kysynnän alentamiseen 66 prosenttia (2,8);itsehallinnolliset kunnat (158,7, josta 22,3 GDNPD:ltä)
Subutex (91.4); Social Health and Urban Affairs (101.9); Education (Research) (6.6); Youth and Sport (1.3); Work, Employment and Training(0.12); MILDT (66 % of EUR 6.9 million (4.5) (not included: international cooperation and subsidies to international organisations)
Subutex (91,4); sosiaali-, terveys- ja kaupunkiasiat (101,9); koulutus (tutkimus) (6,6); nuoret ja urheilu (1,3); työ, työllisyys ja koulutus (0,12); MILDT(66 % 6,9 miljoonasta eurosta (4,5)) (ei sisälly: kansainvälinen yhteistyö ja tuet kansainvälisille organisaatioille)
Department of Health and Children (treatment, prevention, research) (32.0); Department of Enterprise, Trade and Employment (reintegration) (6.0); Department of Education and Science (prevention) (7.5); Department of Tourism, Sport and Recreation (prevention,research, evaluation, coordination) (11.6)
Lapsi- ja terveysasioiden ministeriö (hoito, ehkäisy, tutkimus) (32,0); yritys-, kauppa- ja työllisyysministeriö (sopeuttaminen) (6,0); koulutus- ja tiedeministeriö (ehkäisy) (7,5); matkailu-, urheilu- ja vapaa-ajanministeriö (ehkäisy, tutkimus, arviointi, koordinointi) (11,6)
Outpatient treatment (99.1); residential and semi-residential treatment (88.8); National Drug Fund projects promoted at the local/regionallevel (67.6); National Drug Fund projects sponsored by ministries (23.0).
Poliklinikkahoito (99,1); laitoshoito ja osittainen laitoshoito (88,8); kansallisen huumerahaston hankkeet paikallisella/alueellisella tasolla (67,6);ministeriöiden rahoittamat kansallisen huumerahaston hankkeet (23,0).
No data were available from eight regions and only partial datawere available from most other regions
Tietoja ei ollut saatavissa kahdeksalta alueelta ja vain osittaisia tietoja olisaatavissa suurimmasta osasta muilta alueilta
Ministry of Health (5.7); Family, Social Solidarity and Youth (2.3); Education, Professional Training and Sport (0.5); other ministries (0.3);Social security reimbursement (4.9)
Terveys- (5,7); perhe-, yhteisvastuu- ja nuorisoministeriö (2,3); opetus-, ammattikoulutus- ja urheiluministeriö (0,5); muut ministeriöt (0,3);sosiaaliturvankorvaukset (4,9)
General Act on Special Disease Management (to regional care offices and addiction clinics) (76.0); Ministry of Health, Welfare and Sport(outpatient addiction care) (74.2); funds for homeless addicted, neglected drug addiction (about two thirds of EUR 150 million (112.5)); drugrelated nuisance (24.1); drugprevention activities (1.1) (most of the figures concern both drugs and alcohol)
Yleinen laki erityissairauksien hallinnasta (alueellisille hoitoyksiköille ja huumeklinikoille) (76,0); terveys-, hyvinvointi ja urheiluministeriö(huumeriippuvaisten avohoito) (74,2); varat kodittomille väärinkäyttäjille, hoitoa vaille jääneille huumeriippuvaisille (noin kaksi kolmasosaa150miljoonasta eurosta (112,5)); huumeisiin liittyvien häiriöiden vähentämiseen (24,1); huumeiden ennaltaehkäisytoiminta (1,1) (suurin osa luvuistakoskee sekä huumeita että alkoholia)
Federal, provincial and municipal sources including health insurance funds, public employment services and the Healthy Austria Fund: primaryprevention (2.4); outreach work and harm reduction (3.3); counselling, care and treatment (40.7); reintegration (4.2); quality assurance (0.6);other expenditures/not assignable (0.8)
Liittovaltion, maakuntien ja kuntien lähteet mukaan lukien sairausvakuutusvarat, julkiset työllistämispalvelut sekä Itävallan hyvinvointirahasto:ennaltaehkäisytoiminta (2,4); kenttätyö ja haittojen vähentäminen (3,3); neuvonta ja hoito (40,7); sopeuttaminen yhteiskuntaan (4,2);laadunvarmennus (0,6); muut menot / tarkentamattomat menot (0,8)
Presidency of the Council of Ministers (16.2); Ministries of Health (41.6); of Education (3.1); of Employment and Social Affairs (9.5); of Defence 1.2
Pääministerin kanslia (16,2); terveysministeriö (41,6); opetusministeriö (3,1); työ- ja sosiaaliministeriö (9,5); puolustusministeriö (1,2)
Very rough estimate on costs for demandreduction expenditures on alcohol and drugs (Tullverket, 2000).
Hyvin summittainen arvio alkoholin ja huumeiden kysynnän alentamiseen tähtäävistä menoista (Tullverket, 2000).
Municipalities SEK 300 (EUR 30),Counties SEK 250 (EUR 25) and State SEK 50 (EUR 5).
Kunnat 300 SEK (30 EUR),alueellinen taso 250 SEK (25 EUR) ja valtio 50 SEK (5 EUR).
Non-governmental organisations, foundations and companies SEK 25 (EUR 2.5)
Kansalaisjärjestöt, laitokset ja yritykset 25 SEK (2,5 EUR).
‘Drug treatment’ GBP 234 million (EUR 367.4); ‘Protecting youngpeople’ (Prevention), GBP 63 million (EUR 98.9)
Arvio varainhoitovuodesta 2000–2001 (12 kuukautta 31. maaliskuuta 2001 asti). ”Hoito” 234 miljoonaa GBP (367,4 EUR); ”nuorison suojelu” (ehkäisy), 63 miljoonaa GBP (98,9 EUR)
Estimation of costs at central, county and municipal level for drugs and alcohol-related services prevention, treatment and healthcare (in-/outpatient, drug free, substitution), social services for drug addicts outreach work, harm/risk reduction, rehabilitation and reintegration
Arvio menoista keskushallinnon, läänien ja kuntien tasolla huumeisiin ja alkoholiin liittyvien palvelujen yhteydessä, joita ovat ehkäisevä työ, hoito jaterveydenhoito (avo-/laitoshoito, lääkkeetön hoito, korvaushoito), sosiaalipalvelut huumeriippuvaisten kenttätyötä, haittojen/riskien vähentämistä,kuntoutusta ja yhteiskuntaan sopeuttamista varten
Sources:Reitox national reports, 2002.
Lähteet: Reitoxin kansalliset raportit (2002).
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway and harmreduction activities, seems to be lower, most likelybecause of the different scale of expenditure in comparisonwith treatment or because partially included in it.
Kysynnän vähentäminen kuntoutukseen ja yhteiskuntaansopeuttamiseen sekä kenttätyön ja haittojen vähentämiseentarkoitetuista menoista tuntuisi olevan melko pieni, mikäjohtuu todennäköisesti eroista menojen luokituksessa hoitoonnähden tai osittaisesta sisällyttämisestä siihen.
that each EU citizen contributed between EUR 5 and 10.Ofcourse, it is likely that this amount may be considerablyhigher.
huumeidenkäytön ehkäisevään toimintaan jahuumeriippuvaisten hoitoon on noin 2,3 miljardia euroa.Tämä tarkoittaa 5–10 euron menoerää kullekin EU-kansalaiselle. On mahdollista, että summa voi ollahuomattavasti korkeampikin.
Finally, as emphasised by several participants in theresearch, a common methodology would be crucial tocross-country research, assuming that this type ofinformation, and its subsequent analysis, turns out to berelevant for decision-making.
Kuten monet tutkimukseen osallistuneet ovat painottaneet,olisi erittäin tärkeää saada käyttöön yhteinen metodologiaeri maiden väliseen tutkimukseen jo senkin vuoksi, ettätämäntyyppisellä tiedolla ja sen analysoinnilla on merkitystäpäätöksenteossa.
As far as analysis of drugrelated expenditure is concerned,a distinction must be made between research onexpenditure at national level and cross-country comparisonsof this research.
Analysoitaessa huumeisiin liittyviä menoja tässätutkimuksessa on syytä erottaa menojen tutkiminenkansallisella tasolla ja maiden välinen vertailu.
Repartition of expenditure
Menojen jakautuminen
With current data collection systems, it is very difficult toobtain a reliable breakdown of figures on spending bycategory.
Nykyisillä tiedonkeruujärjestelmillä on vaikea saadaluotettavaa erittelyä menoista eri luokissa.
Nationally, areas such as treatment, harmreduction and prevention often merge into each other, andnot all countries apply the same system of categorisingexpenditure.
Kansallisellatasolla sellaiset alat, kuten hoito, huumeista aiheutuvienhaittojen vähentäminen ja ennaltaehkäisy yhdistetään useinsamaan luokkaan.
Consequently, international comparisons arehampered by the use of different data collection andclassification methods, making it very difficult to compareexpenditure in specific areas.
Kaikki maat eivät myöskään noudatasamaa menojen luokittelujärjestelmää. Erilaiset tiedonkeruuja -luokittelumenetelmät haittaavatkin kansainvälisiävertailuja, sillä ne vaikeuttavat menojen vertailua tietyilläaloilla.
Recent studies in some countries (206) have shown thepossibilities of achieving satisfactory results even withoutapplying an ‘internationally agreed methodology’.
Tuoreet tutkimukset joissakin maissa (206) ovat osoittaneetmahdolliseksi saada tyydyttäviä tuloksia, jopa soveltamatta”kansainvälisesti hyväksyttyjä menetelmiä”.
Ofcourse, on such a basis, the comparability among countriesis certainly limited, but still at national level this researchcan increase knowledge of the responses to the drugphenomenon and can be a useful instrument for decisionmakers, allowing them to assess the level of expenditure intheir own countries over time (if repeated) and acrosssectors (if detailed enough).
Tietenkinkyseiseltä pohjalta maiden välinen vertailtavuus onrajoittunutta, mutta silti kansallisella tasolla tämä tutkimusvoi lisätä tietoa huumeilmiöön liittyvistä toimintamalleista.Se voi olla hyödyllinen väline myös päätöksentekijöilleoman maan menotason arvioimiseksi aikaan (toistettaessa)ja eri sektoreihin nähden (riittävästi eriteltynä).
Moreover, when cost estimatesare compared with other indicators, as seen earlier, it ispossible to estimate how much is spent per drug addict orhow much the drugdemand reduction policy costscompared with other policies, or how much citizens mustcontribute to drugdemand reduction.
Lisäksi, kunkustannusarvioita verrataan muihin indikaattoreihin, onmahdollista arvioida, kuinka paljon rahaa käytetään yhtähuumeriippuvaista kohti tai kuinka paljon huumeidenkysynnän vähentämisen politiikka maksaa verrattuna muihintoimintalinjoihin tai kuinka paljon kansalaisten onmaksettava huumeiden kysynnän vähentämisestä.
However, the methodological constraints aside, one rathersolid conclusion can be drawn on the basis of the best dataprovided in this report: the area of healthcare andtreatment seems to attract the lion’s share of the money,accounting for 50–80 % of all direct government drugdemandreduction expenditure.
Menetelmiä koskevista rajoituksista huolimatta tämänraportin tietojen pohjalta voidaan tehdä yksi tärkeäpäätelmä: terveydenhuolto- ja hoitoala näyttävät saavanleijonanosan varoista, sillä niiden osuus kaikistahuumausaineiden kysynnän vähentämiseen käytettävistäjulkisista menoista on 50–80 prosenttia.
These ratios and comparisons raise very relevant questionsand hypotheses, the answers to which may be obtainedthrough more in-depth studies.
Nämä luvut ja vertailut tuovat esiin asiaankuuluviakysymyksiä ja olettamuksia, joihin voidaan saadavastauksia syvällisempien tutkimusten avulla.
In Austria, ‘counselling, care and treatment’ for drugaddicts in 1999 accounted for 78 % of federal demandreduction expenditure.
Itävallassa huumeriippuvaisten ”neuvonnan ja hoidon”osuus kysynnän vähentämisen kokonaismenoista oli78prosenttia vuonna 1999.
In Greece, the data show that almost73 % of known expenditure was allocated to treatment(andsecondary expenditure), while in Spain, in 1999,expenditure on treatment in the communities andautonomous cities accounted for 74 % of the total.
Kreikan tiedot osoittavat, ettälähes 73 prosenttia ilmoitetuista menoista käytettiin hoitoon(toissijaiset kustannukset), kun taas Espanjassa autonomisetalueet ja kaupungit käyttivät hoitoon 74 prosenttiakokonaismenoista vuonna 1999.
In Portugal, 49 % of total drug expenditure in 1999 went ontreatment, but with 25 % of the total expenditure allocatedto drug-use prevention this is one of the highest rates (of theknown data) in this area in the EU.
Portugalissa hoitoonkäytettiin 49 prosenttia huumausaineisiin liittyvistäkokonaismenoista vuonna 1999, mutta huumeidenkäytönehkäisyyn käytettiin 25 prosenttia kokonaismenoista, mikäon (saatavilla olevien tietojen perusteella) yksi korkeimmistaluvuista EU:ssa tällä alalla.
Comparison ‘across countries’ (the scope of this study) isanother dimension of drugrelated cost estimates research.As shown in this report, such studies are highly dependent ondifferent data sources and are therefore hampered by thelack of uniformity among the different countries’methodology, statistics and figures.
Maiden väliset vertailut ovat toinen ulottuvuus huumeisiinliittyvässä kustannusarvioiden tutkimuksessa. Kuten tässätutkimuksessa todettiin, kyseiset tutkimukset ovat voimakkaastiriippuvaisia erilaisista tietolähteistä, ja sen vuoksi niitähankaloittaa yhdenmukaisuuden puute eri maidenmenetelmissä, tilastoissa ja luvuissa.
To overcome these (andother) difficulties, common data collection standards shouldbe implemented.
Näiden (ja muiden)vaikeuksien voittamiseksi pitäisi ottaa käyttöön yhteisettiedonkeruun standardit.
However, such an approach would requireinvestments without yet being certain of the quality andusefulness of the final results.
Tällainen lähestymistapa vaatisikuitenkin investointeja ilman varmuutta lopullisten tulostenlaadusta ja hyödyllisyydestä.
Prior to such investment, furtherresearch is needed, together with a deeper reflection on therelevance and utility of such studies at European level.
Ennen tällaista investointiatarvitaan lisätutkimuksia sekä syvällistä pohdiskelua tällaistentutkimusten merkityksellisyydestä ja hyödyllisyydestä Euroopan tasolla.
Direct expenditure on ‘prevention’ is, in fact, very difficultto identify, and as a result the data are more uncertain.Known rates range from 4 % in Austria, which provideddata only on primary prevention, to 20 % in Greece (againonly primary prevention) and are 15 % in the Spanishcommunities and autonomous cities and 10 % in Luxembourg.
”Ehkäisevään huumetyöhön” käytettäviä välittömiä menojaon vaikea tunnistaa, ja siksi tiedot eivät ole kovinluotettavia. Tiedossa olevat luvut vaihtelevat Itävallan4prosentista, jossa tietoa toimitettiin vainprimaaripreventiosta, Kreikan 20 prosenttiin (niin ikäänprimaaripreventiosta).
The share of total drugdemand reduction expenditureallocated to rehabilitation and reintegration, and to outreach
Espanjassa luku on 15 prosenttiaautonomisilla alueilla ja kaupungeissa sekä 10 prosenttia Luxemburgissa.