natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As in the community,cannabis is the most frequently experienced substance,but several studies also show high levels of heroinexperience (close to 50% of the inmates or more insome cases).
Nykyisin kaikkien Euroopan maiden vankiloissa on suuria ongelmia, jotka aiheutuvathuumeista tai huumeisiin liittyvistä tartuntataudeista.
)See also the table: Proportion of drug users among prisoners in the EU (online version).
Rutiininomaisesti kerätyt kansalliset tiedot huumeidenkäytöstä, käyttötavoista ja seurauksista vankien keskuudessa ovat harvinaisia.
Lifetime prevalence of drug users in prison in the EU
Ainakin kerran huumeita käyttäneiden yleisyys vankiloissa Euroopan unionin alueella
(1) Drug users (ever used)
(1) Huumeidenkäyttäjät (ainakin kerran käyttäneet)
(2) IDU (ever injected)
(2) Suonensisäisesti huumeita käyttäneet (ainakin kerran suonensisäisesti käyttäneet)
NB: Values on the figures have been derived from data provided in surveys or studies carried out in the Member States.
(1) (2): Selitykset: ks. verkkoversio. Taulukon luvut on saatu jäsenvaltioissa toteutettujen kyselyiden tai muiden tutkimusten perusteella.
The online version of the report gives details of the original data sources.
Raportin verkkoversiossa annetaan yksityiskohtaisia tietoja alkuperäisistä tietolähteistä.
(1) (2) See online version for explanation.Sources:Reitox national focal points; see also online table ‘Proportion of drug users among prisoners in the EU’.
)Katso myös taulukko, jossa esitetään huumeidenkäyttäjien osuudet vangeista Euroopan unionissa (verkkoversio).
According to different studies, prisoners reporting moreregular and/or harmful use such as intravenous drug use,regular use or dependence, represent 6 to 69% of theprison population.
Tutkimusten mukaan huumeita säännöllisesti ja/tai haitallisesti käyttäviä vankeja, kuten injektiokäyttäjiä, säännöllisesti käyttäviä tai huumeriippuvaisia, oli 6–69 prosenttia.
Initiation to drug use and injecting also takes place inprison.
Huumeiden käyttö vankiloissa Vankilaan sulkeminen ei tarkoita huumeiden käytön loppumista.
According to several studies in Belgium, Germany, Spain, France, Ireland, Italy, Austria, Portugal and Sweden between 3 and 26% of drug users in prisonreport their first use of drugs while in prison, whilebetween 0.4 and 21% of IDUs in prison started injecting in prison (NR, 2001; WIAD-ORS, 1998).
Suurin osa huumeidenkäyttäjistä yrittää lopettaatai vähentää huumeiden käyttöä vankilaan joutumisenjälkeen, sillä laittomia huumausaineita on saatavilla vainvähän. Jotkut kuitenkin jatkavat huumeiden käyttöä, jajotkut jopa lisäävät käyttöä.
Health and legal consequences
Toiset taas aloittavat käytönvankilassa.
Level of drug use within prison Incarceration does not mean cessation of drug use.
Naisvankien määrä on pienempi kuin miespuolisten vankien määrä.
Mostdrug users tend to stop or reduce their drug use after imprisonment due to the low availability of illicit drugs.
Kuitenkin naisten huumeiden käyttö näyttääkeskittyvän erityisesti naisvankeihin.
However,some continue to use drugs, to an even greater extent insome cases, and others commence once incarcerated.
Saatavilla olevientietojen mukaan huumeita käyttävien naisten osuus olisuuri vankiloissa.
Drug use within prison is reported by 16 to 54% of inmates;regular drug use by 5 to 36%.
Vangeista 16–54 prosenttia käyttää huumeita, 5–36 prosenttia säännöllisesti.
Between 0.3 and 34% of theprison population have ever injected while incarcerated.
Vangeista 0,3–34 prosenttia onkäyttänyt huumeita suonensisäisesti vankilassa ollessaan.
Risk behaviours Studies conducted in Belgium, Germany, Greece,France, Ireland, Luxembourg, Austria and the UnitedKingdom (NR, 2001) show that a high proportion of IDUs in prison share injection equipment. Within prison,intravenous drug use is often associated with the sharingof injecting material, and in some cases up to 100% of IDUs report sharing behaviours.
Saksassa (kansallinen raportti, 2001) ja Ranskassa(WIAD-ORS, 2001) vankien riskikäyttäytymisestä toteutettujen tutkimusten mukaan huumeita käyttävät naisvangit jakavat useammin huumeita ja injektiovälineitä keskenään sekä harjoittavat useammin prostituutiota verrattuna miesvankeihin.
ALuxembourg study(NR, 2001) reports that, in 70% of cases, syringes arecleaned with water only and, in 22% of cases, they arenot cleaned. The data available show that sharing injection equipment in prison is more frequent than in thecommunity.
Itävallassa (kansallinen raportti,2001) ja Englannissa sekä Walesissa (WIAD-ORS, 2001)toteutettujen tutkimusten mukaan miesvangit jakavat kuitenkin useammin injektiovälineitä keskenään.
However, drug use seems to be particularlyacute amongst the female prison population.
Huumeiden käyttö tai suonensisäinen käyttö voidaanmyös aloittaa vankilassa.
Where dataare available, they show a higher proportion of drugusers among women in prison — considering last sixmonths prevalence of drug use in Denmark, last yearand lifetime prevalence of heroin use in Ireland, andproportion of prisoners with a drug problem and with asevere drug problem in Sweden.
Useiden tutkimusten mukaan Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Irlannissa,Italiassa, Itävallassa, Portugalissa ja Ruotsissa 3–26 prosenttia vankiloiden huumeidenkäyttäjistä ilmoitti käyttäneensä ensimmäisen kerran huumeita vankilassa.
Amulti-centre study carried out in some prisons in Belgium, Germany, Spain, France, Italy, Portugal and Sweden in 1996/97 (WIAD-ORS, 2001) reports more tattoosand piercings during incarceration among IDUs, compared with non-IDUs.
Suonensisäisesti huumeita käyttävistä 0,4–21 prosenttiaaloitti suonensisäisen käytön vankilassa (kansallisetraportit, 2001; WIAD-ORS, 1998).
Infectious diseases Data on HIV and HCV status among injecting drug users(IDUs) in prison were provided by Belgium, Germany, Spain(HCV only), France, Ireland and Luxembourg (NR, 2001).
Terveysvaikutukset ja oikeudelliset seuraamukset suonensisäisesti huumeita käyttävistä jakaa injektiovälineitä keskenään vankiloissa (WIAD-ORS, 2001).
2002 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union and Norway
Riskikäyttäytyminen Belgiassa, Saksassa, Kreikassa, Ranskassa, Irlannissa,Luxemburgissa, Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettujen tutkimusten mukaan suuri osa
Level of drug use within prison in the EU
Huumeiden käyttö vankiloissa Euroopan unionin alueella
(3) Ever used within prison
(3) Ainakin kerran vankilassa huumeita käyttäneet
(4) Ever injected within prison
(4) Ainakin kerran vankilassa suonensisäisesti huumeita käyttäneet
(3) (4) See online version for explanation.Sources:Reitox national focal points.
(3) (4): Selitykset: ks. verkkoversio. Taulukon luvut on saatu jäsenvaltioissa toteutettujen kyselyiden tai muiden tutkimusten perusteella.
See also online table ‘Proportion of drug users among prisoners in the EU’.
Raportin verkkoversiossa annetaan yksityiskohtaisia tietoja alkuperäisistä tietolähteistä.
They come from local studies carried out in a few prisons,and thus are not representative of the national level.
Erityiskysymyksiä että injektiovälineiden yhteiskäyttö on vankiloissa yleisempää kuin muussa yhteiskunnassa.
Theprevalence of HIV among IDUs varies between 0 and13% in the prisons investigated.
vat saavat kuitenkin helposti laittomia huumausaineita,pääasiassa kannabista, heroiinia ja lääkkeitä (bentsodiatsepiineja), mutta mitä tahansa voidaan hankkia maksuavastaan.
Levels of HCV positivestatus are much higher, between 14 and 100% among IDUs according to the prison centre and the country.
Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Portugalissa ja Ruotsissa vuosina 1996–1997 muutamissavankiloissa toteutetut monikeskustutkimukset osoittivat,että suonensisäisesti huumeita käyttävät ottivat enemmäntatuointeja ja lävistyksiä vankilassa ollessaan kuin muut(WIAD-ORS, 2001).
As inthe community, the prevalence of HIV and HCV is higherin IDUs than non-IDUs.
Suonensisäisesti huumeita käyttävätharrastivat myös muita useammin suojaamatonta seksiä Belgiassa, Saksassa, Portugalissa ja Ruotsissa muttavähemmän muissa maissa.
Prisoners report large variations in quality, continuityand the price of illicit drugs within prison.
Vankien mukaan laittomien huumausaineiden laadussa,saatavuuden jatkuvuudessa ja hinnoissa on suuria erojavankilan sisäisesti.
Prices ofdrugs are estimated to be two to four times higher thanoutside prison, which makes drugs 10 to 20 times moreexpensive in terms of spending power.
Huumeiden hintojen arvioidaan olevan kaksin- tai nelinkertaiset verrattuna muualla yhteiskunnassa myytäviin huumeisiin, mikä tarkoittaa, ettähuumeet ovat 10–20 kertaa kalliimpia varallisuustilanteen kannalta.
Payment formsother than money are extensively used: exchange of services (prostitution, cell cleaning) or goods (telephonecards, tobacco) and/or participation in drug distribution.
Rahan sijaan käytetään laajalti muita maksumuotoja: palveluksien suorittamista (prostituutio, sellinsiivoaminen), tavaroita (puhelinkortit, tupakka) ja/taiosallistumista huumeiden levittämiseen.
The incident might be reported in the personal file of the prisoner.
Salakuljetus ja kauppa Vankilassa on monia eri tapoja päästä käsiksi huumeisiin.
Smuggling and trafficking There are many ways of accessing drugs in prison.
Kaikki kontaktit ulkomaailmaan tarjoavat mahdollisuuden salakuljettaa huumeita vankilaan.
Allcontacts with the outside world are occasions for smuggling drugs into prison: during visits (on visitors’clothesor in their body cavities or inside food), transfers ortransportation to court for trial, after prison leave,through the mail (parcels).
Näitä ovat vierailut (huume tuodaan vierailijan vaatteissa, elimistönonteloissa tai ruoan sisällä), siirrot tai kuljetukset oikeustalolle tuomioistuinkäsittelyyn sekä vankilasta myönnetyn loman jälkeen kuljetus postin välityksellä (paketeissa).
Drugs can be thrown insideballs over the prison walls.
Huumeet voidaan heittää pallojen sisällä vankilanmuurien yli.
They are also smuggled in byprison staff.
Myös vankilan henkilökunta salakuljettaahuumeita.
Possession can have consequences on the execution ofthe conviction.
Tartuntataudit HIV:n ja C-hepatiitin levinneisyydestä suonensisäisestihuumeita käyttävien vankien keskuudessa on toimitettutietoja Belgiasta, Saksasta, Espanjasta (vain C-hepatiitinosalta), Ranskasta, Irlannista ja Luxemburgista(WIAD–ORS, 2001).
For example in Denmark, there is a risknot to be granted release on parole after having servedtwo thirds of the sentence.
Tiedot on saatu muutamissa vankiloissa toteutetuista paikallistutkimuksista, joten tiedot eivätole yleistettävissä kansallisella tasolla.
In the United Kingdom, whena urine test is found to be positive, the sentence can belengthened by at least a few extra days.
HIV:n levinneisyysvaihtelee tutkittujen vankien keskuudessa nollasta prosentista 13 prosenttiin.
Prisoners caught with drugs might also be charged andprosecuted for it out of the realm of the prison.
Kuten yhteiskunnassa yleisesti,HIV ja C-hepatiitti ovat tavallista yleisempiä suonensisäisesti huumeita käyttävien keskuudessa.
Drug distribution and trafficking varies from one prisonto another and between countries.
Huumeiden jakelu ja kauppa vaihtelevat vankilasta toiseen ja maittain.
Belgium reports (NR,2001) trafficking at individual level as well as pyramidalnetworks in which (as in the community) high-leveldealers organise the drug trade but do not use drugsthemselves.
Belgiassa on löydetty yksilötason kauppaa sekä (kuten yhteiskunnassa yleensä) pyramidin mallisia verkostoja, joita korkean tason huumekauppiaat järjestelevät käyttämättä kuitenkaan itse huumeita (kansallinen raportti, 2001).
Germany mentions (NR, 2001) small-scaletrafficking in which many prisoners are involved throughseveral channels without central organisation.
Saksassa on pienimuotoista kauppaa,johon monet vangit ovat sekaantuneet useiden kanavienkautta ilman keskusjärjestelmää (kansallinen raportti,2001).
Astudyrecently carried out in Mountjoy prison in Ireland (NR,2001) shows a system based on personal arrangements:those having access to drugs in the community, smugglethem into prison and distribute them to their personalnetwork.
Äskettäin Montjoyn vankilassa Irlannissa toteutetun tutkimuksen mukaan järjestelmä perustuu henkilökohtaisiin järjestelyihin: yhteiskunnassa huumeisiinkäsiksi pääsevät salakuljettavat huumeet vankilaan jajakavat ne oman verkostonsa henkilöille (kansallinenraportti, 2001).
Drug trading within prison is reported to be far
Vankilan sisäinen huumekauppa näyttääolevan paljon vaarallisempaa kuin muu huumekauppa,ja se johtaa uhkailuun, pelotteluun ja rankaisemiseen.
Availability of drugs Access to illicit drugs is far more difficult within prisonthan in the community.
Hallussapidon seuraamukset voivat vaikuttaa tuomiontäytäntöönpanoon.
However, illicit drugs are reported to be easily available in prison for those wanting touse drugs — mostly cannabis, heroin and medicines
Esimerkiksi Tanskassa on vaaramenettää ehdonalaiseen vapauteen pääsy, kun kaksi kolmannesta tuomiosta on kärsitty.
Selected issues the development of quality standards for specific ser- more distressing than in the community, leading tointimidation, bullying and criminality.
Huumeiden salakuljetuksen torjuntaa varten on otettukäyttöön useita toimenpiteitä, joita toteutetaan joko rutiininomaisesti tai epäilyksen perusteella.
Theseinclude searches of cells, body searches after prisonleave, interdiction of parcels, monitoring of visits andplacing a net over exercise yards.
2002 Vuosiraportti Euroopan unionin ja Norjan huumeongelmasta seksi ja kielletään salakuljetuksesta kiinni jääneiden henkilöiden vierailut vankilaan.
The United Kingdomhas recently set up measures to reduce supply, such asincreasing the use of dogs to deter and discover smugglers and banning visitors caught smuggling drugs intoprison.
Laittomien huumausaineiden takavarikkoja vankilassa taivankiloiden sisäänkäynnin yhteydessä on tehty useissamaissa.
Seizures of illicit drugs within prison or at the entranceare reported by many countries, usually of small quantities.
Tavallisesti takavarikoiden määrät ovat olleetpieniä.
Drug injection material, chillums and other paraphernalia are also found during inspections.
Huumeiden injektiovälineitä, piippuja ja muitatarvikkeita on myös löytynyt tarkastusten yhteydessä.
Demand-reduction policy in prison
Kysynnän vähentämiseen tähtäävä politiikka vankiloissa
Addiction care Health care services in prisons are traditionally providedby the prison’s own health care staff under the authorityof the Ministries of Justice, but prison systems across the EU and in Norway rely to a large extent on additionalexternal expertise and resources in the care of drugusers.
Tällä hetkellä vankilan sisäisiin kysynnän vähentämiseentähtääviin toimenpiteisiin sisältyy pääasiassa huumeidenkäytön vastustaminen lisääntyvän valvonnan kauttatoteuttamalla sellien tarkastuksia ja satunnaisia huumetestejä.
Current demand-reduction measures inside prisons consist predominantly of discouraging drug use throughincreased control, such as cell searches and randomdrug testing combined with sanctions or loss of privileges.
Riippuvuushoito Perinteisesti vankiloiden terveydenhuoltopalveluita tarjoaa vankiloiden oma terveydenhuoltohenkilökunta,joka toimii oikeusministeriön alaisuudessa.
For example, in Sweden, prisoners undergo anaverage of two to three urine tests per month.
Konkreettisia yhteistyösopimuksia oikeusjärjestelmän ja julkisten tai muiden terveyspalveluiden välillä solmittiin myös Espanjassa(2000), Irlannissa (1999) ja Portugalissa (1999) huumeitakäyttävien vankien hoidon laadun ja kattavuuden parantamiseksi.
Confronted with an increasing number of drug users,prison systems have set up specialised addiction careunits (e.g. in the Netherlands), have centralised drugsservices in specific prisons (Ireland and Austria), or‘imported’expertise in addiction care from externaldrugs agencies.
Vankilajärjestelmä joutuu kohtaamaan yhä enemmänhuumeidenkäyttäjiä, joten niihin on perustettu erityisiäriippuvuushoitoyksikköjä (esimerkiksi Alankomaissa), taivankilat voivat pyytää asiantuntija-apua riippuvuushoitoon ulkopuolisilta huumetyöstä vastaavilta keskuksilta.Erityisvankiloissa (Irlannissa ja Itävallassa) on keskitettyjähuumehoitopalveluita.
Since 1995, an expansion of services for drug users inprisons has been noted (Ambrosini, 2001) and measuresto prevent the transmission of infectious diseases introduced.
Vuodesta 1995 lähtien huumeita käyttäville vangeille tarkoitetut palvelut ovat lisääntyneet (Ambrosini, 2001), jatartuntatautien leviämistä ehkäiseviä toimenpiteitä onotettu käyttöön.
Compared to the community, however, there wasa considerable time lag.
Muuhun yhteiskuntaan verrattuna tässäoli kuitenkin merkittävä viivästys.
The current offer of addictioncare services does not match the potential need of theestimated over 50% of drug users among the prisonpopulation.
Nykyinen riippuvuushoidon tarjonta ei vastaa tarpeisiin, joita huumeita käyttävillä vangeilla on eli arviolta yli 50 prosentilla kaikistavangeista.
External drugs specialists play an important role in thesupport to drug users in most, if not all, European prisonsystems.
Ulkopuolisilla huumeasiantuntijoilla on tärkeä asemahuumeriippuvaisten tukemisessa lähes kaikissa Euroopanvankilajärjestelmissä.
However, the extent to which prisons are covered and the level of service provision vary considerablybetween and within countries.
Kuitenkin hoidon kattavuuden laajuus ja palvelujen tarjonnan taso vaihtelevat suurestimaasta toiseen ja jopa maan sisällä.
Notable exceptions interms of coverage are: Scotland, which has drug counsellors in every prison; Spain, where addiction care services are available in 71 out of 73 prisons; Sweden,where a third of the estimated number of inmates withdrug problems were covered by treatment motivationprogrammes in the year 2000; and England and Wales,where since 1999 all prisons have specialised externalteams (CARAT — Counselling, Assessment, Referral Advice and Throughcare Services) which aim to coverdrug-using prisoners’needs from intake to aftercare —although a bottleneck seems to be the lack of referralpossibilities (Spacca, 2002).
Huomionarvoisiapoikkeuksia kattavuuden osalta ovat Skotlanti, jossa jokaisessa vankilassa on huumeneuvoja, Espanja, jossa huumeriippuvaisten hoitopalveluja on saatavilla 71 vankilassa73:sta, Ruotsi, jossa hoitomotivaatio-ohjelmat tavoittivatkolmasosan huumeongelmaisista vangeista vuonna 2000,sekä Englanti ja Wales, joissa vuodesta 1999 lähtien onkaikissa vankiloissa ollut ulkopuolisia erikoisryhmiä (CARAT), joiden tarkoituksena on antaa huumeita käyttävienvankien tarpeiden mukaista hoitoa hoidon alkamisesta jälkihoitoon – joskin pullonkaula näyttää muodostuvan siirtomahdollisuuksien puutteesta (Spacca, 2002).
In Scotland, prisoners can now also receive transitional care during the first12weeks after release, to facilitate their return to thecommunity.
Skotlannissa vangit voivat nykyään myös saada siirtymähoitoa 12kuukauden aikana vapauttamisesta, mikä helpottaa heidän palaamistaan yhteiskuntaan.
Since many drug users return to prison various timeswith the same or even worse problems of drug use andinfectious diseases, prison administrations have had toacknowledge the need to tackle addiction, drug use,related risks and health consequences in a more systematic way within prison settings.
Ulkopuolisten laitosten tuottamat palvelut ovat yleistähuumeiden vastaista tiedotusta ja opastusta, hoitomoti-vaatio-ohjelmia ja valmistamista vapauteen. Lisäksi palveluihin kuuluu siirto yhteiskunnan tarjoamaan hoitoonja jälkihoitoon.
Arecent development inmany EU countries that reflects this is the adoption ofgenuine ‘prison drugs strategies’, the provision of directives on the care and treatment of addicted prisons, or
Belgiassa ja Kreikassa kansalaisjärjestötovat tähän saakka olleet ensisijaisia palveluntuottajia,joiden rajalliset palvelut on ulotettu huumeita käyttäviinvankeihin.
The services provided by external agencies are generaldrug prevention information and education, treatmentmotivation programmes and preparation for release, including referral to community-based treatment and to aftercare.
Koska monet huumeidenkäyttäjät palaavat vankilaanmoneen kertaan samojen tai jopa entistä pahempien huumeongelmien ja tartuntatautien kanssa, vankilahallinnonon ollut pakko tunnustaa, että riippuvuuteen, huumeidenkäyttöön, huumeisiin liittyviin riskeihin ja terveysvaikutuksiin on puututtava yhä järjestelmällisemmällä tavalla vankilaympäristössä. Monien Euroopan unionin maiden viimeaikainen kehitys heijastelee kyseistä tilannetta.
In Belgium and Greece, non-governmental organisations (NGOs) are so far the primary providers of the limited services that are available to drug users in prisons. In
Maissaonkin hyväksytty vankiloiden huumausainestrategioita jamääräyksiä huumeriippuvaisten vankien hoidosta tai kehitetty erikoispalvelujen laatunormeja.(62) Vankiloiden huumausainestrategioihin sisältyy tavallisesti valikoima toimenpiteitä vankien hoitamiseksi, huumeiden käytön torjumiseksi ja huumeiden tarjonnan vähentämiseksi.
)Table 13OL: Recent prison drug strategies, ministerial directives and service standards in the EU and Norway (online version).
)Taulukko 13 OL: Uudet vankiloiden huumausainestrategiat, ministeriöiden ohjeet ja palvelunormit Euroopan unionissa ja Nor- jassa (verkkoversio).
2002 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union and Norway
Erityiskysymyksiä palvelujaan Saksan vankiloissa, mutta palvelun kattavuusvaihteli osavaltioittain (”Länder”).
Germany, the history of the work in prisons of externaldrugs agencies and of specialised internal drugs servicesdates back to the mid-1980s and, in 2000, more than 350drugs counsellors provided their services in German prisons; however, the coverage of this service varies betweenthe federal states (Länder).
Vuonna 2000 ulkopuolisten ammattilaisten työ oli edelleen merkittäväsuuntaus Ranskassa.
In 2000, the involvement of external professionals continued to be an important trend in France; and, in Italy, the public drugs services SerT noteda large increase in client numbers, due to their new responsibility with regard to prisoners.
Italiassa julkinen huumeyksikkö Ser.T. ilmoitti asiakkaiden lukumäärän lisääntyneen merkittävästi yksikön uusien vankeja koskevien velvollisuuksien myötä.
The Spanish nationalstrategy on drugs (2000–08) defined the participation ofexternal specialists in the care of drug users in prisons as apriority, and multiannual cooperation plans between prisons and NGOs have resulted in more than half of the addiction care services (GAD) in Spanish prisons beingstaffed by external NGO experts.
Espanjan kansallisessa huumeiden vastaisessa strategiassa (2000–2008) ulkopuolisten asiantuntijoiden osallistuminen huumeidenkäyttäjien hoitoon vankiloissa asetettiin ensisijaiseksi toimenpiteeksi. Monivuotiset yhteistyösuunnitelmat vankiloiden ja kansalaisjärjestöjen välillä ovat saaneet aikaan yli puolet huumeriippuvaisten hoitopalveluista Espanjan vankiloissa, joissa henkilökunta koostui ulkopuolisista kansalaisjärjestöjenasiantuntijoista.
ber of places is, compared with the estimated number ofprisoners with drug problems, very low.
Yhdeksän Euroopan unionin maata on suunnitellut pidättyväisyyteen suunnattuja hoitoohjelmia vankiloidensisällä, ja Norjassa tarjotaan hoitomotivaatio-ohjelmia.Verrattuna huumeongelmaisten vankien kokonaismäärään hoitopaikkojen määrä on erittäin alhainen.
However, in Spain, 8984 prisoners participated in the 18 availabledrug-free treatment programmes in 2000 and, in Englandand Wales, 3100 entrants were registered in the 50intensive treatment programmes in 2000/01.
Espanjassa saatavilla oleviin 18 huumeettomaan hoito-ohjel-maan osallistui 8984 vankia vuonna 2000. Englannissaja Walesissa 3100 vankia aloitti intensiiviset hoito-ohjel-mat vuosina 2000–2001.