natgillin/translations-raw huggingface dataset:
White heroin (a salt form), which typically originates from south-east Asia, can easily be snorted up the nose in powder form; it can also be dissolved in cold water without additives and injected, but it can be only very inefficiently smoked or chased.
Tilastollisesti merkitsevä lasku havaittiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosina 2004–2006. Hoitoon hakeutuvien heroiininkäyttäjien keskuudessa sitä suonensisäisesti käyttävien osuus on yleisesti ottaen pienentynyt viime vuosina.
Opioid substitution medicines are commonly distributed in liquid form instead of tablets or can have added substances that reduce or change the drug’s effects when injected.
Tilastollisesti merkitsevästä laskusta vuosina 2002–2007 on ilmoittanut 13 maata.
) See Table TDI-17 (part ii) in the 2010 statistical bulletin.
Tällä aikavälillä tapahtuneesta kasvusta ilmoitti vain kolme maata (Bulgaria, Liettua, Slovakia)(114).
A statistically significant decrease was observed in the United Kingdom, between the years 2004 and 2006.
Näin on 20:ssä 23 raportoivasta maasta.
Among heroin users entering treatment, the proportion of injectors has decreased overall in the last years, with
Yksityiskohtaisempia tietoja suonensisäisten huumeiden käytön levinneisyydestä ja suuntauksista on saatavana muualla (EMCDDA, 2010c).
(110) See Figure PDU-2 in the 2010 statistical bulletin.(111) The weighted average is 0.26¢%, with an uncertainty range (weighted averages of lower and upper limits of the country estimates) of 0.23¢% to
Vain 14 maata kykeni ilmoittamaan tuoreet arviot suonensisäisen huumeidenkäytön levinneisyydestä (110), vaikka se on kansanterveyden kannalta hyvin merkittävää.
0.30¢%, resulting in an estimate of 886 606 (788 778–1 040 852) for 2008.
(110) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio PDU-2.(111) Painotettu keskiarvo on 0,26 %, epävarmuustekijän ollessa (maakohtaisten arvioiden ala- ja ylärajojen painotetut keskiarvot) 0,23 % – 0,30 %, minkä tuloksena vuoden 2008 arvio on 886 606 (788 778 – 1 040 852).
This estimate must be considered with caution as it is based on data available from only 12 of the 27 EU Member States and Norway.
Tähän arvioon on suhtauduttava varauksella, sillä se perustuu vain 12maan tietoihin EU:n jäsenvaltioiden ja Norjan lukumäärän ollessa yhteensä 27.
(112) See Table TDI-5 in the 2010 statistical bulletin.(113) See Table PDU-6 (part iii) in the 2010 statistical bulletin.
(112) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-5.(113) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko PDU-6 (osa iii).
) See Table PDU-104 in the 2010 statistical bulletin.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio PDU-104.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa ja niitä, jotka ovat hakeutuneet huumehoitoon viimeksi kuluneen vuoden aikana.
Treatment of problem opioid use
Opioidien käyttö muuten kuin suonensisäisesti
Clients entering outpatient treatment for primary opioid use are on average 34 years old, with female clients and those entering treatment for the first time being on average younger¢(115).
Ensisijaisesti opioidien käytön vuoksi avohoitoon tulevien asiakkaiden keski-ikä on 34 vuotta; naisasiakkaat ja ensimmäistä kertaa hoitoon hakeutuvat ovat kuitenkin keskimäärin tätä nuorempia (115).
Almost all countries report an increase in the mean age of their opioid clients since 2003.
Lähes kaikki maat ovat ilmoittaneet opioidiasiakkaidensa keski-iän nousseen vuodesta 2003 lähtien.
The overall male to female ratio among outpatient opioid clients is 3.5:1, although females make up a higher proportion in northern countries (e.g. Sweden, Finland) and a lower proportion in southern countries (e.g. Greece, Spain,
Miesten ja naisten välinen suhde avohoidon opioidiasiakkaiden parissa on 3,5:1, jos kohta Pohjoismaissa (esim. Ruotsissa ja Suomessa) naisten osuus opioidien käyttäjistä on suurempi ja etelässä (esim.
Opioid users entering treatment have higher rates of unemployment, lower levels of educational attainment and higher levels of psychiatric disorders than clients reporting other primary drugs¢(117
Hoidon aloittavien opioidien käyttäjien työttömyysaste on suurempi ja koulutusaste alhaisempi kuin ensisijaisesti muita huumeita käyttävillä asiakkailla, ja lisäksi heillä on enemmän psykiatrisia häiriöitä kuin muilla (117).
An average time lag of about 10 years is reported between first use of opioids and first contact with drug treatment¢(118
Ensimmäisen käyttökerran ja ensimmäisen hoitoon hakeutumisen välinen viive on
Treatment provision and coverage
Ainoastaan Norja on toimittanut tuoreita lukuja.
Substitution treatment, generally integrated with psychosocial care, is typically provided at specialised outpatient centres.
Vuonna 2008 Norjassa arvioitiin olevan noin 1450heroiininkäyttäjää, joilla aineen ainoa annostelutapa oli polttaminen.
Thirteen countries report that it is also provided by general practitioners, usually under sharedcare arrangements with specialised treatment centres.
Tämä on noin 15 prosenttia kaikista heroiininkäyttäjistä Norjassa.
General practitioners can achieve better results than specialised centres in terms of retention in treatment, abstinence rates and co-consumption of other drugs.
Huumehoitoon hakeutuvia käyttäjiä koskevat tiedot vahvistavat sen, että joissakin maissa opioideja käyttävässä väestössä on merkittävän kokoisia käyttäjäryhmiä, jotka polttavat tai nuuskaavat tätä päihdettä.
This was found in a 12-month naturalistic study of 2¢694 clients in substitution treatment in Germany (Wittchen et al., 2008).
Esimerkiksi Belgiassa, Irlannissa, Espanjassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa puolet tai kolme neljännestä ensisijaisesti opioideja käyttävistä avohoitoon hakeutuvista henkilöistä ilmoitti polttamisen pääasialliseksi annostelutavakseen.
Other studies have shown that the implementation of substitution treatment in primary care settings is not only feasible but can also be cost-effective (Gossop et al., 2003; Hutchinson et al., 2000).
Noin kolmannes opioidiasiakkaista Itävallassa ja noin puolet Kreikassa ja Ranskassa (1). ilmoitti nuuskaamisen pääasialliseksi keskimäärin noin kymmenen vuotta(118).
Client numbers showed some increase in several central and east European countries, but the countries that joined the European Union after 2004 continue to make up only about 2¢% of the total number of opioid
Esimerkiksi pääasiassa Afganistanista tulevaa ruskeaa heroiinia (emäksinen muoto), jota on yleisesti saatavilla, käytetään ensisijaisesti polttamalla ja höyryä sisään hengittämällä (chasing).
121 substitution clients in the European Union¢(
Sitä voidaan myös liuottaa kylmään veteen ilman lisäaineita ja pistää liuos suoneen, mutta sen polttaminen tai höyryn sisäänhengittäminen (chasing) on varsin tehotonta.
Treatment for opioid users is mostly conducted in outpatient settings, which can include specialist centres, general practitioners’ surgeries and lowthreshold facilities (see Chapter 2).
Opioidien käyttäjien hoito tapahtuu useimmiten avohoidossa eli esimerkiksi huumehoitoon erikoistuneissa keskuksissa, yleislääkärin hoidossa ja matalan kynnyksen keskuksissa (ks. luku 2).
In a few countries, inpatient centres are a major component of the drug treatment system, notably in Bulgaria, Greece, Latvia, Poland, Romania, Finland and Sweden¢(119).
Muutamissa maissa myös laitoshoidolla on keskeinen rooli huumehoitojärjestelmässä, muun muassa Bulgariassa, Kreikassa, Latviassa, Puolassa, Romaniassa, Suomessa ja Ruotsissa(119).
The range of options available in Europe for the treatment of opioid dependence is broad and increasingly differentiated, though it varies geographically in terms of accessibility and coverage.
Opioidiriippuvuuden hoitoon on Euroopassa monia erilaisia vaihtoehtoja, ja ne eriytyvät jatkuvasti. Hoidon saatavuus ja kattavuus vaihtelevat kuitenkin maantieteellisesti.
Drug-free and substitution treatments for opioid use are available in all EU Member States, Croatia and Norway.
Huumeetonta hoitoa ja korvaushoitoa opioidien käyttöön on saatavissa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, Kroatiassa ja Norjassa.
In Turkey, the use of substitution treatment is currently under study.
Turkissa tutkitaan parhaillaan korvaushoidon käyttöä.
Patients participate in daily activities and receive intensive psychological support.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-17 (osa ii).
A comparison of the number of substitution treatment clients in the European Union with the estimated number of problem opioid users suggests a treatment coverage rate of about 50¢%.
Yksi terapeuttinen lähestymistapa on huumeeton hoito, jossa yleensä edellytetään pidättymistä kaikista päihteistä, myös korvauslääkityksestä. Potilaat osallistuvat päivittäiseen toimintaan ja saavat intensiivistä psykologista tukea.
However, coverage varies considerably between countries, with rates below 40¢% reported by seven of the 14 countries for which estimates of the number of problem opioid users are available, and four of these countries reporting less than 10¢% coverage (see Figure 11).
Vaikka huumeetonta hoitoa voidaan tarjota sekä avo- että laitoshoidossa, jäsenvaltiot ilmoittavat yleisimmin laitoshoidosta, jossa käytetään hoitoyhteisön periaatteita tai Minnesotan mallia.
Nevertheless, it can be estimated that two
Ranska ja Tšekki arvioivat parhaillaan
) See Tables TDI-10, TDI-32 and TDI-103 in the 2010 statistical bulletin.)
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-10, TDI-32 ja TDI-103.)
See Tables TDI-5 and TDI-21 in the 2010 statistical bulletin.)
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-5 ja TDI-21.)
See also Chapter 2.)
Katso myös luku 2.)
See Tables TDI-11, TDI-33, TDI-107 and TDI-109 in the 2010 statistical bulletin.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-11, TDI-33, TDI-107 ja TDI-109.) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-24.
) See Figure HSR-2 in the 2010 statistical bulletin.
hoitoyhteisöjensä toiminnan tuloksellisuutta, ja tietoja odotetaan olevan saatavilla vuoden 2010 aikana.
Chapter 6: Opioid use and drug injection
Kuvio 11: Korvaushoidossa olevien opioidien ongelmakäyttäjien arvioitu määrä
Figure 11: Estimated proportion of problem opioid users undergoing substitution treatment
Muiden tutkimusten mukaan korvaushoidon toteuttaminen perusterveydenhoidossa on mahdollista, ja se voi olla myös kustannustehokasta (Gossop ym., 2003; Hutchinson ym., 2000).
E m r c a n n e c t r m u v e r p la n la e e s la r x y z e u l o o it h in e ra u ly It a
L a sk aS m i o uS la o u P lta a v Itä
See Figure HSR-1 in the 2010 statistical bulletin for further information.Reitox national focal points.
Katso lisätietoja vuoden 2010 tilastotiedotteen kuviosta HSR-1.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
In most European countries, substitution medication can be dispensed by general practitioners, pharmacies or mobile outreach units.
Vertailtaessa korvaushoitoa saavien asiakkaiden määrää ja opioidien ongelmakäyttäjien arvioitua määrää Euroopan unionissa hoidon kattavuuden voidaan arvioida olevan noin 50 prosenttia.
This is, however, not the case in Bulgaria, Estonia, Greece, Lithuania, Poland and Slovakia, where only specialist treatment centres can dispense the medication.
Kattavuus vaihtelee kuitenkin huomattavasti eri maiden välillä.
Information on the cost of opioid substitution medication for clients has recently been collected. Among the 26¢reporting countries, 17 indicated that the medication (in most cases methadone) is free of charge unless treatment is sought from private providers.
Niistä 14 raportoivasta maasta, joista tietoja opioidien ongelmakäyttäjien arvioidusta määristä on saatavilla, seitsemän maata ilmoittaa kattavuuden olevan alle 40 prosenttia, ja neljä maata ilmoittaa jopa alle kymmenen prosentin kattavuudesta (katso kuvio 11).
Other options, which represent a small percentage of all substitution treatments, include slow-release morphine (Bulgaria, Austria, Slovenia), codeine (Germany, Cyprus, Austria) and diacetylmorphine (heroin).
(120) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko HSR-3.(121) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko HSR-2.
) These estimates should be considered with caution as there is still a lack of precision in the data sets.
) Arvioihin on syytä suhtautua varauksella, koska tietojen tarkkuudessa on edelleen parantamisen varaa.
Countries in the north and east of Europe often apply a more focused and higher-threshold access model, whereas many countries in the west of Europe implement a multi-site and lowthreshold access model.
Alankomaissa, Saksassa ja Tanskassa.
These differences may reflect different models of care, with priority given in some countries to the goal of abstinence and to psychosocial approaches, and in others to the stabilisation and retention of clients and to harm reduction approaches.
Sitä käytetään myös Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja kokeiluhankkeita valmistellaan Belgiassa ja Luxemburgissa.
Heroinassisted treatment is currently provided to about 1 500 chronic problem opioid users in five EU Member States.
Viidessä EU:n jäsenvaltioissa annetaan tällä hetkellä heroiinihoitoa noin 1500 krooniselle opioidien ongelmakäyttäjälle.
Most of these countries, as well as Switzerland and Canada, have conducted experimental trials to assess the outcomes of this type of treatment.
Useimmissa näissä maissa sekä Sveitsissä ja Kanadassa on tehty kokeellisia tutkimuksia tämäntyyppisen hoidon tulosten arvioimiseksi.
In 2011, with the support of a team of international researchers and clinicians, the EMCDDA will publish a study on this type of treatment, reviewing the scientific evidence accumulated in recent years.
EMCDDA julkaisee vuonna 2011 tutkimuksen tämäntyyppisestä hoidosta kansainvälisistä tutkijoista ja kliinikoista koostuvan asiantuntijaryhmän avustuksella. Tutkimuksessa arvioidaan viime vuosina saatua tieteellistä näyttöä.
The ‘Insight’ will also review the development, operational delivery and clinical practices for heroinassisted treatment, and describe some of the challenges associated with its implementation.
Insight-julkaisussa tarkastellaan myös heroiinihoidon kehitystä, sen antamista käytännölliseltä näkökannalta sekä sen kliinisiä käytäntöjä ja kuvataan joitakin hoidon toteuttamiseen liittyviä haasteita.
A set of minimum quality standards will also be outlined.
Tutkimuksessa hahmotellaan myös laadun vähimmäisnormit.
Opioid substitution treatment, combined with psychosocial interventions, was found to be the most effective treatment option for opioid users.
metadonihoidon kustannukset kokonaan ja pitävät sitä ensisijaisena muihin korvaushoitolääkkeisiin nähden.
use opioid antagonists in combination with heavy sedation are not recommended because of safety concerns (Gowing et al., 2010).
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden käyttö suonensisäisesti vuoksi (Gowing ym., 2010).
After opioid withdrawal, patients who are motivated to remain abstinent from opioid use should be advised to consider naltrexone to prevent relapse.
Opioidivieroituksen jälkeen opioidien käytöstä pidättymiseen motivoituneille potilaille on neuvottava naltreksonin käytön harkitsemista käytön uudelleenaloittamisen ehkäisemiseksi.
The outcomes of opioid withdrawal are generally low in the long term (Mattick et al., 2009), but it may help patients, if it is their informed choice to undergo this type of treatment.
Opioidivieroituksen tulokset ovat yleisesti ottaen heikot pitkällä aikavälillä (Mattick ym., 2009), mutta se voi auttaa potilaita, jos he ovat tietoisesti valinneet tämäntyyppisen hoidon.
In inpatient or outpatient settings, detoxification is achieved through diminishing doses of methadone or buprenorphine (as preferred treatments) or alpha-2 agonists.
Laitos- tai avohoitoympäristöissä potilaat vieroitetaan huumeista pienentämällä metadoni- tai buprenorfiinin (ensisijaiset hoitovaihtoehdot) tai alfa-2-agonistien annoksia.
The combination of buprenorphine and naloxone (marketed as Suboxone) was created to prevent the injection of buprenorphine.
Buprenorfiinin ja naloksonin yhdistelmä (myydään Suboxone-nimellä) kehitettiin buprenorfiinin suoneen pistämisen estämiseksi.
Nevertheless, its effectiveness in preventing intravenous use of buprenorphine is not yet clear (Bruce et al., 2009; Simojoki et al., 2008).
Sen tehokkuus buprenorfiinin suonensisäisen käytön estämisessä on kuitenkin vielä epäselvä (Bruce ym., 2009, Simojoki ym., 2008).
Introduction
Johdanto virusta voi esiintyä huumeidenkäyttäjillä suhteettoman yleisesti.
Drug use can produce a wide range of negative consequences, such as accidents, mental health disorders, pulmonary diseases, cardiovascular problems, unemployment or homelessness.
Huumausaineet voivat aiheuttaa hyvin moninaisia kielteisiä seurauksia, kuten onnettomuuksia, mielenterveyden häiriöitä, hengityselinsairauksia, sydän- ja verisuoniongelmia, työttömyyttä tai kodittomuutta.
Harmful consequences are particularly prevalent among problem drug users, whose general health and socioeconomic situation can be far below those in the general population.
Haitallisia seurauksia esiintyy etenkin niillä ongelmakäyttäjillä, joiden yleinen terveydellinen ja sosioekonominen tilanne voi olla yleisväestöä huomattavasti heikompi.
low in most countries of the European Union, and the overall EU situation compares positively in a global context (ECDC and WHO-Europe, 2009; Wiessing et¢al., 2009).
Vuoden 2008 loppuun mennessä uusien HIV-diagnoosien määrä huumeita suonensisäisesti käyttävillä on pysynyt matalana useimmissa Euroopan unionin maissa, ja koko EU:n tilanne vaikuttaa muuhun maailman verrattuna suhteellisen myönteiseltä (ECDC ja WHO-Europe, 2009; Wiessing ym., 2009).
This may, at least partly, follow from the increased availability of prevention, treatment and harm-reduction measures, including substitution treatment and needle and syringe programmes (Wiessing et al., 2009).
Tämä voi johtua ainakin osittain ehkäisytoimien paremmasta saatavuudesta, hoidosta ja haittoja vähentävistä toimenpiteistä, kuten korvaushoidoista sekä neulojen ja ruiskujen vaihtoohjelmista (Wiessing ym., 2009).
Other factors, such as the decline in injecting drug use that has been reported in some countries, may also have played an important role.
Myös muut tekijät, kuten eräissä maissa havaittu huumeiden suonensisäisen käytön väheneminen, ovat voineet vaikuttaa asiaan merkittävästi.
Nonetheless, in some parts of Europe, data suggest that HIV transmission related to injecting drug use continued at relatively high rates in 2008, underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
Tästä huolimatta tiedot viittaavat tietyissä Euroopan osissa siihen, että HIV:n leviäminen huumeiden suonensisäisen käytön välityksellä oli edelleen suhteellisen yleistä vuonna 2008. Tämä korostaa tarvetta varmistaa paikallisen ehkäisytyön kattavuus ja tehokkuus.
The number of fatal overdoses reported in the European Union in the last two decades is equivalent to about one overdose death every hour.
Kuolleisuuden ja huumeidenkäyttöön liittyvän sairastuvuuden vähentäminen on keskeisellä sijalla Euroopan maiden huumausainepolitiikoissa.
Data on reported newly diagnosed cases related to injecting drug use for 2008 suggest that infection rates are still generally falling in the European Union, following the peak in 2001–02, which was due to outbreaks in
Pääasialliset ponnistelut tällä saralla keskittyvät toimenpiteisiin, jotka on suunnattu eniten vaarassa oleville ryhmille, ja niiden avulla pyritään pureutumaan sellaisiin käyttäytymismalleihin, jotka ovat suoraan kytköksissä huumeisiin liittyviin haittoihin.
Estonia, Latvia and Lithuania¢(124).
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit
Reducing the mortality and morbidity related to drug use is central to European drug policies. The main efforts in this area are through interventions that are directed at the groups that are most at risk, and targeting the behaviours directly associated with drugrelated harms.
Vuonna 2008 ilmoitetuista uusista, huumeiden suonensisäisestä käytöstä johtuvista diagnosoiduista tapauksista saadut tiedot antavat aihetta olettaa, että infektioaste laskee edelleen yleisesti kaikkialla Euroopan unionissa Viron, Latvian ja Liettuan epidemioista aiheutuneen vuosien 2001–2002 huipun jälkeen(124).
Drugrelated infectious diseases rate of newly diagnosed infections among injecting drug users in the 23 EU Member States for which national data are available was 2.6 cases per million population, down from 3.7 per million in 2007¢(125).
Vuonna 2008 niissä 23:ssa EU:n jäsenvaltiossa, joista kansallisia tietoja on saatavissa, huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa ilmoitettujen uusien infektioiden kokonaisaste oli 2,6 tapausta miljoonaa asukasta kohden.
Of the four countries reporting the highest rates of newly diagnosed infections (Estonia, Latvia, Lithuania, Portugal), all continued their downward trend, with a marked decline in Estonia and Latvia (Figure 12).
Vuoden 2007 luku oli 3,7 tapausta miljoonaa asukasta kohden (125).
Even in countries where HIV prevalence in injecting drug users is low, other infectious diseases including hepatitis¢A, B, C and D, sexually transmitted diseases, tuberculosis, tetanus, botulism, anthrax and human T-lymphotropic virus may disproportionately affect drug users.
Niissäkin maissa, joissa HIV:n levinneisyys on pieni huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa, muita tartuntatauteja, kuten A-, B- ja C-hepatiittia, sukupuolitauteja, tuberkuloosia, jäykkäkouristusta, botulismia, pernaruttoa ja ihmisen T-lymfotrooppista
By the end of 2008, the rate of reported new HIV diagnoses among injecting drug users has remained
Niissä neljässä maassa, jotka ilmoittivat eniten uusia
(123) For details on methods and definitions, see the 2010 statistical bulletin.(124) Reporting procedures for HIV infection have changed in recent years, and data are now available by year of diagnosis rather than by year of report
(123) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteesta yksityiskohtaisempia tietoja seurantamenetelmistä ja määritelmistä.(124) HIV-infektiota koskevat ilmoituskäytännöt ovat muuttuneet viime vuosina, ja nyt tietoa on saatavana diagnoosin antamisvuoden mukaan ilmoitusvuoden sijasta (ECDC ja WHO-Europe, 2009).
(ECDC and WHO-Europe, 2009). This results in lower figures in some countries that are likely to reflect more accurately true incidence (e.g. Portugal).
Tämän vuoksi joitain maita koskevat luvut ovat pienempiä, mikä todennäköisesti kertoo esiintyvyydestä aiempaa tarkemmin (esimerkiksi Portugali).
In some cases, however, reporting delays may also have resulted in an underestimation of incidence.
Joissain tapauksissa esiintyvyyden aliarviointi on voinut johtua ilmoitusviiveistä.
See Table INF-104 in the 2010 statistical bulletin. )
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-104. )
National data are not available for Denmark, Spain, Italy and Austria.
Tanskasta, Espanjasta, Italiasta ja Itävallasta ei ole saatavana kansallisia tietoja.
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths transmission is still occurring among injecting drug users in these countries.
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
Figure 12: Trends in newly reported HIV infections in injecting drug users in four EU Member States reporting high rates of infection
Kuvio 12: Huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa ilmoitettuja uusia HIV-tartuntoja koskevia suuntauksia neljässä EU:n jäsenvaltiossa, joissa tartuntojen määrä on suuri
a peak at 6.7 cases was observed in 2007, suggesting a continued potential for HIV outbreaks among injecting drug users.
Ruotsissa puolestaan havaittiin vuonna 2007 kaikkien aikojen huippulukema eli 6,7 tapausta, mikä viittaa siihen, että HIV-epidemioiden puhkeaminen on edelleen mahdollista huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa.
A recent review confirms that this may still be the case in some EU countries (Mathers et al., 2010).
Lokakuun 2009 loppuun mennessä ilmoitetut tiedot. ECDC ja WHO-Europe.