natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Substitution treatment as a prerelease intervention is available in all prisons in Slovenia and in less than 50 % of prisons in Poland.
Korvaushoitoa tarjotaan vapauttamista edeltävänä interventiona kaikissa vankiloissa Sloveniassa ja alle puolessa vankiloista Puolassa.
Drug testing in prisons is reported in the majority of new Member States.
Useimmat uusista jäsenvaltioista ilmoittavat tekevänsä huumetestausta vankiloissa.
However, countries vary in terms of their drug testing schemes.
Maiden huumetestausjärjestelmissä on kuitenkin eroja.
Inmates are tested upon admission only in the Czech Republic, Malta and Slovenia.
Uudet vangit testataan tulovaiheessa vain Tšekissä, Maltassa ja Sloveniassa.
Malta and Slovenia are also the only countries to test prisoners before they go on leave.
Malta ja Slovenia ovat myös ainoat maat, joissa vangit testataan, ennen kuin he pääsevät lomille.
Random drug testing is carried out in all prisons in the Czech Republic, Malta, Slovenia and Slovakia and in less than 50 % of prisons in Hungary.
Satunnaisia huumetestejä tehdään kaikissa vankiloissa Tšekissä, Maltassa, Sloveniassa ja Slovakiassa ja alle puolessa vankiloista Unkarissa.
Few prisons in the new Member States report harm reduction measures for injecting drug users.
Vain harvat uusien jäsenvaltioiden vankilat ovat ilmoittaneet huumeiden injektiokäyttäjille tarjottavista haittojen vähentämiseen tähtäävistä toimista.
Needle and syringe exchange programmes are not implemented in prisons in any of the new Member States, and only Estonia, Lithuania and Slovenia report the provision of disinfectants for cleaning syringes.
Yhdessäkään uudessa jäsenvaltiossa neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmaa ei ole vankilassa, ja vain Viro, Liettua ja Slovenia ovat ilmoittaneet tarjoavansa desinfiointiainetta ruiskujen puhdistamiseen.
Nevertheless, drugrelated infectious diseases are being tackled in prisons.
Vankiloissa kuitenkin torjutaan huumeisiin liittyviä tartuntatauteja.
Vaccinations against hepatitis B are available in all prisons in six new Member States (Czech Republic, Estonia, Hungary, Malta, Slovenia and Slovakia), and fi ve countries report the availability of antiviral treatment for hepatitis C-positive prisoners in all prisons (Czech Republic, Lithuania, Poland, Slovenia and Slovakia).
B-hepatiittirokotuksia on saatavilla kaikissa vankiloissa kuudessa uudessa jäsenvaltiossa (Tšekissä, Virossa, Unkarissa, Maltassa, Sloveniassa ja Slovakiassa), ja viisi maata (Tšekki, Liettua, Puola, Slovenia ja Slovakia) on ilmoittanut tarjoavansa antiviraalista hoitoa C-hepatiittipositiivisille vangeille kaikissa vankiloissa.
Antiretroviral treatment for HIV-positive prisoners is reported by all new Member States (2).
Kaikki uudet jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet tarjoavansa antiretroviraalista hoitoa HIV-positiivisille vangeille. (2)
Drug-free treatment approaches dominate the interventions in prisons in the new Member States, but the coverage of such interventions is limited.
Uusien jäsenvaltioiden vankiloissa toteutettavissa interventioissa noudatetaan pääasiallisesti lääkkeettömän hoidon lähestymistapaa, mutta näiden interventioiden kattavuus on puutteellinen.
Drug-free treatment with psychological support is reported to be available in less than 50 % of prisons in the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia.
Psykologiseen tukeen yhdistettyä lääkkeetöntä hoitoa on ilmoitusten mukaan saatavilla alle puolessa vankiloista Tšekissä, Virossa, Liettuassa, Unkarissa, Puolassa ja Slovakiassa.
Drug-free units exist in most countries, but only the Czech Republic and Slovenia report such facilities in more than 50 % of prisons.
Useimmissa maissa on huumeettomia osastoja, mutta ainoastaan Tšekki ja Slovenia ovat ilmoittaneet, että niitä on yli puolessa vankiloista.
Brief detoxification with medication is more widely available (all prisons in Latvia, Hungary, Malta, Slovenia and Slovakia).
Lääkkeiden avulla toteutettavaa lyhytkestoista vieroitusta on saatavilla laajemmin (kaikissa vankiloissa Latviassa, Unkarissa, Maltassa, Sloveniassa ja Slovakiassa).
Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia.
Tietoja ovat toimittaneet Tšekki, Viro, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia.
For further references see EMCDDA (2005c).
Aihetta käsitellään tarkemmin julkaisussa EMCDDA (2005c).
The number of prisoners in new Member States having access to treatment with antagonists and substitution treatment is generally low.
Uusissa jäsenvaltioissa niiden vankien määrä, joilla on mahdollisuus saada antagonisteilla annettavaa hoitoa ja korvaushoitoa, on yleisesti katsoen alhainen.
No data are available for Cyprus.
Kypros ei ole toimittanut tietoja.
diseases among drug users and have included concrete objectives or tasks in their national drug strategy documents or have adopted a separate policy text that specifies how infectious disease prevention among drug users shall be tackled (Spain, Latvia, Luxembourg, Sweden), or have done both (Estonia, France, the United Kingdom).
lähestymistavat: useissa pääkaupungeissa (kuten Ateenassa, Berliinissä, Brysselissä, Lissabonissa ja Tallinnassa), mutta myös laajemmilla taajama-alueilla (esimerkiksi Irlannin itäosassa Dublinin seudulla), on suunniteltu omia strategioita huumekuolemien vähentämiseksi.
Malta and Austria are planning to draw up specific policies for their approach in this area.
Tšekissä, Italiassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on paikallis- tai aluetason politiikkaa, ja Bulgariassa yhdeksän kaupunkia on laatinut strategioita paikallisella tasolla.
According to the reports by NFPs (35), objectives and target groups in national strategies also show a high level of synergy at the European level. Besides drug injectors, target groups include sex workers and prisoners.
huumestrategiaansa tartuntatautien ehkäisemisen konkreettisia tavoitteita tai tehtäviä tai laatineet erillisen poliittisen muistion, jossa eritellään, miten tartuntatauteja aiotaan ehkäistä huumeidenkäyttäjien piirissä (Espanja, Latvia, Luxemburg, Ruotsi).
In the new central European Member States in particular, but also in Norway, young people and non-injectors are clearly addressed as further important target groups for action to prevent infectious disease.
Muutamat jäsenvaltiot (Viro, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta) ovat tehneet kumpaakin.
Danish and Estonian policies widen the target groups even more and include groups in close contact with drug users.
Malta ja Itävalta aikovat suunnitella erityiset toimintalinjat lähestymistapaansa varten tällä alalla.
In Germany and Greece, concrete measures aimed at the prevention of infectious diseases form part of the national drug strategy, while infectious disease prevention is not explicitly identified as an objective.
Saksassa ja Kreikassa kansalliseen huumestrategiaan sisältyy konkreettisia toimia tartuntatautien leviämisen ehkäisemiseksi, vaikka tartuntatautien ehkäisyä ei olekaan nimenomaisesti määritelty ohjelman tavoitteeksi.
In many EU countries, strategies aimed at reducing infectious disease are clearly geared towards HIV/AIDS, particularly Estonia, Spain, Cyprus, Latvia and Lithuania.
Tartuntatautien leviämisen ehkäiseminen on nykyisessä strategiassa yhtä tärkeä päämäärä kuin Euroopan unionin edellisessäkin huumestrategiassa ja toimintasuunnitelmassa, ja se täsmennetään vuosiksi 2005–2008 laaditun toimintasuunnitelman tavoitteessa 16.
However, in 10 countries (37 %), infectious disease strategies explicitly mention the prevention of hepatitis C infection among drug
Tämä osoittaa, miten tärkeänä Euroopan hallitukset ja komissio edelleen pitävät puuttumista huumeidenkäytön aiheuttamiin terveysvaikutuksiin. (34)
These infectious disease prevention strategies are in most cases quite recent, and the timing of their adoption coincides in a number of countries with the previous EU drug strategy (2000–04), in which a reduction in the incidence of infectious diseases among drug users became a European target for the first time.
Nämä tartuntatautien ehkäisemistä koskevat strategiat ovat useimmissa tapauksissa melko äskettäisiä, ja muutamissa maissa ne on hyväksytty samoihin aikoihin kuin EU:n edellinen huumestrategia (2000–2004), jossa tartuntatautien esiintyvyyden vähentäminen huumeidenkäyttäjien keskuudessa otettiin ensimmäisen kerran Euroopan laajuiseksi tavoitteeksi.
) This analysis is largely based on national reporting with a structured questionnaire (SQ 23), updated with information provided by national focal points in their national reports.
) Tartuntatautien ehkäisemiseen viitataan nimenomaisesti vuosiksi 2005–2008 laaditun toimintasuunnitelman tavoitteessa 16.
) Including France and England, both of which have established full-blown hepatitis C prevention strategies: Plan national hepatites virales C et B (2002–05)
Sen tavoitteessa 14 suositellaan, että jäsenvaltiot panevat täytäntöön vuonna 2003 hyväksytyn neuvoston suosituksen huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien terveyshaittojen ehkäisemisestä ja vähentämisestä (neuvoston suositus 2003/488/EY).
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin konsultointiprosessin, jonka yhteydessä laadittiin tällainen strategia, ja Saksassa annettiin uusia suosituksia tartuntatautien ehkäisemisestä ja hoidosta.
Targeted treatment and quality management public discussion in Austria was boosted by an international conference on the topic held in Vienna in 2005.
Wienissä vuonna 2005 pidetty kansainvälinen konferenssi edisti Itävallassa ammatillista ja yleistä keskustelua tästä aiheesta.
The current EU action plan also calls for high-quality treatment and harm reduction services.
Kohderyhminä ovat huumeiden injektiokäyttäjien lisäksi seksityöntekijät ja vangit.
The use of quality management tools at the level of the treatment and harm reduction planning has resulted in services being more target group specific, e.g. respecting the different needs of gender groups (see also the selected issue on gender).
Haittojen vähentämistä koskevat strategiat ovat olennainen osa EU:n nykyistä huumeidenvastaista työtä, ja palvelujen saatavuuden parantaminen terveyshaittojen ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi on yksi vuosiksi 2005–2012 laaditun EU:n huumestrategian painopisteistä.
Harm reduction strategies form an important part of the European response to drug use today, and improving access to services for the prevention and reduction of healthrelated harm is a main priority of the EU drug strategy 2005–12.
Monissa EU-maissa, varsinkin Virossa, Espanjassa, Kyproksessa, Latviassa ja Liettuassa, tartuntatautien vähentämistä koskevat strategiat painottuvat selkeästi HIV:hen ja aidsiin.
The common strategic platform on the reduction of healthrelated harm that the EU drug strategy provides is mirrored in many national policies across the EU and has supported a mainstreaming of evidence-based responses in this area.
Kymmenen maan (37 %) tartuntatauteja koskevassa strategiassa mainitaan nimenomaisesti C-hepatiittitartunnan ehkäiseminen huumeidenkäyttäjien keskuudessa. (36) Irlanti käynnisti vuonna 2004
In 2004, an improvement in the monitoring of syringe availability at European level was documented.
Havaintojen mukaan ruiskujen saatavuuden seuranta parantui Euroopan tasolla vuonna 2004.
However, information on the provision, utilisation and coverage of the wide range of further important services delivered by lowthreshold agencies is barely recorded at national level in most countries.
Matalan kynnyksen keskusten tarjoamien muiden tärkeiden palvelujen tarjonnasta, käytöstä ja kattavuudesta ei kuitenkaan useimmissa maissa kerätä juuri lainkaan kansallisen tason tietoja.
A European picture cannot easily be drawn.
Euroopan tilanteesta on vaikea saada kokonaiskuvaa.
A project to improve the data situation is described in the box ‘Low-threshold agencies as an important data source’.
Tiedonsaannin parantamiseksi on käynnistetty hanke, jota esitellään laatikossa ”Matalan kynnyksen keskukset tärkeänä tiedonlähteenä”.
Lowthreshold agencies as an important data source
Kohdennettu hoito ja laadunvalvonta
Treatment units or programmes that exclusively service one specified target group are a common phenomenon across the EU.
Matalan kynnyksen keskuksilla on keskeinen asema huumeidenkäyttäjien hoitoonpääsyn parantamisessa.
Lowthreshold agencies play a crucial role in increasing drug users’ access to care. For populations of drug users that are ‘hidden’ or more difficult to reach or have lost contact with the care system, these agencies can provide a point of contact and a setting for delivering medical and social services.
Nämä keskukset voivat toimia yhteyspisteenä ja lääkintä- ja sosiaalipalvelujen tarjoamisen ympäristönä ”näkymättömille”, vaikeasti tavoitettaville tai terveydenhuoltojärjestelmän ulkopuolelle ajautuneille huumeidenkäyttäjille.
Units that specialise in treating cannabis or cocaine users have been reported from 13 countries, and specific treatment programmes for these groups in drugs agencies exist in eight countries.
EU:n nykyisessä toimintasuunnitelmassa pyritään myös laadukkaisiin hoitopalveluihin ja haittojen vähentämiseen tähtääviin palveluihin.
Further concrete steps towards enhancement of quality in treatment and care are individual case management, mediation of the provision of specialist services (i.e. treatment of co-morbidities) and pretreatment client assessments to better match client profiles with the treatment on offer with the aim of achieving longer retention and increased treatment effectiveness.
Laadunvalvontavälineiden käyttö hoidon sekä haittojen vähentämisen suunnittelussa on tuottanut yhä kohderyhmäkohtaisempia palveluja, joissa on otettu huomioon esimerkiksi sukupuolten erilaiset tarpeet (katso myös sukupuolinäkökulmaa koskeva erityiskysymys).
Although all lowthreshold agencies have in place some system for documenting their service delivery, and monitoring and reporting can be extensive, these activities are primarily orientated towards accountability to funding bodies and less towards internal quality management or service planning and evaluation.
Kaikilla matalan kynnyksen keskuksilla on käytössä jonkinlainen järjestelmä palvelujen tarjonnan dokumentointiin, ja niiden seuranta- ja raportointityö voi olla laajaakin, mutta tällainen toiminta liittyy lähinnä tilivelvollisuuteen rahoittajia kohtaan eikä niinkään sisäiseen laadunhallintaan tai palvelujen suunnitteluun ja arviointiin.
All too often, valuable information that is collected remains at the level of the agency.
Arvokas tieto jää liian usein keskukseen.
Despite its potential importance for monitoring drug use patterns and trends as well as service access, the lowthreshold setting appears to be largely underused.
Matalan kynnyksen palveluja hyödynnetään aivan liian vähän, kun otetaan huomioon, miten suuri merkitys niillä voisi olla huumeiden käyttötapojen, huumeidenkäytön suuntausten ja palvelujen saatavuuden seurannassa.
One main obstacle is lack of standardisation and comparability of the collected information.
Yhtenä suurimmista esteistä on kerätyn tiedon standardoimattomuus ja vertailukelvottomuus.
It is important for improving the quality of data available on the provision and utilisation of harm reduction services that a data collection tool exists that is appropriate for agencies and at the same time produces relevant results for national and European monitoring purposes.
Haittojen vähentämiseen tähtäävien palvelujen tarjonnasta ja käytöstä saatavilla olevien tietojen laadun parantamiseksi tarvitaan tiedonkeruuväline, joka soveltuu keskusten käyttöön ja joka samalla tuottaa merkittäviä tuloksia kansallista ja Euroopan tason seurantaa varten.
An initiative in this direction is the joint EMCDDA–Correlation project, supported by experts from the national focal points of France, Ireland, Hungary and Norway.
Ranskan, Irlannin, Unkarin ja Norjan kansallisten seurantakeskusten asiantuntijoiden tukema EMCDDA:n ja Correlation-verkoston yhteinen hanke on tämänsuuntainen aloite.
The Correlation network (European Network for Social Inclusion and Health, www.correlation-net.org) represents governmental and non-governmental organisations from 27 European countries and is funded under the public health programme of the European Commission (Health and Consumer Protection DG).
Correlation-verkostoon (European Network for Social Inclusion and Health, http://www.correlation-net.org) osallistuu valtiollisia järjestöjä ja kansalaisjärjestöjä 27:stä Euroopan maasta, ja sitä rahoitetaan Euroopan komission kansanterveysohjelmasta (terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto).
Despite the overall expansion of treatment options, engaging with some groups of drug users, particularly those with long-term and chronic problems, remains a challenge for drug services.
Lapsille ja alle 18-vuotiaille nuorille on varattu 23 maassa omat hoitolaitoksensa; 18 maassa huumeidenkäyttäjiä, joilla on samanaikaisia psykiatrisia sairauksia, hoidetaan erityislaitoksissa; erityisesti naisille suunnattuja palveluja on saatavilla kaikissa muissa maissa paitsi Kyproksessa, Latviassa, Liettuassa, Bulgariassa ja Turkissa.
Outreach and lowthreshold interventions are common approaches to attempting to make contact and engage with these hard-to-reach populations.
Maahanmuuttajaryhmiin tai tiettyä kieltä puhuviin ryhmiin kuuluvien tai tiettyjä uskontoja tai kulttuureja edustavien huumeidenkäyttäjien tarpeisiin suunnitellut palvelut ovat harvinaisempia, mutta niistä raportoivat Belgia, Saksa, Kreikka, Espanja, Liettua, Alankomaat, Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta.
A more controversial approach is the development in some countries of supervised drug consumption rooms mostly targeting drug injectors but now sometimes also extending provision to crack cocaine or heroin smoking (see EMCDDA, 2004c).
) Analyysi perustuu suurelta osin jäsennetyllä kyselylomakkeella (SQ 23) toimitettuihin kansallisiin raportteihin, jota on päivitetty kansallisten koordinointikeskusten raporteista saaduilla tiedoilla.
Another controversial area of service development and experimentation is the use of heroin by a few countries as an agent for drug substitution treatment.
) Muun muassa Ranska ja Englanti ovat laatineet täysimittaiset C-hepatiitin ehkäisystrategiat: Plan National Hepatites Virales C et B (2002–2005)
Although social measures are still a less well-established response to problem drug use than treatment, interventions combining treatment, health and social actions are recognised by professionals as the best response to achieve drug user rehabilitation.
Vuosiraportti 2006: Huumeongelma Euroopassa voidaan omaksua arvokkaita ja tehokkaita toimintamalleja, joita voidaan käyttää laajemminkin yhteyksien luomisessa syrjäytyneisiin ryhmiin ja näiden ryhmien ohjaamisessa hoitoon.
Data on social reintegration (37) are scarce in Europe, mostly compared with other treatment options, some studies have suggested that heroin prescribing may have potential benefits for clients where methadone maintenance treatment has failed.
Kannabiksen tai kokaiinin käyttäjiin erikoistuneita yksiköitä on 13 maassa, ja kahdeksan maata on ilmoittanut tarjoavansa näille ryhmille erityisiä hoito-ohjelmia.
For example, a recent German randomised controlled trial of heroin-assisted treatment (Naber and Haasen, 2006) reported positive outcomes in terms of both health and reductions in use of illicit drugs.
Useimmissa näistä maista tällaisia palveluja on kuitenkin heikosti saatavilla, ja niihin on vaikea päästä.
Nonetheless, no clear consensus currently exists across Europe on the cost and benefits of this approach and it remains an area where there is considerable political and scientific debate.
Samantapaisista amfetamiinin käyttäjille suunnatuista erityisohjelmista raportoivat Espanja, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta.
Assertive outreach work and an attractive range of lowthreshold services have shown promise in some local contexts (see ‘Harm reduction approaches’ in Chapter 5) and might be valuable and effective models to be used more broadly to re-establish communication with marginalised groups and eventually channel them into treatment.
”Turvallisempien” korvaushoitotuotteiden (tuotteiden, jotka eivät niin helposti kulkeudu pimeille markkinoille) kehittäminen johtaa luultavasti huumeriippuvuuden hoidon siirtymiseen yhä enemmän yleislääkärien vastuulle.
social reintegration; a further four countries, although they do not address this issue explicitly in their national drug strategy or other drug policy documents, have regional or local strategies in place; three have neither.
Tässä on kyse normaalistumisprosessista, joka mahdollistaa huumeriippuvuuden hoitamisen diabeteksen kaltaisena kroonisena sairautena.
The development of ‘safer’ substitution products (i.e. substances less likely to be diverted into the black market) makes it likely that drug dependency treatment will move even further towards the GP’s surgery.
Muita hoidon ja hoivan laatua parantavia konkreettisia toimenpiteitä ovat asiakkaan yksilöllisten tarpeiden huomiointi, erikoislääkärin palvelujen välitys (esimerkiksi samanaikaisten sairauksien hoito) ja tilannekartoituksen tekeminen ennen asiakkaan ohjaamista hoitoon.
This is also a process of normalisation, which allows drug dependency to be treated like a chronic disease such as diabetes.
Näiden toimenpiteiden avulla asiakkaiden profiilit voidaan sovittaa paremmin yhteen hoitotarjonnan kanssa.
In another eight countries, the funding comes from both levels, with no apparent predominant provider, or through health insurance schemes.
Näin asiakkaat pysyvät hoidossa pidempään ja hoidon teho paranee.
Some countries report that the large groups of heroin users in substitution treatment create a corresponding demand for social reintegration support, especially for paid work.
Joidenkin maiden ilmoitusten mukaan korvaushoidon antaminen suurelle määrälle heroiinin käyttäjiä lisää vastaavasti tuen kysyntää sosiaalisessa kuntoutuksessa, etenkin työpaikkojen kysyntää.
Under the current economic circumstances, many countries may find it difficult to meet the vocational reintegration needs of older heroin users, even if they are stabilised in drug maintenance treatment.
Nykyisessä taloudellisessa tilanteessa monilla mailla saattaa olla vaikeuksia vanhojen heroiininkäyttäjien kuntouttamisessa takaisin työelämään, vaikka heidän tilansa olisikin vakiinnutettu ylläpitohoidolla.
This situation is aggravated by the high levels of morbidity among this group.
Tilannetta pahentaa tämän ryhmän korkea sairastuvuusaste.
In the EU Member States, problem drug users can access social measures through facilities either exclusively dedicated to drug users or targeting socially deprived groups.
Alan kirjallisuus ja jäsenvaltioista saadut tiedot ja luvut osoittavat kaikki samaan suuntaan: huumeidenkäyttäjien elämäntilanteet ovat paljon ongelmallisempia ja epävarmempia kuin tavallisen väestön.
Among these measures, housing is one of the key pillars.
Kahdessa viimeisessä huumausaineita koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa sosiaalinen kuntoutus onkin ollut yksi keskeisistä tavoitteista huumeidenkäyttäjien terveyden ja sosiaalisen aseman parantamiseksi.
The service most commonly offered to homeless problem drug users is access to ‘generic housing services’ (in 21 countries), while 18 countries offer housing facilities solely for problem drug users and 13 countries combine the two systems.
Toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2005–2008 jäsenvaltioita kehotetaan ”parantamaan mahdollisuuksia osallistua kuntoutusohjelmiin ja yhteiskuntaan sopeutumista koskeviin ohjelmiin ja laajentamaan niitä”.
However, there are doubts about the effective access of homeless problem drug users to these facilities. Low availability, local resistance to providing drug users with new facilities, restricted criteria for access and difficulties for homeless problem drug users in sticking to the rules are among the problems reported.
Vaikka sosiaaliset toimenpiteet eivät vieläkään ole yhtä vakiintuneita huumeiden ongelmakäytön ehkäisymuotoja kuin varsinainen hoito, alan ammattilaiset pitävät hoidon, terveydenhuollon ja sosiaalisten toimien yhdistelmää parhaana keinona huumeidenkäyttäjien kuntouttamiseksi.