natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Regulations to deal with issues such as air pollution (e.g. particulates) and noise, together with investment incentives, can drive innovation towards cleaner, safer and quieter transport.
Ilmansaasteita (esimerkiksi hiukkasia) ja melua koskeva lainsäädäntö sekä investointikannustimet voivat yhdessä ohjata innovaatioita puhtaamman, turvallisemman ja hiljaisemman liikenteen suuntaan.
This would in turn help reduce external costs.
Tämä puolestaan au aisi vähentämään ulkoisia kustannuksia.
There is clear agreement that transport prices do not fully cover the external costs caused by transport activities, although consensus is lacking on the exact figure to be paid.
Selvästi yksimielisiä ollaan siitä, e eivät liikennemaksut kata täysin liikenteestä aiheutuvia ulkoisia kustannuksia, mu a tarkoista summista ei ole päästy yhteisymmärrykseen.
Contrary to intentions, variable charges for road freight were actually reduced between 1998 and 2001. The most important variable element is taxation on fuel, but fuel prices have remained within the same price range for more than 20 years.
Aikomusten vastaisesti maanteiden muu uvia rahtimaksuja itse asiassa pienenne iin vuosina 1998–2001.Tärkein muu uja on pol oaineverotus, mu a pol oaineen hinta on pysynyt samassa hintaluokassa yli 20 vuo a.
Implementing full-cost pricing could help reduce environmental impacts in the same way as regulating air pollutants has led to substantial decreases in the regulated emissions.
Kaikkien kustannusten sisälly äminen hintoihin au aisi vähentämään ympäristövaikutuksia samaan tapaan, kuin ilman epäpuhtauksien sääntely on vähentänyt merki ävästi säänneltyjä päästöjä.
Passenger transport
Henkilöliikenne jabruttokansantuote
There has been no success in decoupling transport demand from economic growth, either for freight or passenger transport.
Liikenteen kysyntää ei ole saatu irrote ua talouden kasvusta sen enempää rahti- kuin henkilöliikenteessäkään.
At around 3 % a year, freight transport is increasing faster than gross domestic product (GDP), which is growing at around 2 % annually.
Rahtiliikenne kasvaa noin 3 prosen ia vuodessa eli nopeammin kuin bru okansantuote (BKT), joka kasvaa vuodessa noin 2 prosen ia.
Passenger transport is increasing at the same rate as GDP.
Henkilöliikenne kasvaa samaa vauhtia kuin BKT.
The reasons are complex but largely linked to socio-economic factors such as the expansion of the EU internal market, which is driving the rise in freight transport.
Syyt ovat monitahoisia, mu a lii yvät suurimmaksi osaksi sosiaalis-taloudellisiin tekijöihin, kuten unionin sisämarkkinoiden laajentumiseen, joka lisää rahtiliikenteen kasvua.
For passenger transport, the reasons include increased car use for commuting, leisure and tourism.
Yksi henkilöliikenteen kasvun syy on henkilöautojen käytön kasvu työmatkoilla, vapaa-ajalla ja matkailussa.
Transport emissions of air pollutants
Kasvihuonekaasut*
Particulates**
Hiukkaset**
Ozone precursors***Acidifying substances**** ns po rt emissions of air pollutants a rT
Happamoitumistaaiheuttavat aineet ****
Carbon dioxide emissions continue to rise as transport demand outstrips improvements in energy-related emissions.
Hiilidioksidipäästöt kasvavat yhä, kun liikenteen kysyntä yli ää energia-peräisenpäästötilanteen paranemisen.
Reductions for particulates (24 %), carbon monoxide (46 %), nitrogen oxides (24 %), volatile organic compounds (47 %) and lead (100 %) come partly from innovations in exhaust gas treatment technology and partly from changes in fuel composition.
Hiukkaset (24 prosen ia), hiilimonoksidi (46 prosen ia), typen oksidit (24 prosen ia), haihtuvat orgaaniset yhdisteet (47 prosen ia) ja lyijy (100 prosen ia) ovat vähentyneet osi ain pakokaasupäästöjen käsi elytekniikassa tehtyjen innovaatioiden ansiosta ja osi ain pol oaineen koostumuksen muu umisen vuoksi.
Further improvements will take place as even stricter regulations come into force in the coming years and as older vehicles are replaced with newer ones.
Tilanne paranee edelleen, kun tiukemmat säännökset tulevat lähivuosina voimaan ja kun vanhat ajoneuvot korvataan uusilla.
Sulphur dioxide is a different case: large reductions in road transport emissions (61 %) have been offset by a similar increase in emissions from international maritime transport.
Rikkidioksidin tilanne on toinen: maantieliikenteen päästöjen reilu vähentyminen (61 prosen ia) on tasoi unut, sillä kansainvälisistä merikuljetuksista peräisin olevat päästöt ovat vastaavasti kasvaneet.
Thus in effect the exposure of people to sulphur dioxide has been reduced but not the overall emissions.
Vaikka ihmisten altistuminen rikkidioksidille on itse asiassa vähentynyt, kokonaispäästöt eivät olekaan vähentyneet.
Progress with distance-related charges for heavy goods vehicles on highways
Raskailta tavarankuljetusajoneuvoilta moottoriteillä perittävät matkan pituuteen perustuvat maksut
The value of variable charges for goods transport on roads decreased in many EU Member States between 1998 and 2001.
Maanteiden tavaraliikenteestä peri ävien vaihtelevien maksujen arvo laski monissa unionin jäsenvaltioissa vuosina 1998–2001.
In overall terms, variable charges in EU-15 fell by 7 % in this period.
Kaiken kaikkiaan vaihtelevat maksut laskivat 15 jäsenvaltion unionissa tuolloin 7 prosen ia.
This is partly a result of the protests in September 2000 by freight transport companies, farmers and fishermen against rising fuel prices.
Tämä johtui osi ain rahtikuljetusyritysten, maanviljelijöiden ja kalastajien järjestämistä mielenosoituksista pol oaineen hintojen nousua vastaan syyskuussa 2000.
The diesel tax is still the most important instrument in value terms.
Dieselvero on edelleen rahamääräisesti tärkein väline.
In addition several EU countries, e.g. Germany, Austria and the UK, plan to introduce distance-based charges.
Lisäksi monet unionin jäsenvaltiot, esimerkiksi Saksa, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta suunni elevat o avansa käy öön matkan pituuteen perustuvia maksuja.
These will help to reduce road transport's net external costs to the environment.
Näin voidaan vähentää maantieliikenteestä ympäristölle aiheutuvia ulkoisia ne okustannuksia.
Total variable charges for heavy goods vehicles (Euro/km)
Erilaiset maksut raskaille ajoneuvoille yhteensä (euroa/km)
Air pollution: Damaging health in cities
Kaupunkien ilmansaasteet terveydelle haitallisia
High concentrations of groundlevel ozone and fine particulates are causing human health problems in cities.
Korkeat alailmakehän otsonipitoisuudet ja pienhiukkaspitoisuudet aiheu avat kaupungeissa ongelmia ihmisten terveydelle.
Despite reductions in emissions, much of Europe's urban population remains exposed to concentrations of these pollutants exceeding the levels set to protect human health.
Päästöjen vähentymisestä huolima a suuri osa Euroopan kaupunkiväestöstä altistuu epäpuhtauksien pitoisuuksille, jotka ovat terveyden suojelemiseksi asete uja tasoja korkeampia.
Further action is needed to bring down pollution, especially as limits and targets may be tightened in response to growing evidence of health impacts at concentrations below the current values.
Lisätoimia tarvitaan saasteiden vähentämiseksi etenkin, jos rajoja ja tavoi eita joudutaan tiukentamaan, kun saadaan yhä enemmän näy öä siitä, e ä nykyisiä arvoja pienemmätkin määrät vaiku avat terveyteen.
The air pollutants groundlevel ozone and fine particulates are linked through
Alailmakehän otsonin ja pienhiukkasten kaltaisilla ilmansaasteilla on yhteisiä
32 their shared precursors (
32 esiasteita (
) and non-methane
) ja muita haihtuvia orgaanisia yhdisteitä
When inhaled, both ozone and particulates have adverse effects on human health.
Hengite yinä sekä otsoni e ä hiukkaset vaiku avat haitallisesti ihmisten terveyteen.
These include aggravation of respiratory conditions such as asthma (from short-term exposure) and respiratory and cardiovascular illness as well as premature mortality (from longterm exposure) (33).
(pitkäaikainen altistuminen) (33).
Their effect is likely to be additive, at least in the short
Niillä on luultavasti myös yhteisvaikutuksia ainakin lyhyellä aikavälillä (34).
These health impacts are caused by high concentrations that occur mainly in the urban areas of central, eastern and southern Europe.
Terveyteen vaiku avat korkeat pitoisuudet, joita esiintyy pääasiassa Keski-, Itä- ja Etelä-Euroopan kaupungeissa.
For particulates, high levels occur over the whole year, while ozone is mainly a problem during the summer months.
Hiukkasten pitoisuudet ovat korkealla koko vuoden ajan, mu a otsoni aiheu aa ongelmia pääasiassa kesäkuukausina.
Ozone levels were especially high during the summer heatwave of 2003.
Otsonipitoisuudet olivat erityisen korkeita kesän 2003 helleaallon aikana.
Some people are more vulnerable to high concentrations of ozone and fine particulates than others.
Jotkut ihmiset ovat herkempiä otsonin ja hiukkasten korkeille pitoisuuksille kuin toiset.
The worst effects are generally seen in children, asthmatics and the elderly, as well as those exercising outdoors.
Pahimmat vaikutukset näkyvät tavallisesti lapsissa, astmaatikoissa ja vanhuksissa sekä ulkoliikuntaa harrastavissa.
Despite recent reductions in emissions of both ozone precursors and fine particulates (by 30 % and 36 % respectively from 1990 to 2001), it is estimated that up to 45 % of Europe's urban population remains exposed to particulate concentrations exceeding limit values and up to 30 % to ozone concentrations above target levels for protecting human health.
Vaikka sekä otsonin esiasteiden e ä pienhiukkasten päästöt ovat viime aikoina vähentyneet (30 ja 36 prosen ia vuosina 1990–2001), arvioiden mukaan jopa 45 prosen ia Euroopan kaupunkiväestöstä altistuu edelleen rajaarvot yli äville hiukkaspitoisuuksille ja jopa 30 prosen ia ihmisten terveyden suojelemiseksi asete uja tavoitearvoja korkeammille otsonipitoisuuksille.
The emission cuts achieved so far have been mainly due to the introduction of catalysts on new cars and to the implementation of the EU solvents directive, which has led to lower emissions from industrial processes.
Päästöjä on saatu tähän mennessä vähenne yä pääasiassa uusien autojen katalysaa oreilla ja panemalla täytäntöön unionin liuotindirektiivi, jonka ansiosta teollisuudesta peräisin olevat päästöt ovat vähentyneet.
There is now growing evidence of adverse health effects from concentrations of fine particulates and ozone at levels below the values currently set to protect health.
Nyt on saatu yhä enemmän näy öä siitä, e ä pienhiukkasten ja otsonin pitoisuudet ovat terveydelle haitallisia, vaikka ne olisivatkin nykyisiä raja-arvoja alhaisempia.
Discussions are under way within the framework of the EU Clean Air for Europe process (35) that may lead to present limits being reconsidered and eventually tightened.
Euroopan unionissa käydään parhaillaan keskusteluja Puhdasta ilmaa Eurooppaanohjelmassa (35), ja keskustelujen tuloksena nykyisiä rajoja saatetaan tarkistaa ja mahdollisesti tiukentaa.
Proposals under discussion include se�ing longterm reduction targets for 2020 for both air quality concentrations and pollutant emissions.
Keskustelussa käsitellään muun muassa ehdotusta ilman laadun pitoisuuksia ja epäpuhtauspäästöjä koskevien pitkän aikavälin vähentämistavoi eiden ase amiseksi vuodeksi 2020.
Technology measures, demand management options and economic instruments are also being considered.
Samoin pohditaan teknologiaa koskevia toimenpiteitä, kysynnän hallinnan vaihtoehtoja ja taloudellisia välineitä.
Urban population exposure to pollution levels above EU limit values
Euroopan ilmanlaadun tietojärjestelmä, Airbase- tietokanta, sisältää tietoja hiukkasista (PM
(%ofurbanpopulation)
Ilmansaasteillealtistunutväestö
Time (years)
Aika (vuodet) otsonista ja typpidioksidista.
10 µm or less), ozone and nitrogen dioxide. Between 1996 and 2001, 25–45 % of the urban population was exposed to particulateconcentrations in excess of the EU limit value and 20–30 % to ozone concentrations above the EU target value for ozone.
25–45 prosen ia kaupunkiväestöstä altistui vuosina 1996–2001 hiukkaspitoisuuksille, jotka yli ivät unionin ase aman raja-arvon, ja 20–30 prosen ia kaupunkiväestöstä altistui otsonipitoisuuksille, jotka yli ivät unionin ase aman otsonin tavoitearvon.
The urban population for which exposure estimates can be made increased from 51 to 103 million people over the same period.
Kaupunkiväestö, jonka altistumista voidaan arvioida, kasvoi 51 miljoonasta 103 miljoonaan saman ajanjakson aikana.
Data reliability has therefore increased substantially, but data between 1996 and 2001 make it difficult to draw firm conclusions on exposure trends for either ozone or particulates.
Tietojen luote avuus on siis parantunut merki ävästi, mu a vuosien 1996–2001 tietojen pohjalta on vaikea tehdä täsmällisiä päätelmiä otsonille tai hiukkasille altistumisen kehityksestä.
Portugal Spain Belgium Ireland Austria Denmark Greece EU-15 France Slovenia Luxembourg Netherlands Sweden Italy Finland Germany Hungary United Kingdom Romania Poland Czech Republic Slovak Republic Bulgaria Lithuania Latvia
Portugali Espanja Belgia Irlanti Itävalta Tanska Kreikka 15 EU-maata Ranska Slovenia Luxemburg Alankomaat Ruotsi Italia Suomi Saksa Unkari Yhdistynyt kuningaskunta Romania Puola Tšekin tasavalta Slovakian tasavalta Bulgaria Liettua Latvia
Gap between emissions of ozone precursors* and National Emission Ceilings Directive or Gothenburg protocol targets.(Index points of distance between emissions and linear target path)
Ero otsonia tuottavien aineiden päästöjen* ja ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista annetun direktiivin tai Göteborgin pöytäkirjan tavoitteiden välillä.
In 2001 country is on track to meet its target
Vuonna 2001 maan tilanne on kehittymässä kohti tavoitetta
In 2001 country is not on track to meet its target
Vuonna 2001 maan tilanne ei ole kehittymässä kohti tavoitetta
Between 1990 and 2001 emissions of groundlevel ozone precursors decreased by 30 % in the EU-15 and by 43 % in the New-10.
Vuosina 1990–2001 alailmakehän otsonin esiasteiden päästöt vähenivät 30 prosen ia 15 jäsenvaltion unionissa ja 43 prosen ia 10 uudessa jäsenvaltiossa.
Road transport is the dominant source of ozone precursors (39 % of total emissions).
Suurin osa otsonin esiasteista on peräisin maantieliikenteestä (39 prosen ia kokonaispäästöistä).
Other key sources are energy use (combustion) and use of solvents in industry and households.
Muita lähteitä ovat energiankulutus (pol o) ja liuo eiden käy ö teollisuudessa ja kotitalouksissa.
The reduction in emissions is mainly due to the introduction of catalysts on new cars (cu�ing emissions of nitrogen oxides) and the implementation of the EU solvents directive (limiting emissions of non-methane volatile organic compounds from industrial processes).
Päästöjen vähentyminen johtuu pääasiassa uusien autojen katalysaa oreista (jotka vähentävät typen oksidien päästöjä) ja unionin liuotindirektiivin täytäntöönpanosta (direktiivillä rajoitetaan teollisuudesta peräisin olevien muiden haihtuvien orgaanisten yhdisteiden kuin metaanin päästöjä).
Several countries are not on track to meet their targets, making substantial emission reductions necessary.
Otsonin esiasteiden päästöt ovat kasvaneet Kyproksella ja Turkissa, mu a laskeneet Virossa.
Emissions of ozone precursors have increased in Cyprus and Turkey and fallen in Estonia, but as these countries have no targets they are not shown.
Näillä mailla ei kuitenkaan ole tavoi eita, joten niitä ei esitetä tiedoissa.
% of population exposed
Altistuneen
Urban population exposure: geographical variations
Kaupunkiväestön altistumisen maantieteelliset erot
Particulates*
Hiukkaset*
European countries; for particulates (PM
Euroopan maissa, ja hiukkasten (PM
50˚ with a dry or continental climate.
***NO2 yli yvät pääasiassa niissä osissa Eurooppaa, joissa vallitsee kuiva ilmasto tai mannerilmasto. PM on
10 o�en a problem in wet, maritime countries as precipitation is the most effective way of removing aerosol particles from the air.
10 harvoin ongelma kosteissa rannikkovaltioissa, sillä
Concentrations of nitrogen dioxide (NO
Vuotuisen raja-arvon yli äviä typpidioksidin (NO
2 exceeding the annual limit value are recorded
2 yksinomaan kaupungeissa, etenkin raskaan
Climate change: Growing evidence of impacts
Ilmastonmuutoksen vaikutuksista yhä enemmän näyttöä
The climate is projected to continue changing, globally and in Europe, over the next 100 years.
Ilmaston ennustetaan muu uvan edelleen koko maapallolla ja Euroopassa seuraavien 100 vuoden aikana.
Evidence is growing of climate change's impacts on human and ecosystem health as well as economic viability.
Yhä enemmän saadaan näy öä siitä, e ä ilmastonmuutos vaiku aa ihmisten terveyteen ja ekosysteemien hyvinvointiin sekä taloudellisiin mahdollisuuksiin.
Substantial reductions in emissions of greenhouse gases will be required to ensure that Europe meets its short-term emission targets.
Kasvihuonekaasupäästöjä on vähenne ävä huoma avasti, jo a Eurooppa saavu aisi varmasti lyhyen aikavälin päästötavoi eet.
Adaptation measures to manage the negative impacts of climate change also need to be put into place.
Lisäksi käy öön on ote ava mukau amistoimenpiteitä, joilla lievennetään ilmastonmuutoksen kielteisiä vaikutuksia.
Combating climate change is a key environmental priority for the European Union.
Ilmastonmuutoksen torjunta on Euroopan unionin ensisijainen ympäristötavoite.
The average temperature in Europe has increased by 0.95 °C over the past 100 years and is projected to rise by as much as a further 6.3 °C by 2100.
Euroopan keskilämpötila on noussut 0.95 celsiusaste a sadan viime vuoden aikana, ja ennusteiden mukaan se nousee vielä jopa 6.3 celsiusaste a vuoteen 2100 mennessä.
This contrasts with the European Union's indicative target of limiting the longterm global temperature increase to 2 °C. Sea levels are also rising (by up to 0.2 m over the past century) and are projected to increase further.
Tämä on ristiriidassa Euroopan unionin ohjeellisen tavoi een kanssa, jonka mukaan maapallon keskilämpötilan nousu pyritään rajoi amaan pitkällä aikavälillä 2 celsiusasteeseen. Myös merenpinta nousee (se on noussut jopa 0.2 metriä sadan viime vuoden aikana), ja ennusteiden mukaan nousu vain jatkuu.
Impacts on glaciers can be seen too, as all of Europe's glacial regions except one are in retreat (36).
Jäätikköihin kohdistuneet vaikutukset ovat samoin nähtävissä, sillä kaikki Euroopan jäätikköalueet vetäytyvät yhtä alue a lukuun o ama a (36).
The consequences of climate change include economic losses resulting from weather and climate-related events such as floods, storms and droughts.
Ilmastonmuutoksesta seuraa myös taloudellisia menetyksiä, jotka aiheutuvat sääoloihin tai ilmastoon lii yvistä luonnonmullistuksista, kuten tulvista, myrskyistä ja kuivuudesta.
In Europe these losses have increased substantially over the past 20 years to an average of EUR 10 billion in the 1990s.
Euroopassa tällaiset menetykset ovat kasvaneet huoma avasti 20:n viime vuoden aikana, ja 1990-luvulla keskiarvo oli 10 miljardia euroa.
The number of disastrous weather and climate-related events in Europe per year doubled over the 1990s compared with the previous decade, while non-climatic events such as earthquakes remained constant.
Yhden vuoden aikana tapahtuvien sääoloihin ja ilmastoon lii yvien luonnonmullistusten määrä kaksinkertaistui Euroopassa 1990-luvulla edelliseen vuosikymmeneen verra una, vaikka muiden kuin ilmastoon lii yvien luonnonmullistusten (esimerkiksi maanjäristysten) määrä pysyi ennallaan.
Four of the five years with the largest economic losses have occurred since 1997.
Neljä niistä viidestä vuodesta, jolloin taloudellisia menetyksiä on aiheutunut eniten, on ollut vuoden 1997 jälkeen.
Other impacts include an increase of about ten days in the average growing season in Europe over the past 20 years.
Muihin vaikutuksiin kuuluu keskimääräisen kasvukauden pidentyminen 10 päivällä Euroopassa 20:n viime vuoden aikana.
However, projections indicate that this positive development may in some areas be counteracted by an increased risk of water shortage, which would harm vegetation.
Ennusteiden mukaan tämä myönteinen kehitys voi kuitenkin joillakin alueilla aiheu aa ongelmia, kun kasvillisuu a vahingoi avan vedenpuu een riski kasvaa.
These changes in growing season length may require adaptation measures and changes in agriculture and nature protection strategies.
Kasvukauden pituuden muu uminen voi vaatia mukau amistoimenpiteitä ja muutoksia maataloudessa sekä luonnonsuojelustrategioissa.
The Kyoto Protocol has set a target of reducing greenhouse gas emissions from industrialised countries to 5 % below 1990 levels by the period 2008–2012.
Kioton pöytäkirjassa on asete u tavoi eet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi teollisuusmaissa vuosina 2008–2012 tasoon, joka on 5 prosen ia alle vuoden 1990 tason.
A recent study confirms previous estimates that to mitigate climate change in the longer term much larger global emission reductions would be needed (37).
Vastikään toteutetussa tutkimuksessa vahviste iin alustavat arviot, joiden mukaan ilmastonmuutoksen lieventämiseksi tarvi aisiin pidemmällä aikavälillä paljon laajami aisempia maailmanlaajuisia päästövähennyksiä (37).
Several European Union Member States have set indicative targets for substantially cu�ing their emissions.
Monet Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat ase aneet ohjeellisia tavoi eita päästöjen vähentämiseksi.
For example, the United Kingdom and Germany have reduction targets of 60 % and 30 % (from 1990 levels), to be met by 2050 and 2030 respectively.
Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan tavoi eena on vähentää päästöjä (vuoden 1990 tasosta) 60 prosen ia vuoteen 2050 mennessä ja Saksan tavoi eena on 30 prosentin vähennys vuoteen 2030 mennessä.
Even if Europe and other regions substantially reduced their emissions of greenhouse gases over the next few decades the climate system is expected to continue changing over the coming centuries.
Vaikka Eurooppa ja muut alueet vähentäisivät merki ävästi kasvihuonekaasupäästöjään seuraavina vuosikymmeninä, ilmaston odotetaan muu uvan edelleen tulevina vuosisatoina.
This is due to the long time delay before emission reduction policies have an effect on greenhouse gas concentrations and, in turn, on the climate.
Tämä johtuu siitä, e ä päästövähennykset vaiku avat kasvihuonekaasujen pitoisuuksiin ja sitä kau a ilmastoon vasta pitkän ajan kulu ua.
Therefore, in addition to reducing emissions, adaptation to climate change is increasingly needed, not only in developing countries, which are the most vulnerable, but also in Europe.
Päästövähennysten lisäksi ilmaston muutokseen on siis tarpeen mukautua niin kehitysmaissa — jotka ovat kaikkein haavoi uvimpia — kuin Euroopassakin.
Observed temperature trend in Europe
Lämpötilan muuttuminen Euroopassa
Global average temperature has increased by 0.7 (± 0.2) °C over the past 100 years.
Maapallon keskilämpötila on noussut 0.7 celsiusaste a (± 0.2 celsiuaste a) sadan viime vuoden aikana.
The 1990s were the warmest decade in the observational record, and 1998, 2002 and 2003 the ho�est years.
1990-luku oli tilastojen mukaan lämpimin vuosikymmen, ja vuodet 1998, 2002 ja 2003 olivat kuumimmat.
Europe has warmed more than the global average, with a 0.95 °C increase since 1900.
Euroopassa ilmasto on lämmennyt maapallon keskiarvoa enemmän: lämpötila on kohonnut 0.95 celsiusaste a vuodesta 1900.
The EU target of limiting the global temperature rise to no more than 2.0 °C above pre-industrial levels is likely to be exceeded around 2050.
Euroopan unionin tavoite, jonka mukaan maapallon lämpötila ei saa nousta yli 2.0 celsiusaste a teollistumista edeltävän ajan lämpötiloja korkeammalle, ylite äneen vuoden 2050 paikkeilla.
Impacts of climate change are o�en not determined by the annual average temperature but by seasonal temperature.
Ilmastonmuutoksen vaikutukset eivät useinkaan näy vuotuisissa keskilämpötiloissa vaan vuodenaikojen lämpötiloissa.