natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Both outside and inside prison, membersof ethnic minorities are resistant to drugtreatment.
Näin ollen tutkimuksista ei saadavälttämättä edustavaa kuvaa koko maantilanteesta.
Useful examples of goodpractice which have been identified bycommunity services working in this areainclude being aware of culturally sensitiveareas (especially gender or religiousissues), employing staff with appropriatebackgrounds and addressing languageproblems.
On kuitenkin selvää, että suurinosa pidätetyistä (joidenkin tutkimustenmukaan jopa 86 prosenttia) on kokeillutjoskus laittomia huumausaineita ja ettäsäännöllisesti tai pistämällä huumausaineitakäyttävien määrä on suuri.
It is recognised that the number of drugusers is disproportionately high in prisons,although estimates of the actual size ofthe problem vary considerably. Drawingconclusions on prevalence is alsocomplicated by the fact that some studiesare carried out at local level among smallnumbers of prisoners and may not providea representative picture of the nationalsituation.
Sekä vankiloissa että vankiloidenulkopuolella etnisiin vähemmistöihin kuuluvathenkilöt vastustavat monesti huumehoitoa.Vähemmistöille tarjottavien palvelujen osaltavoidaan esittää seuraavia hyödyllisiäyhteisötoiminnan hyvien toimintakäytäntöjenesimerkkejä: kulttuurisesti arkaluonteistenasioiden huomioonottaminen (erityisestisukupuoleen ja uskontoon liittyvätkysymykset), taustaltaan sopivanhenkilökunnan palkkaaminen sekäkieliongelmiin paneutuminen.
It is clear, however, that themajority of detainees (up to 86% in somereports) have some experience with illicitdrugs and that the number of regular orinjecting drug users is also high. In studiesof EU prison populations, estimates of thelifetime prevalence of injecting vary
Euroopan unionin alueen vankeja koskevientutkimusten mukaan huumeita ainakin kerranpistämällä käyttäneitä on arviolta6–69prosenttia, mikä on huomattavastienemmän kuin koko väestön osalta arvioitualle yksi prosenttia.
As with the wider community, prisons willcontain individuals whose experience ofdrug use varies considerably, although thenumber of those with drug problems orwho inject is higher.
Kuten yhteiskunnassa yleensä, myösvankiloissa yksittäisten henkilöidenhuumekokemukset vaihtelevat huomattavasti,vaikka huumeongelmista kärsivien jahuumeita pistämällä käyttävien määrä onkinsuurempi.
The possible goals ofintervention will include prevention,treatment and social reintegration, andharm reduction.
Toiminnan mahdollisia tavoitteitaovat huumeiden käytön ehkäisy, huumehoitoja uudelleen yhteiskuntaan sopeuttaminensekä haittojen vähentäminen.
] between 6 and 69%, which is greatly inexcess of the less than 1% estimated forthe general population.
Äskettäin julkaistussa tutkimuksessa [5], jokakäsitteli pistämällä huumeita käyttävien
In some prisons, drug use is so commonthat anyone who is not using drugs or isattempting abstinence may experienceconsiderable difficulties. One approach tothis problem has been the development of´drug-free wings´, where inmatesvoluntarily agree to a regime where nodrugs will be available or used in theiraccommodation block.
Joissakin vankiloissa huumeiden käyttö onniin tavallista, että henkilöt, jotka eivätkäytä huumeita tai jotka yrittävät päästäniistä eroon, voivat joutua vaikeuksiin.Ongelmaan on etsitty ratkaisua kehittämällä”huumeettomia osastoja”: vangit suostuvatvapaaehtoisesti noudattamaan sääntöjä,joiden mukaisesti huumeita ei kyseiselleosastolle tuoda, eikä niitä siellä myöskäänkäytetä.
This is oftenmonitored by drug testing.
Sääntöjen noudattamista valvotaanhuumetestein.
prison in Europe concludes that aninternationally consistent finding was thatone third of adult male prisoners had ahistory of injecting.
vankien riskikäyttäytymistä Euroopanvankiloissa, saatiin kansainvälistentutkimusten kanssa yhdenmukainen tulos,jonka mukaan kolmannes aikuisistamiesvangeista oli käyttänyt huumeita jossainelämänsä vaiheessa pistämällä.
Chronic drug users often have a history ofboth incarceration and failed treatmentattempts.
Jatkuvasti huumeita käyttävät henkilöt ovatusein joutuneet jossakin elämänsä vaiheessavankilaan ja käyneet läpi epäonnistuneitahoitoyrityksiä.
Psychological or psychiatricproblems are also common and theirphysical health is often poor.
Psykologiset tai psykiatrisetongelmat ovat myös yleisiä, ja ruumiillinenterveydentila on usein heikko.
They may beresistant to starting yet another course oftreatment in prison or poorly motivated toaddress their underlying problems.
He voivat olla vastahakoisia aloittamaanuutta hoitojaksoa vankilassa, tai he eivätjuurikaan ole kiinnostuneita ongelmiensaratkaisemisesta.
On themore positive side, prison could representa window of opportunity for some toreassess their drug use and also toaddress other primary healthcare needs.
Valoisammalta kannaltakatsottuna vankila voi tarjota joillekinvangeille mahdollisuuden arvioidahuumeiden käyttöä uudelleen ja saadaapua muihin terveysongelmiin.
The focus of prisons is on the containmentand control of their inmates.
Vankiloiden päätehtävä on pitää säilössä javalvoa vankeja.
‘We know that drug use in prisonsis a problem in Europe and weknow that the costs to individualsand their communities of drug problems are considerable.
Huumehoitopalvelut onsovitettava syrjäytyneen, kaoottisen ryhmäntarpeisiin.
The challenge for European drug policyis to ensure that our prisons work to make the situation better, not worse.’
Näiden toisistaan huomattavastieroavien näkökantojen saattaminen yhteensekä yhteistoimintaan kannustaminen ovatehkä huumehoidon kaikkein suurin haaste.
Many drug users in prison are servingshort-term sentences or are on remand.This means that the time available fortherapeutic interventions is often verylimited.
”Tiedämme, että huumausaineidenkäyttö vankiloissa on ongelma Euroopassa ja että huumausaineongelmista sekä yksilöille ettäyhteisöille aiheutuvat kustannuksetovat huomattavat.
The option of referral tocommunity drug services is thereforeimperative for continuity of treatment andcare after release.
Euroopanhuumausainepolitiikan haasteenaon varmistaa, että vankiloidentilannetta yritetään parantaa, eipahentaa.”
Young people are a particularly vulnerablegroup in prison generally, and specificallyin relation to drug use.
Monet huumeita käyttävät vangit on tuomittulyhytaikaisiin vankeusrangaistuksiin, tai heovat tutkintavankeudessa.
Difficult issues suchas bullying, intimidation, sexual abuseand self-harm are all interrelated problemsthat complicate working with this groupand may interact with or even lead toinitiation of drug use or drug injecting.
Näin ollenhuumehoitoon käytettävissä oleva aika onusein hyvin lyhyt. Potilaan ohjaaminenvankilan ulkopuoliseen huumehoitoon onkinvälttämätöntä, jotta hoito jatkuisivapautumisen jälkeen.
From a public-health point of view, thethree main challenges for EU prisons aremental health, drugs and communicablediseases[6]. At worst, prison exacerbatesall these problems.
Jos asiaa tarkastellaan kansanterveydennäkökulmasta, Euroopan unioninvankiloiden kolme suurinta haastetta ovatmielenterveysongelmat, huumausaineet jatartuntataudit[6].
At best, prison may bea unique opportunity to reach drug userswho have never been in contact withspecialised services[7] — and encouragethem to address their drug problems. Forthose prisoners whose offending is directlylinked to their drug use, the importance ofintervening to break this connection is selfevident, from both a crime reduction anda health perspective.
Pahimmillaan vankilapahentaa kaikkia näitä ongelmia.Parhaimmillaan vankila tarjoaaainutlaatuisen tilaisuuden tavoittaa huumeidenkäyttäjät, jotka eivät ole koskaanolleet yhteydessä huumehoitopalveluihin[7],
Although fewer women are imprisonedthan men, they are more likely to report adrug problem. Histories of prostitution andsexual abuse are also common and maybe linked to drug use.
Jotkut huumeidenkäyttäjät voivat lopettaahuumeiden käytön tai vähentää käyttöävankilaan jouduttuaan, mutta koskahuumausaineita on saatavilla vankiloissa,monet muut aloittavat käytön vankilassa.Joillakin vangeilla tapa yleistyy, ja jotkutvoivat siirtyä entistä haitallisempaan ja rohkaista heitä ratkaisemaanhuumeongelmansa.
As with servicesoutside prison, pregnancy and childcare
Jos vangin rikoksetliittyvät suoraan huumeiden käyttöön, onitsestään selvää, kuinka tärkeää tämän
Some drug users may stop or cut downtheir use of drugs after imprisonment, butthe availability of drugs in prisons meansthat others will initiate drug use; someprisoners may find that their habit escalatesand others may even move to moredamaging behaviours.
Nuoret vangit ovat yleisesti erityisen altisryhmä juuri huumausaineiden käytönsuhteen.
The challenge for policy is to ensure thatprison does not exacerbate drug problemsand that, where possible, it leads topositive gains for both the individual and
Vaikeat tilanteet, kuten pelottelu,uhkailu, seksuaalinen hyväksikäyttö jaitsensä vahingoittaminen, ovat ongelmia,jotka vaikeuttavat nuorten parissa tehtäväätyötä ja voivat vaikuttaa tai jopa johtaahuumausaineiden käytön tai pistoskäytönaloittamiseen.
To achieve these goals, astrategic policy approach is needed thatprovides a framework for integrating drugtreatment into the wider role of the prison.
Tavoitteidensaavuttamiseksi tarvitaan strategistalähestymistapaa, jonka avulla huumehoitovoidaan yhdistää vankilan muihin tehtäviin.
detoxification services.
opioidiriippuvuuden hoitomuoto muualla.
Prisoners who havebeen receiving drug substitution treatmentwill find that this is not continued in manyprisons, although this may be changing insome countries.
Kunhuumeidenkäyttäjä on korvaushoidossajoutuessaan vankilaan, vankilalaitoksenratkaistavaksi tulee useita monitahoisiakysymyksiä, esimerkiksi hoidon jatkuvuus,yhteys ulkopuolisiin hoitopalveluihin jakorvaus- tai vieroitushoidon saatavuus.Korvaushoidossa olleet vangit huomaavat,ettei korvaushoitoa jatketa monessakaanvankilassa, joskin käytäntö on muuttumassaeräissä maissa.
Although practical andcontrol issues clearly complicate theprovision of substitution treatment withinprison, given the evidence of the value ofthese kinds of intervention for some typesof drug problem, this is an area thatclearly warrants further consideration.
Vaikka toimintakäytäntöihin javalvontaan liittyvät kysymykset hankaloittavatselvästi korvaushoidon antamista vankilansisällä, korvaushoidon arvo tiettyjenhuumeongelmien ratkaisemisessa tekee siitäharkitsemisen arvoisen.
It is widely recognised that prison staffhave a tough job.
Yleisesti tiedetään, että vankilahenkilöstöntyö on rankkaa.
Their attitude towardsdrug users and the inherent workingpractices of prison systems are not alwaysconducive to successful drug treatment.
Heidän asenteensahuumeidenkäyttäjiä kohtaan eivät aina tueonnistunutta huumehoitoa, kuten eivätvankiloiden sisäiset työskentelytavatkaan.Toiminnan tavoitteena pitäisi siis olla se,että vankilahenkilöstö saadaanymmärtämään oma tärkeä asemansahuumeongelmien ratkaisemisessa.
A policy objective, therefore, should be toencourage prison staff to recognise theimportant role they can play in addressingdrug problems.
Vankilanterveydenhoitohenkilöstön sitoutuminenhuumehoidon antamiseen vankilassa onerityisen tärkeää.
A strong and professionallyindependent prison medical service,which accepts a broad role in meetingthe healthcare needs of their charges, islikely to be a key element in anysuccessful drug treatment initiative.
Vahva ja ammatillisestiriippumaton vankilan terveydenhuolto, jossaotetaan potilaiden terveydenhoitotarpeetlaaja-alaisesti huomioon, on todennäköisestiavaintekijä kaikessa onnistuneessahuumehoidossa.
Prison: the potential for a rapid spread of infectious diseases and hepatitis B vaccination.
Muutamissa Euroopan unionin vankiloissatoteutetaan samoja toimenpiteitätartuntatautien ehkäisemiseksi kuinvankiloiden ulkopuolella, esimerkiksiluottamuksellista HIV- ja hepatiittitestaustasekä hepatiitti B -rokotuksia.
There is alsoconsiderable opposition among prisonauthorities to syringe exchangeprogrammes.
Monetvankilaviranomaisista vastustavat kuitenkinneulojenvaihto-ohjelmia.
There are a number ofreasons for this: national or internal prisonpolicies may prohibit syringe exchange,because of safety and security concerns;there are concerns that such a programmecould send out a signal that illicit drug useis accepted in prisons or is evenencouraged; prison staff are resistant towhat they perceive as a possible threat totheir own security and well-being.Whether these fears are justified remainsunclear.
Tähän on useitasyitä: kansallisissa tai vankilan sisäisissäkäytännöissä neulojenvaihto on kiellettyäturvallisuussyistä; neulojenvaihto-ohjelmanpelätään antavan kuvan, jonka mukaanlaittomien huumausaineiden käyttövankiloissa olisi sallittua tai huumeidenkäyttöön jopa kannustettaisiin; vankilanhenkilökunta vastustaa kaikkea, mikänäyttää uhkaavan heidän omaaturvallisuuttaan ja hyvinvointiaan.
Whilst there is a need for furtherstudies, some evidence exists to suggestthat syringe exchange need not threatenthe security of staff, endanger fellowprisoners or encourage drug consumption— and it may reduce syringe sharing[9].Syringe exchange programmes arecurrently rare but do exist in Spain and insome prisons in Germany.
Ei ole selvää, ovatko epäilykset perusteltuja.Vaikka lisätutkimuksia vielä tarvitaan, jonykyisin on olemassa tutkimuksia, joidenmukaan voidaan olettaa, ettäneulojenvaihto ei väistämättä uhkaahenkilöstön turvallisuutta, saata muitavankeja vaaraan tai rohkaise käyttämäänhuumeita. Kaikkein tärkeintä kuitenkin on se,että neulojenvaihto voi vähentää neulojenyhteiskäyttöä[9].
Morecommonly, cleaning material is now madeavailable in prisons in the EU.
Puhdistusvälineitä on nykyäänyleisemmin saatavilla Euroopan unioninalueen vankiloissa.
Given theimportance of reducing the risk of HIVand other infections amongst the prisonpopulation, there is an urgent need toevaluate the costs and benefits of differentapproaches in this area to ensure thateffective interventions are available to allprisoners.
On erittäin tärkeäävähentää HIV:n ja muiden tartuntatautienvaaraa vankien keskuudessa. Eri toimintamallien edut ja kustannukset onsiksi arvioitava kiireesti sen varmistamiseksi,että tehokkaita toimenpiteitä on kaikkienvankien saatavilla.
To make this goal a reality requiresadequate and timely networking betweenprisons and aftercare services.
Tavoitteen saavuttamiseksi vankiloilta jajälkihoidon palveluyksiköiltä vaaditaansopivaa ja oikea-aikaista yhteistyötä.Joissakin tapauksissa ehdonalaisenvapauden myöntämiseen on liitetty vaatimushoitoon osallistumisesta.
Someprison parole schemes are linked to therequirement to attend for treatment.However, it is clearly desirable toencourage the voluntary participation ofprisoners to engage with treatment andsocial support services.
On kuitenkin hyvintoivottavaa, että vankeja kannustetaanosallistumaan vapaaehtoisesti hoitoon jatukeutumaan sosiaalipalveluihin.Perusterveydenhuollon ja tukipalvelujenkoordinointi on keskeistä HIV-, hepatiitti- taituberkuloositartunnan saaneen vanginkokonaisvaltaisen hoidon kannalta.
Coordination withprimary-care providers and supportservices is vital for the clinical casemanagement of those prisoners with HIV,hepatitis or tuberculosis infection in orderto ensure that referral results in a seamlesscontinuation of care and that medicationis not disrupted.
Näin varmistetaan, että vankilanulkopuoliseen hoitoon siirtyminen merkitseehoidon saumatonta jatkumista eikä lääkitys keskeydy.
The quality of care given to offenders,from initial reception through topreparation for release, is likely to be acrucial factor in the success of tacklingdrug use in prison.
Rikollisille annettavan hoidon laatu onvankilaan saapumisesta vapauttamiseen astiratkaiseva tekijä huumeiden käytönvastaisessa työssä vankiloissa.
Despite the political mandate to treatproblem drug users, few prisons havesufficient resources to provide adequatetreatment programmes and services arenot provided at all in many prisons.
Hyvin koordinoituja ratkaisuja kaivataan,sillä hyödyt kohdistuvat yksittäisten vankienlisäksi koko yhteiskuntaan.
Morepositively, more resources are beginningto be invested in this area of work andthe situation, at least in some countriesand with respect to some treatmentoptions, is improving.
Vaikka vankiloille on annettu tehtäväksihoitaa huumeiden ongelmakäyttäjiä, vainmuutamilla vankiloilla on riittävät varatasianmukaisten hoito-ohjelmientarjoamiseksi; monissa vankiloissahoitopalveluja ei tarjota ollenkaan.Myönteisemmältä kannalta katsottunahoitoon on alettu sijoittaa entistä enemmänvaroja, ja tilanne on paranemassa ainakinjoissakin maissa ja joidenkinhoitovaihtoehtojen osalta.
As in the community at large, theprevalence of HIV and hepatitis Cinfection in prison is higher amongintravenous drug users (IDUs) than nonIDUs and the associated health problemsare more acute.
Kuten yhteiskunnassa yleensäkin, HIV:n jahepatiitti C:n levinneisyys vankiloissa onyleisempää huumeita pistämällä käyttävilläkuin muilla vangeilla, ja siihen liittyvätterveysongelmat ovat akuutimpia.
Amongst IDUs in prisons,levels of HCV infection range frombetween 30 and 44% in the UK to over80% in Germany (Berlin) and in Ireland.Estimates of HIV prevalence varies from0–2% in the UK, Denmark and Belgiumto 23% in Spain and 28% in Portugal.The scarcity of injecting equipment withinprisons may encourage an increase insharing of equipment.
Pistämällähuumeita käyttävien vankien keskuudessahepatiitti C -tartuntojen määrä vaihtelee Yhdistyneen kuningaskunnan30–44prosentista Saksan (Berliinin) ja Irlannin yli 80 prosenttiin. Arviot HIV:nlevinneisyydestä vaihtelevat Yhdistyneenkuningaskunnan, Tanskan ja Belgian0–2prosentista Espanjan 23prosenttiin ja Portugalin 28prosenttiin.
This means thatinjectors who continue to use drugs inprison may be particularly vulnerable toinfection, and studies have documentedsudden outbreaks of HIV and hepatitis inprisons that are directly linked tointravenous drug use[8].
Tutkimukset ovatosoittaneet, että vankiloissa on ilmaantunutäkillisiä HIV- ja hepatiittitartuntoja, jotkaliittyvät suoraan huumeidenpistoskäyttöön[8].
A range of well-coordinated responses iscalled for, the benefits of which willaccrue not only to the individual prisonersbut also to society as a whole.
Lääkkeettömät hoitomuodot ovat olleethallitsevia Euroopan unionin alueenvankiloissa.
When the prisoner is released and returnsto his or her community, the infection mayspread, highlighting the wider publichealth implications and the importance ofinterventions in this area.
Metadonihoitoon suhtaudutaanristiriitaisesti monissa vankiloissa, vaikka seonkin yleisesti tunnustettu, tehokas
Few prisons in the EU operate similarmeasures for preventing infectiousdiseases to those available outside, suchas confidential HIV and hepatitis testing
Kun vanki vapautuu ja palaa kotiinsa,tartunta voi levitä, mikä merkitsee laajempiavaikutuksia kansanterveyteen.
A numberof complex issues are raised in terms ofprison policy, such as continuity of care,liaison with outside services andavailability of substitution and/or
Asialle on siistärkeää tehdä jotain.
At present, the sad fact is that, for most of those entering prison with a drug problem, the opportunity to benefitfrom well-developed and coordinateddrug services is the exception rather thanthe rule.
Tällä hetkellä mahdollisuus hyötyä pitkällekehitetyistä ja koordinoiduistahuumehoitopalveluista on kuitenkinvalitettavasti pikemmin poikkeus kuin sääntösuurimmalle osalle niistä, jotka kärsiväthuumausaineongelmista vankilaanjoutuessaan.
Drugs in focusis a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction(EMCDDA), Lisbon.
Teemana huumeet – Drugs in focuson tilannekatsausten sarja, jota julkaisee Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytönseurantakeskus (EHNVS) Lissabonissa.
The briefings are published six times a year in the 11 official languages of the European Union plus Norwegian.Original language: English.
Tilannekatsaukset julkaistaan kuusi kertaa vuodessa Euroopan unionin 11 virallisella kielelläsekä norjaksi.
Any item may be reproduced provided the source is acknowledged.
Alkuperäinen kieli on englanti.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail info@emcdda.eu.int
Maksuttomien tilausten yhteydessä pyydetään tarkentamaan sähköpostin välityksellä (info@emcdda.eu.int), mitä tietoja tarvitaan.
Conclusions Drug treatment in prisons — policy considerations
Johtopäätökset Huumehoito vankiloissa – näkökohtia toimintalinjoiksi
1.In order to understand the scale and nature of drug usewithin prisons, a clear need exists, across the EU, toinvest in the research and monitoring necessary forinformed policy formation and to facilitate thedevelopment, targeting and evaluation of interventions.
TD-AD-03-001-FI-C vankiloissa olisi asetettava selvästi toiminnanpäämääräksi.
policy goal. Effective interventions are required toprotect the health of prisoners, staff and the widercommunity.
Tehokkaita toimia tarvitaan, jotta vankien,henkilökunnan ja vankilan ulkopuolisen yhteisön terveysvoidaan suojata.
Policy in this area has to consider how tomanage prisoners who are infected with HIV and otherdrug-related infections.
On luotava toimintamallit sille, mitenhoidetaan vankeja, joilla on HIV-infektio ja muitahuumeisiin liittyviä tartuntatauteja.
5.A policy commitment to providing equivalence of care inprison to the health and social support available to thosewith drug problems outside is only meaningful if it isaccompanied by the necessary investment in resources.
1.Jotta saadaan selville vankiloissa tapahtuvan huumeidenkäytön laajuus ja luonne, kaikkialla Euroopan unionissaon selvästi tarpeen panostaa tutkimukseen ja seurantaan.Ne mahdollistavat hyvin perustellun toimintapolitiikankehittämisen vankiloille sekä käytettyjen hoitotoimienkehittämisen, kohdentamisen ja arvioinnin.
2.The complex nature of drugs and crime problemsrequires complex policy responses.
2.Huumeisiin ja rikollisuuteen liittyvien ongelmienmonimutkaisuus vaatii monipuolisia vastatoimia.
There is therefore anurgent need for a better awareness of what constitutesgood practice in this area and to develop and evaluatemodel programmes.
Siksi ontarpeen lisätä kiireesti tietoa hyvistä hoitokäytännöistäsekä kehittää ja arvioida hoitomalleja.
3.Successfully addressing drug problems in prisonsrequires the involvement of prison staff, a balancing ofcontrol and therapeutic goals and close coordinationwith health and social support agencies.
3.Huumeongelmien onnistunut ratkaiseminen vankiloissavaatii vankilahenkilöstön osallistumista, valvonnan jahoitotavoitteiden tasapainottamista sekä tiivistä yhteistyötäsosiaali- ja terveydenhuollon tukipalvelujen kanssa.
4.Reducing the risk of HIV and other injection-relatedinfectious diseases within prisons should be an explicit
4.HIV-tartunnan ja muiden huumeiden pistoskäyttöönliittyvien tartuntatautien tartuntavaaran vähentäminen
6.A key test for drug services for prisoners is the ability tooffer continuation of care for prisoners on release.
6.Vangeille tarjottavien huumehoitopalvelujen avainkysymyson se, pystytäänkö hoitoa jatkamaan vangin vapautuessa.Vastavapautuneet vangit ovat huomattavassa vaarassajatkaa rikollista toimintaa ja huumeiden käyttöä tai ottaayliannostuksen.
Theconsiderable risk of a rapid relapse into crime and druguse or the risk of drug overdose faced by prisoners onrelease are only likely to be reduced if contact ismaintained with drug treatment and social supportservices.
Riski pienenee, jos vangin yhteyshuumehoitoon ja sosiaalisiin tukipalveluihin säilytetään.
Key sources
Lähteet
United Nations, Twentieth special session of the General Assembly, devoted to countering the world drug problem togetherwith the Declaration on the guiding principles of drug demand reduction.
Yhdistyneet Kansakunnat,yleiskokouksen 20. erityisistunto, joka omistettiin koko maailman huumeongelmien vastaiselletyölle, Julistus huumausaineiden kysynnän vähentämistä ohjaavista periaatteista.
Council of Europe,Recommendation N oR (89) 14, 24 October 1989. Cordrogue, Vol.64, Brussels, 1December 1999.
Euroopan neuvosto,Suositus n:o R (89) 14, 24. lokakuuta 1989.Cordrogue, Vol.