natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is also no clear shift towards one of these models.
Sidosryhmiä ja joskus myös suurta yleisöä on kuultava uuden politiikan kehitysvaiheessa.
While many countries now seem to adopt an alcohol strategy (European Commission, 2009b) in addition to their drug strategy, other countries have enlarged the scope of their drug policy document, an example being Ireland’s decision to include alcohol in a new substance misuse strategy.
Koska huumausainestrategiat ja -toimintasuunnitelmat koskettavat monia eri hallinnonaloja, niiden laatimiseen kuuluu yleensä eri versioiden toimittaminen ministeriöihin lausuntokierrokselle.
The European Union and several European countries have recently faced the challenge of performing almost simultaneously both the final evaluation of an existing policy document and the drafting of its replacement.
Lopuksi hallituksen tai eduskunnan on hyväksyttävä kyseiset asiakirjat.
As the situation is likely to occur again in the coming years, some suggestions have been made to handle it differently in the future.
Viimeaikaisten raporttien perusteella vaikuttaa siltä, että koko prosessi kestää vähintään kuusi kuukautta ja enintään kaksi vuotta.
One is to insert a transitional year between two successive plans or strategies, dedicated to evaluation and policy renewal.
Tämän perusteella osin kansallisten huumausaineita koskevien poliittisten asiakirjojen aikajänne vaihtelee yleensä
Chapter 1: Policies and laws
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
Evaluating national drug strategies and action plans
Politiikan tasolla tilanne vaikuttaa kuitenkin monimutkaisemmalta (Muscat, 2008).
It is now common practice for European countries to perform a final review or evaluation of their national drug strategy or action plan.
Nykyään Euroopan maiden suorittamasta kansallisten huumausainestrategioiden tai toimintasuunnitelmien arvioinnista on tullut yleinen käytäntö.
Usually, the aim is to assess the level of implementation achieved, as well as the changes in the overall drug situation, in order to develop the next strategy or action plan.
Yleensä tavoitteena on arvioida saavutettua toteuttamisastetta sekä huumausainetilanteessa yleensä tapahtuneita muutoksia seuraavan strategian tai toimintasuunnitelman kehittämistä varten.
Labelled expenditure is traced in official accountancy documents.
Tämän avulla voidaan myös tunnistaa tavoitteiden, toimenpiteiden ja tarpeiden väliset epäjohdonmukaisuudet.
The greater part of drugrelated public expenditure is, however, ‘unlabelled’¢— that is, not identified as such in the national budget.
Euroopan huumausaine- ja alkoholistrategioiden arviointi osoittaa, että jäsenvaltioiden tilanteet ovat hyvin erilaisia.
Unlabelled expenditure must be estimated by a cost-modelling approach.
Mitään näistä malleista ei siis voida pitää yleisimmin sovellettavana.
Assessing the logic, relevance and internal consistency of the policy document is a preliminary evaluation step in some countries.
Politiikka-asiakirjoissa ehdotettujen toimenpiteiden toteuttamista arvioidaan erilaisilla menetelmillä.
Content analysis, sometimes including the development of problem trees or logical frameworks, is used to clarify the policy’s underlying theory and also to identify inconsistencies between objectives, actions and needs.
Toisissa maissa palveluntarjoajia tai alueellisia viranomaisia pyydetään täyttämään kyselylomake, joka sisältää kysymyksiä toteuttamistasosta ja joskus myös matkan varrella kohdatuista vaikeuksista.
Data for different years are only available for labelled expenditures.
Useimmat arvioijat myöntävät, että huumausainestrategian vaikutuksia huumeongelmaan on vaikea määrittää.
In 2008, 22 EU Member States reported a total labelled expenditure on the drugs problem of EUR¢4.2 billion.
Tietojen tulkinta on yksi keskeisimmistä arvioinnin vaiheista.
For the 16 countries that reported in both 2005 and 2008, total labelled public expenditure rose from EUR¢2.10 billion to EUR¢2.25 billion.
Yhteisen eurooppalaisen mallin ja suuntauksen puuttuminen kuvastaa niitä moninaisia ongelmia, joita hallitusten on työstettävä laatiessaan päihteiden käyttöä koskevia strategioita.
As a proportion of gross domestic product, total labelled expenditure decreased in nine countries, increased in six countries and remained unchanged in one country¢(8).
Tällä saralla yksi tärkeä tulevaisuuden tehtävä onkin erilaisten huumausaine- ja alkoholistrategiat yhdistävien mallien ominaisuuksien arviointi.
The implementation of the actions foreseen in policy documents is assessed with different methods.
Julkiset menot ja yhteiskunnalliset kustannukset tilinpäätösasiakirjoista.
In some countries, data are routinely provided by the institutions responsible for implementation.
Merkitsemättömät menot on arvioitava kustannusmallintamisen avulla.
In others, service providers or regional authorities are asked to fill in a questionnaire on the level of implementation and, sometimes, about the difficulties encountered.
Viime vuosilta on saatavana vain merkittyjä menoja koskevaa tietoa. Vuonna 2008 EU:n 22 jäsenvaltion ilmoittamien tietojen perusteella huumeongelman merkityt menot olivat yhteensä 4,2 miljardia euroa.
Public expenditure related to drugs can be classified according to the international classification of the functions of government (COFOG) system.
Vuonna 2005 Euroopan yhteenlaskettujen huumausaineisiin liittyvien julkisten menojen arvioitiin olevan 34 miljardia euroa (EMCDDA, 2008d).
Of the total labelled expenditure categorised by seven reporting countries (EUR¢1.82 billion), most came within two government functions: health (60¢%) and public order and safety (34¢%) (that is, police services, law courts, prisons).
Luku 1: Toimintalinjat ja lainsäädäntö ja turvallisuuden turvaaminen, jonka osuus oli noin neljännes. Välittömistä kustannuksista suurin osa aiheutui ennenaikaisen kuoleman vuoksi menetetyn elämän arvosta.
This imbalance can be explained by the fact that expenditure on public order and safety tends to be embedded in broader and more general programmes of action against crime (unlabelled expenditure) (EMCDDA, 2008d).
Jos asiaa tarkastellaan osuutena bruttokansantuotteesta, merkittyjen menojen kokonaismäärä pieneni yhdeksässä maassa, suureni kuudessa ja pysyi muuttumattomana yhdessä maassa(8).
The difficulty of establishing the effects of a drug strategy on the drug problem is acknowledged by most evaluators.
Skotlannissa tehdyn viimeisimmän arvion mukaan huumeiden väärinkäytön taloudelliset ja yhteiskunnalliset kustannukset vuonna 2006 olivat 5,1 miljardia euroa.
Nevertheless, a review of the drug situation, based on epidemiological indicators and other health or law enforcement data, is generally provided in conjunction with attempts to link some policy elements with observed changes in the drug situation.
Puolet kustannuksista oli ”yleisiä yhteiskunnallisia kustannuksia”, mukaan luettuina huumeidenkäyttäjien tekemien rikosten uhrien kustannukset sekä huumeidenkäytön vuoksi kuolleiden narkomaanien perheiden kokema suru ja murhe.
Unfortunately, the analysis rarely includes a European comparison, and this has led to some countries connecting declines in cannabis use to the content of their national drugs policy, while data point to a¢larger international trend.
Yhteiskunnallisista ja taloudellisista kokonaiskustannuksista 96 prosenttia liittyi huumeiden ongelmakäyttöön ja neljä prosenttia huumeiden viihdekäyttöön.
Social costs of drug use
Kansallinen lainsäädäntö
The interpretation of data is one of the key steps of an evaluation.
Huumausaineisiin liittyvät julkiset menot voidaan luokitella julkisyhteisöjen tehtäväluokituksen (COFOG) avulla.
In some countries, this is the sole responsibility of the national drug coordination body, while in others external evaluators, special commissions or expert groups are mandated to take stock of the data, assess the results and formulate recommendations for the next strategy or action plan.
Tämä epätasapaino voi selittyä sillä, että yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen varattujen menojen katsotaan kohdistuvan laajemmalle ja yleisempiinkin rikollisuuden vastaisiin toimintaohjelmiin (merkitsemätön meno) (EMCDDA, 2008d).
Determining the social cost of drug use reveals the amount that would be saved if drug use were abolished, and identifies the different components of cost and the size of the contribution of each sector in society.
Huumeidenkäytön yhteiskunnallisten kustannusten määrittäminen paljastaa sen rahamäärän, joka säästyisi, jos huumeidenkäyttö saataisiin loppumaan kokonaan.
This information can help to determine funding priorities.
Sen avulla voidaan myös tunnistaa kustannuksiin vaikuttavat eri tekijät ja jokaisen yhteiskuntasektorin osuus.
Public expenditure is a fraction of social costs, in the form of direct costs only from the general government perspective.
Nämä tiedot auttavat rahoituksen painopistealueiden määrittämisessä.
Social costs also include indirect costs (e.g. loss of productivity due to morbidity and mortality) and costs from private stakeholders (e.g. private healthcare).
Yhteiskunnallisiin kustannuksiin sisältyy myös välillisiä kustannuksia (esimerkiksi tuottavuuden pienentyminen sairastuvuuden ja kuolleisuuden vuoksi) sekä yksityisten sidosryhmien kustannuksia (esimerkiksi yksityinen terveydenhoito).
led some countries to develop pragmatic solutions, such as linking separate drugs and alcohol strategies through an overarching public health strategy or through a single national drugs and alcohol coordination body (e.g.¢Portugal).
Euroopan unionin lainsäädäntöelimillä on käytössään laaja valikoima erilaisia erottelukeinoja ja sääntelytoimenpiteitä sen mukaan, onko jokin aine tarkoitettu laillisesti markkinoitavaksi ja myytäväksi kaupallisten, teollisten tai lääkinnällisten ominaisuuksiensa perusteella.
Future work in this area will be to assess the qualities of different models of linking drugs and alcohol strategies in Europe.
Ensimmäisessä luokassa tiettyjen tuotteiden myynnin valvontaan käytetään kuluttajansuojalakia.
Public expenditure and social costs
Tämä koskee alkoholin ja tupakan valvontaa, mutta siihen voi myös kuulua kannabiksen myynti Alankomaiden coffee shopeissa
Social cost studies are time-consuming and expensive.
Yhteiskunnallisten kustannusten tutkiminen on hyvin aikaavievää ja kallista.
For this reason, information on the social costs of drug use in Europe is scarce.
Tästä syystä tietoa huumeidenkäytön aiheuttamista yhteiskunnallisista kustannuksista Euroopassa on varsin vähän.
Recent estimates of the social costs of drugs have been made for Finland and the United Kingdom (Scotland).
Viime aikoina huumeidenkäytön aiheuttamia yhteiskunnallisia kustannuksia on arvioitu Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlannissa).
Direct costs related to the use of illicit drugs and misuse of pharmaceuticals in Finland were estimated at between EUR¢200 million and EUR¢300¢million in 2007.
Suomessa laittomien huumeiden käytöstä ja lääkkeiden väärinkäytöstä aiheutuvien välittömien kustannusten määräksi arvioitiin 200–300 miljoonaa euroa vuonna 2007.
Indirect costs were estimated between EUR¢500 million and EUR¢1 100 million in the
Välillisten kustannusten arvioitiin olevan 500–1100 miljoonaa euroa samana vuonna.
Public expenditure on all aspects of the drugs phenomenon in Europe was estimated at EUR¢34 billion
Sosiaaliturvan osuus kaikista välittömistä kustannuksista oli suurin eli miltei kolmannes.
See Table PPP-10 in the 2010 statistical bulletin.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko PPP-10.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa tai tiettyjen haihtuvien aineiden myynti esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Economic recession and drug problems same year.
Myös huumausainelait tarjoavat keinon tehdä ero aineiden välille.
The largest portion of indirect costs came from the value of life lost due to premature death.
Taloudellinen taantuma ja huumeongelmat
The European Commission (2009a) estimates that the current economic downturn is comparable to the 1930s¢recession.
Euroopan komissio (2009a) arvioi, että vallitseva taloudellinen laskusuhdanne on verrattavissa 1930luvun lamaan.
In 2009, the gross domestic product of the EU Member States slumped by 4.0¢%, much more than in earlier crises.
Vuonna 2009 EU:n jäsenvaltioiden bruttokansantuote romahti neljä prosenttia, mikä on huomattavasti enemmän kuin aiemmissa talouskriiseissä.
EU labour markets weakened dramatically, with unemployment increasing by one third (from 6.7¢% in 2008) and predicted to reach 11¢% in 2010.
EU:n työmarkkinat heikkenivät dramaattisesti: työttömyys lisääntyi kolmanneksella (6,7 prosentista vuonna 2008), ja sen arvioidaan yltävän 11 prosenttiin vuonna 2010.
Employment declined substantially: the creation of 9.5 million¢jobs in¢2006–08 is expected to give way to a¢loss of 8.5¢million in 2009–10.
Työllistyminen on siis vähentynyt tuntuvasti: vuosina 2006–2008 luoduista 9,5 miljoonasta työpaikasta arvioidaan häviävän 8,5 miljoonaa työpaikkaa vuosina 2009–2010.
In Scotland, the most recent estimate of the economic and social costs of drug misuse is EUR¢5.1 billion in 2006.
perustana on erottelujärjestelmä, jossa käytetään lakiin perustuvaa luokittelua.
Half of these costs were attributed to ‘wider social costs’, including the costs to victims of crime perpetrated by problem drug users and the emotional pain experienced by the families of drug users who have died as a result of their drug use.
Huumausainerikoksista saatava rangaistus vaihtelee virallisesti kyseessä olevan päihteen luokan tai haitallisuuden mukaan.
Of the total social and economic cost, 96¢% was attributed to problem drug use and 4¢% to recreational drug use.
Ne taas on määritelty luetteloissa, jotka on laadittu lakien yhteydessä tai jotka ovat suoraan kytköksissä niihin.
The consequences of an economic recession on drug use and drugrelated problems were examined during the 2010¢conference of the International Society for the Study of Drug Policy (ISSDP).
Esimerkiksi Alankomaissa, Bulgariassa, Kyproksella, Portugalissa, Romaniassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa laki ohjeistaa tai kehottaa syyttäjäviranomaisia tekemään eron eri huumetyyppien välillä rikoksissa.
One of the overall findings is that there is a wide set of possible impact mechanisms.
Espanjassa, Latviassa ja Maltalla rangaistus vaihtelee ainoastaan huumeiden salakuljetussyytteiden osalta.
For instance, more unemployed teenagers may sell drugs and thereby increase the availability and use of cannabis among their peers.
Pyramidin toisella tasolla huumausaineet on voitu luokitella samanarvoisiksi, mutta laki mahdollistaa tiettyjä poikkeuksia, mikä näkyy lievempinä rangaistuksina.
Some young adults may also use drugs to cope with stress and economic difficulties, though a decline in income could lead others to cut their expenditure on drugs.
Tämä koskee henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetun pienen kannabismäärän hallussapitoa ilman koventamisperusteita, kuten Belgiassa, Irlannissa, Luxemburgissa ja Tšekissä.
Existing drugrelated problems can be affected too, either directly, with poorer drug users turning to more efficient and risky routes of administration, or indirectly, through a reduction of services due to cuts in public spending.
Pyramidin kolmannella tasolla erottelu tehdään syyttäjäviranomaisen ohjeistuksen tai ennakkopäätöksen mukaisesti.
Assessing the full impact of the current recession will take time, notably because of the multiple mechanisms described above and because the effects will unfold over years.
Tanskassa valtionsyyttäjän antaman määräyksen mukaan eri huumeiden hallussapidosta on vaadittava erilaisia rangaistuksia.
Now, however, governments that are considering cutting expenditure in the drugs field need to take into account the cost-effectiveness of existing measures.
Saksassa puolestaan perustuslakituomioistuin on antanut asiasta päätöksen, jonka mukaan kohtuuttomien rangaistusten antaminen on kielletty perustuslaissa, ja siksi päätöksessä kehotetaan soveltamaan lievempiä rangaistustoimia vähäisistä, henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetun kannabiksen hallussapitorikoksista.
Most European countries have examined or implemented distinctions between drugs in their legal frameworks.
Yksi yleisistä havainnoista oli se, että erilaisia vaikutusmekanismeja on hyvin paljon.
Recent examples are the new Czech Penal Code, in which offences of possession for personal use that involve cannabis, or its active component THC, attract a lower maximum penalty than those involving other substances.
Esimerkiksi yhä useammat työttömät nuoret saattavat alkaa myydä huumeita, jolloin kannabiksen saatavuus ja käyttö heidän vertaisjoukossaan lisääntyy.
A¢similar option was discussed in Estonia in¢2009, but 10¢of 13 experts interviewed by the Ministry of Justice were against substance-based differentiation of offences and it was decided not to change the law.
Jotkut nuoret aikuiset saattavat myös käyttää huumeita stressin ja talousvaikeuksien lievittämiseksi.
In the Netherlands, the government accepted the recommendation of the Advisory Committee on Drugs Policy to reconsider the number of schedules.
Toisaalta tulojen väheneminen saattaa joidenkin kohdalla johtaa siihen, että he eivät enää käytä niin paljon rahaa huumeisiin.
Republic and the United Kingdom have introduced restrictions on the sale of cold remedies containing pseudoephedrine, as they are purchased to make illicit amphetamines.
Nykyisen taantuman kokonaisvaikutuksia voidaan arvioida vasta jonkin ajan kuluttua etenkin siitä syystä, että edellä kuvatut mekanismit ovat hyvin monitahoisia ja vaikutukset jakaantuvat monelle vuodelle.
Medicines law was also used effectively in Austria to restrict the sale of ‘Spice’ products without criminalising users (EMCDDA, 2009a).
Huumausaineongelmia koskevien menojen leikkaamista pohtivien hallitusten onkin nyt otettava huomioon nykyisten toimenpiteiden kustannustehokkuus.
Legislatures in the European Union have a wide range of distinctions and control measures available, depending on the extent to which the substance is intended for licit marketing and sale due to its commercial, industrial or medicinal properties.
Erottelupyramidin huipulla on syyttäjän tai tuomioistuimen harkintavalta lain toimeenpanossa.
A first set of options are controls outside of drug laws, which may be split into three categories: unrestricted sale; restricted sale without medical supervision, and restricted sale with medical supervision.
Aineen luonne on siis yksi peruste harkittaessa, nostetaanko rikoksesta syyte vai annetaanko siitä lievempi rangaistus.
In the first category, consumer protection law has been used to control the sale of certain goods — for example, arguably psychoactive substances by smart shops, or new and not yet controlled substances.
Vaikka tätä koskevat tiedot olivat rajallisia, EMCDDA (2009e) on havainnut, että rangaistukset voivat vaihdella siitä huolimatta, että huumeita pidetään lainsäädännössä samanarvoisina.
The third category encompasses laws regulating pharmacy sales, including over-the-counter cough and cold remedies, as well as prescription medication. In the last few years, the Czech
Tšekissä kaikkia huumeita pidetään lainsäädännössä samanarvoisina, ja heroiinirikoksista saaduista rangaistuksista 44 prosenttia oli vankilatuomioita.
These options can be presented in the form of a pyramid of distinctions (Ballotta et al., 2008).
Pervitiinin (metamfetamiinin) osalta luku oli 39 prosenttia ja kannabiksen osalta 11 prosenttia.
At its base is the system of distinction using classification by law. The penalty for a drugs offence officially varies according to the class or harmfulness of the substance involved, as defined by lists which are established in or directly linked to the laws.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa hallussapitorikoksista saatujen välittömien vankeustuomioiden keskimääräinen pituus oli viisi kuukautta kokaiinin osalta, seitsemän kuukautta ekstaasin osalta ja kymmenen kuukautta heroiinin osalta.
At¢the second level of the pyramid, drugs may be equally classified, but the law provides specific exemptions, in
Huumausaineiden kaupittelurikoksista (pois luettuina vienti- ja tuontirikokset) saadut tuomiot olivat keskimäärin 29 kuukautta
Chapter 1: Policies and laws
Luku 1: Toimintalinjat ja lainsäädäntö perusteella saatiin paljon tärkeitä näkemyksiä siitä, miten huumausaineita koskevaa tutkimusta tehdään Euroopassa.
The weight threshold of cocaine may be equal to that of heroin (e.g. Denmark) or 10 times heavier (e.g. Latvia).
ekstaasin osalta ja 37 kuukautta kokaiinin ja heroiinin osalta. Kaikki kolme ainetta kuuluvat kuitenkin samaan luokkaan.
Overall, it appears that distinguishing between drugs in EU Member States is not only a matter of formal classification under drugs laws.
Huumausaineita koskevaa tutkimusta Euroopassa tekevät jäsenvaltiot, jotka asettavat tutkimuksen painopistealueet kansallisten tarpeidensa mukaan.
It also stems from the type of law used to control drugs, prosecutorial guidelines and judicial precedent, the relative quantity thresholds established and the attitudes of the judiciary when implementing the law.
Yleensä tutkimusta tehdään ilman yhtenäistä huumausainetutkimusstrategiaa nimenomaisesti tutkimusta varten osoitetun rahoituksen turvin.
the form of lower penalties, for the possession of a small amount of cannabis for personal use, without aggravating circumstances, as in Belgium, the Czech Republic, Ireland and Luxembourg.
Huumausaineita koskeva tutkimus on tavallisesti osa terveydenhoidollisia, yhteiskuntatieteellisiä tai muita ohjelmia.
At the third level, distinctions are made according to prosecutorial guidance or judicial precedent.
Lisäksi tutkimus painottuu paljolti epidemiologiaan ja erilaisten interventiotoimien arviointiin; huumausaineiden tarjonta ja sen vähentäminen sekä politiikan arviointi ovat heikommassa asemassa.
In Denmark, for example, a State Prosecutor directive advises different fines to be requested for possession of different drugs, while in Germany, a Constitutional Court decision, noting the constitutional ban on excessive punishment, calls for less severe measures for minor offences of possession of cannabis for personal use.
Kaiken kaikkiaan huumausaineita koskevan politiikan, tutkimuksen ja käytännön yhteensovittamista vaikeuttaa myös yhtenäisen pitkän aikavälin lähestymistavan puute. Jäsenvaltioiden tutkimustoimintaa täydentää Euroopan yhteisön seitsemäs tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma (2007–2013).
Strengthening research capacity in the drugs field has been on the European agenda in recent years.
EMCDDA:n uusimmassa ”Topic overview” -katsauksessa, joka käsitteli raja-arvoja, havaittiin, että lainsäädännöissä ja aineiden määrissä on varsin merkittäviä eroja.
In 2008, the European Commission funded a study ‘Comparative analysis of research into illicit drugs in the European Union’ and, in September 2009, organised a conference to discuss ways to improve drugrelated research capacity in the European Union¢(9).
Raja-arvot voivat vaihdella maittain samanlaisten rikosten osalta: esimerkiksi kannabishartsin hallussapidosta voidaan nostaa Liettuassa syyte minkä tahansa määrän perusteella, kun taas monissa Saksan osavaltioissa raja on kuusi grammaa.
The study and the discussions offered a number of important insights into the way drugrelated research is carried out in Europe.
Raja-arvot eivät ole johdonmukaisia suhteessa eri huumeisiin.
The bulk of drugrelated research in Europe is conducted by the Member States, which set research priorities according to their national needs.
Esimerkiksi kannabiksen painon raja-arvo vaihtelee kolminkertaisesta (Kypros) kymmenkertaiseen (Alankomaat) heroiinin painoon nähden.
This is generally done in the absence of a coherent drug research strategy with dedicated funding. Instead, drugrelated research
Kokaiinin painon raja-arvo voi olla sama kuin heroiinin (esimerkiksi Tanska) tai kymmenkertainen (esimerkiksi Latvia).
Research findings and language barriers
Tutkimustulokset ja kielimuurit