natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These two substances are largely available from chemical suppliers and on the Internet, and illicit production is mainly limited to producing tablets or capsules.
Kumpaakin on laajalti saatavilla kemikaalien jälleenmyyjiltä ja Internetistä, ja laiton tuotanto rajoittuu pääasiassa tablettien tai kapselien valmistukseen.
Chapter 7: New and emerging drug trends and action on new drugs formally requesting a risk assessment of the health and social risks posed by this substance (137
Luku 7: Huumausaineiden uudet suuntaukset ja uusia huumeita koskevat toimet mCPP alkoholistien vieroitushoidossa Itävallassa ja Italiassa.
In June 2005, the Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) of EMEA recommended granting a marketing authorisation for the medicinal product Xyrem (GHB being the active substance) for the treatment of cataplexy in adult patients with narcolepsy (EMEA, 2005) (139).
(vaikuttavana aineenaan GHB) (EMEA, 2005) (
mCPP has been described as producing stimulant and hallucinogenic effects similar to those of ecstasy (MDMA).
Toisen psykoaktiivisen aineen, mCPP:n, on kuvailtu tuottavan ekstaasin (MDMA) kaltaisia piristäviä ja hallusinogeenisia vaikutuksia.
Tablets containing mCPP are often designed to look like ecstasy and are almost always traded as such and the drugs are sometimes found in combination.
Tabletit on usein muotoiltu ekstaasin näköisiksi, ja lähes aina niitä myös markkinoidaan ekstaasina. Lisäksi mCPP:tä tavataan usein ekstaasiin yhdistettynä.
It might be assumed that the addition of mCPP is intended to potentiate or ameliorate the effects of MDMA.
Todennäköisesti mCPP:tä on lisätty tabletteihin tarkoituksellisesti voimistamaan tai parantamaan ekstaasin vaikutuksia.
Since 2004, mCPP has been found in 26 Member States (all but Cyprus) and Norway; as such, it is becoming the most widely encountered new psychotropic substance in the EU ever since the European early-warning system monitoring began in 1997.
Vuodesta 2004 lähtien mCPP:tä on tavattu 26 jäsenvaltiossa (kaikkialla muualla paitsi Kyproksessa) sekä Norjassa; EU:ssasiitä on tulossa laajimmin tavattu uusi psykotrooppinen aine sen jälkeen, kun Euroopassa otettiin käyttöön varhaisvaroitusjärjestelmä vuonna 1997.
No serious intoxications or fatal cases related to mCPP have been reported in the European Union.
EU:ssa ei ole ilmoitettu mCPP:hen liittyviä vakavia myrkytyksiä tai kuolemantapauksia.
There is little evidence that it is a particularly dangerous substance in terms of acute toxicity, though the chronic (prolonged use) toxicity has not been established.
Akuutin toksisuuden (välittömän myrkyllisyyden) osalta aineen vaarallisuudesta on vähän näyttöä, ja sen kroonista toksisuutta (myrkyllisyyttä pitkällä aikavälillä) ei ole selvitetty.
GHB is easily manufactured from its precursors gamma-butyrolactone (GBL) and 1,4-butanediol (1,4-BD), solvents widely used in industry and commercially available.
GHB:tä voidaan helposti valmistaa kaupallisesti saatavilla olevista lähtöaineista, gammabutyrolaktonista (GBL) ja 1,4-butaanidiolista (1,4-BD), jotka ovat yleisesti teollisuudessa käytettäviä liuottimia.
Some countries, recognising the potential for misuse of these precursor substances have chosen to control one or both of them under drug control or equivalent legislation (Italy, Latvia, Sweden).
Muutamat maat ovat tiedostaneet lähtöaineiden väärinkäytön mahdollisuuden ja päättäneet valvoa toista tai kumpaakin niistä valvottuja aineita koskevan tai muun lainsäädäntönsä nojalla (Italia, Latvia, Ruotsi).
Because GBL is not controlled in most Member States and online chemical suppliers offering it provide an easy access, some GHB users appear to have switched to consuming GBL.
Koska GBL ei useimmissa jäsenvaltioissa ole valvottu aine ja sitä voi helposti hankkia verkkokaupasta kemikaalien jälleenmyyjiltä, osa GHB:n käyttäjistä näyttää siirtyneen GBL:ään.
Qualitative analyses of online GHB and drug forums based in the United Kingdom, Germany and the Netherlands suggest that users obtain GBL from chemical suppliers who market GBL for various legitimate purposes.
Sähköisillä GHB- ja huumausainefoorumeilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa ja Alankomaissa tehdyn laadullisen analyysin perusteella käyttäjät hankkivat GBL:ää kemikaalien jälleenmyyjiltä, jotka markkinoivat GBL:ää erilaisiin laillisiin tarkoituksiin.
Open Internet sales of GHB (138
GHB:n avoin myynti Internetissä (138
) have been curtailed since this substance was added to Schedule IV of the UN Convention on Psychotropic Substances in March 2001 and therefore all EU countries are bound to control it under
Levinneisyys ja käyttötavat jälkeen, kun aine lisättiin psykotrooppisia aineita koskevan YK:n yleissopimuksen luetteloon IV maaliskuussa 2001. Nyt kaikkien EU-maiden on valvottava sitä psykotrooppisia aineita koskevan lainsäädäntönsä mukaisesti.
Drug facilitated sexual assault
Huumausaineet ja seksuaalinen väkivalta
All information sources available suggest that general prevalence of GHB use is low, with significant levels of use limited to some specific subpopulations.
Kaikki saatavilla olevat tietolähteet viittaavat siihen, että GHB:n käytön levinneisyys on yleensä alhainen ja että sen merkittävä käyttö rajoittuu vain tiettyihin alaryhmiin.
An Internet survey conducted in the United Kingdom found that GHB was more commonly used within the home (67 %) compared with nightlife environments (26 %) (Sumnall et al., 2007).
Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehdyssä Internet-kyselyssä havaittiin GHB:n käytön olevan yleisempää kotona (67 %) kuin yökerhoympäristöissä (26 %) (Sumnall et al., 2007).
A survey of 408 pub-goers in Amsterdam in 2005 reported lifetime prevalence estimates for GHB which were significantly higher among the clientele of gay bars and trendy cafes (17.5% and 19 % respectively) than in mainstream and student pubs and cafes (5.7% and 2.7% respectively) (Nabben et al., 2006).
Amsterdamissa 408 pubiasiakkaalle vuonna 2005 tehdyn kyselyn mukaan GHB:tä ainakin kerran käyttäneiden osuus oli homobaarien ja muotikahviloiden asiakkaiden keskuudessa huomattavasti suurempi (17,5 ja 19 %) kuin tavallisen väestön ja opiskelijoiden suosimissa pubeissa (5,7 %) ja kahviloissa (2,7 %) (Nabben et al., 2006).
Cases of sexual assault by means of covertly adding a drug to a drink in order to incapacitate a victim have been increasingly reported in the media and medical literature since the 1980s.
Tiedotusvälineissä ja lääketieteellisessä kirjallisuudessa on 1980-luvulta lähtien tuotu yhä enemmän esille tapauksia, joissa seksuaalista väkivaltaa on tehty laittamalla salaa huumausainetta juomaan uhrin lamauttamiseksi.
However, forensic evidence for this type of crime is notoriously difficult to obtain.
Näistä teoista on kuitenkin erittäin vaikea saada rikosteknistä näyttöä.
Forensic studies do reveal that high concentrations of alcohol and also prescription benzodiazepine drugs are commonly identified in cases of alleged sexual assault (in over 80 % of French cases and 30 % of United Kingdom cases), but the narrow window of detection for drugs such as GHB is a limitation in establishing evidence in cases of alleged offences that are not quickly reported.
Väitetyissä raiskaustapauksissa tehdyissä rikosteknisissä laboratoriotutkimuksissa löytyy kuitenkin usein suuria alkoholin ja reseptillä saatavien bentsodiatsepiinien pitoisuuksia (Ranskassa yli 80 % ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 30 % tapauksista), mutta esimerkiksi GHB:n kaltaiset huumausaineet poistuvat elimistöstä niin nopeasti, että väitetystä raiskauksesta on vaikea hankkia näyttöä, ellei siitä heti ilmoiteta.
The forensic evidence that is available from studies conducted since 2000 (in the United Kingdom, France, United States and Australia) indicate that covert administration of drugs for the purpose of sexual assault appears uncommon, although true incidence may be higher than identified due to non- or delayed reporting.
Vuodesta 2000 tehdyissä tutkimuksissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Yhdysvallat ja Australia) saatu rikostutkinnallinen näyttö osoittaa, että salaa huumattujen uhrien raiskaukset eivät ole mitenkään epätavallisia, tosin tapauksia voi olla paljon ilmoitettua enemmän, koska niitä on saatettu jättää ilmoittamatta tai ilmoittaa viiveellä.
A lack of information makes trends in GHB use difficult to assess, although the available evidence suggests that use of GHB remains limited to some small subpopulation groups.
Tietojen puutteen takia GHB:n käytön suuntauksia on vaikea arvioida, mutta saatavilla on jonkin verran näyttöä siitä, että se rajoittuisi tiettyihin pieniin alaryhmiin.
Data from dance music surveys from Belgium, the Netherlands and the United Kingdom suggest that use of GHB may have peaked around 2000–03 and declined subsequently.
Belgiassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tanssimusiikkitapahtumissa tehtyjen kyselyjen perusteella GHB:n käyttö nousi huippuunsa vuosina 2000–2003 ja alkoi sen jälkeen laskea.
However, the extent to which this finding would apply to other subgroups is unclear.
On kuitenkin epäselvää, missä määrin tämä havainto pätee muihin käyttäjien alaryhmiin.
) See http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1346) The term GHB is used to include the possible use of GBL or 1,4-BD.)
) Termi GHB kattaa myös GBL:n tai 1,4-BD:n mahdollisen käytön.)
See ‘Procedure for European marketing authorisation for medicinal products’, p. 68.
Ks. myyntiluvan myöntäminen lääkevalmisteille EU:n alueella, s. 68.
Internet as a source of information on emerging drug trends hallucinogenic mushrooms (70 cases), ecstasy (63 cases), amphetamine (three cases) and LSD (one case).
(kolme tapausta) tai LSD:n käytöstä (yksi tapaus) johtuvia hätätapauksia.
Compared with other substances, a high proportion of GHB cases (84 %) required transportation to a hospital.
Muihin aineisiin verrattuna merkittävä osuus (84 %) GHB-tapauksista vaati sairaalahoitoa.
GHB information requests to the National Poisons Information Centre in the Netherlands increased by 27 % (constituting 241 of the 1 383 requests made) in 2005 compared with 2004.
Vuoteen 2004 verrattuna Alankomaiden myrkytystietokeskukseen tulleiden GHB-tietopyyntöjen määrä kasvoi 27 prosenttia (241 pyyntöä 1 383:sta) vuonna 2005.
Risk reduction
Riskien vähentäminen
In 2004, over a third of young people in the EU stated that they would turn to the Internet if they wanted to know more about drugs (Eurobarometer, 2004).
Vuonna 2004 yli kolmasosa nuorista EU:ssa kertoi turvautuvansa Internetiin halutessaan tietää lisää huumeista (Eurobarometri, 2004).
If young people do go online seeking drug information, a real question arises as to the extent to which the information they access will be unbiased and accurate.
On kuitenkin kyseenalaista, ovatko sähköiseen tiedonhakuun ryhtyvien nuorten löytämät tiedot todella oikeita ja puolueettomia.
Numerous sites cover drug use issues, some of them government-sponsored, others run by lobby groups, consumer or advocacy networks.
Internetissä on lukuisia huumeidenkäyttöä käsitteleviä sivustoja, joista osa on viranomaisten ja osa eturyhmien ja käyttäjä- tai kannattajaverkostojen ylläpitämiä.
In addition to acting as a source of information on drugs, the Internet has created a marketplace for both licit and illicit drugs, with sites offering for sale illicit drugs and legal alternatives.
Internetistä on muodostunut paitsi tiedonlähde myös laillisten ja laittomien huumausaineiden markkinapaikka, sillä lukuisilla sivustoilla tarjotaan myytäväksi laittomia huumeita ja niiden laillisia vaihtoehtoja.
Online drug retailers increasingly have the potential to spread new drug-taking practices or products by exploiting the marketing potential of the Internet by using online marketing strategies that are very responsive to users’ demands and to changing legal and market situations.
Huumausaineiden online-vähittäismyyjät pystyvät hyödyntämään Internetin markkinapotentiaalia käyttämällä sähköisen markkinoinnin strategioita, jotka on helppo mukauttaa käyttäjien tarpeisiin ja muuttuviin lainsäädäntö- ja markkinatilanteisiin; näin niillä on yhä laajemmat mahdollisuudet uusien käyttötapojen tai tuotteiden levittämiseen.
Responses to the use of GHB are most commonly provided by national or community projects targeting nightlife settings, and usually consist of training club staff and disseminating information about the risks of using GHB (Germany, France, the Netherlands, Austria, the United Kingdom).
GHB:n käyttöä ehkäiseviä toimia toteutetaan yleensä yökerhoympäristöihin suunnattuina kansallisina tai kunnallisina hankkeina, joihin sisältyy tavallisesti yökerhojen henkilöstön koulutusta ja tiedon jakamista GHB:n käytön riskeistä (Saksa, Ranska, Alankomaat, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta).
Advice on precautions to be taken in nightlife settings to avoid having drinks ‘spiked’ and measures to be taken in the case of a potential overdose are central in information disseminated about GHB.
GHB:tä koskevassa tiedonlevityksessä keskitytään tavallisesti opastamaan, miten vältetään huumeiden ujuttaminen juomiin yökerhoympäristössä ja miten yliannostustapauksissa tulee toimia.
Teams that provide first aid support for drug and alcohol problems are increasingly deployed at large events to respond to incidents involving GHB or other drug-related.
Suurtapahtumissa käytetään yhä enemmän apuna ensiapuryhmiä, jotka antavat tukea huume- ja alkoholiongelmissa ja avustavat GHB:hen ja muihin huumeisiin liittyvissä tapauksissa.
Within the framework of the E-POD (European perspectives on drugs) project, the EMCDDA is exploring ways to use the Internet as a source of information on emerging drug trends.
EMCDDA:n E-POD-hankkeessa (European Perspectives on Drugs) tarkastellaan Internetin käyttöä huumeidenkäytön uusien suuntausten tiedonlähteenä.
At the EU level there are also developments to provide reliable information on public health matters: the new EU public health portal provides a gateway into a range of European public health resources including drug-related information (1
Myös EU:n tasolla on tapahtunut kehitystä luotettavien tietojen tarjoamisessa kansanterveyteen liittyvistä kysymyksistä: EU:n uusi kansanterveysportaali tarjoaa linkkejä monenlaisiin EU:n kansanterveysaiheisiin tietolähteisiin, jotka sisältävät myös huumausaineisiin liittyviä tietoja (1).
Ketamine has been monitored in the EU since concerns first arose in 2000 about its misuse (EMCDDA, 2002).
Ketamiinia on valvottu EU:ssa siitä asti, kun sen väärinkäyttö alkoi ensimmäisen kerran herättää huolta vuonna 2000 (EMCDDA, 2002).
At national level, ketamine is subject to controlled drugs legislation (as opposed to medicine regulations) in almost half of the EU Member States, and in Sweden and the United Kingdom, ketamine was listed as a narcotic substance in 2005 and 2006 respectively.
Kansallisella tasolla ketamiiniin sovelletaan valvottuja huumausaineita koskevaa lainsäädäntöä (lääkelainsäädännön sijasta) lähes puolessa EU:n jäsenvaltioista, ja huumausaineeksi ketamiini luokiteltiin Ruotsissa vuonna 2005 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2006.
Recently, a critical review of ketamine conducted by the WHO concluded that international controls would create problems with the availability of the substance for use in human medicine in remote areas of the world and in veterinary medicine, because there is no appropriate replacement (WHO, 2006).
WHO julkaisi äskettäin ketamiinista kriittisen katsauksen, jonka mukaan kansainvälinen valvonta vaikeuttaisi aineen saatavuutta lääkinnälliseen käyttöön maailman syrjäisimmillä alueilla ja sen käyttöä eläinlääkinnällisiin tarkoituksiin, koska sille ei
The main health risk associated with the use of GHB appears to be the high risk of loss of consciousness, especially when the drug is combined with alcohol or other sedative drugs.
Tärkein GHB:n käyttöön liittyvä terveysriski näyttää olevan tajuttomuus, etenkin jos huume yhdistetään alkoholin tai rauhoittavien lääkkeiden käyttöön.
GHB use can also result in other problems including coma, decrease in body temperature, hypotonia, hallucinations, nausea, vomiting, bradycardia and respiratory depression.
GHB:n käytöstä voi seurata myös muita terveysongelmia, kuten kooma, ruumiinlämmön lasku, lihasjänteyden heikkeneminen, hallusinaatioita, pahoinvointia, oksentelua, sydämen harvalyöntisyyttä ja hengitysvaikeuksia.
Physical dependence to GHB has been observed following prolonged use, and additional health risks may be posed due to the possible presence of solvents or heavy metal contaminants.
Pitkäaikaisen käytön on osoitettu johtavan fyysiseen riippuvuuteen, ja aineen mahdollisesti sisältämät liuottimet tai raskasmetalliepäpuhtaudet voivat aiheuttaa lisää terveysriskejä.
Since 1993, five Member States and Norway have reported GHB-related deaths to the EMCDDA: Denmark and Italy (one case each), Finland and Norway (three cases each) as well as Sweden and the United Kingdom (around 40 GHB-related deaths).
GHB-kuolemia on ilmoitettu EMCDDA:lle vuodesta 1993 lähtien Norjan lisäksi viidestä EU:n jäsenvaltiosta: Tanskasta ja Italiasta (yksi tapaus kummastakin), Suomesta ja Norjasta (kolme kummastakin) sekä Ruotsista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta (noin 40 GHB-kuolemaa).
Council Decision 2005/387/JHA of 10 May 2005 on the information exchange, risk assessment and control of new psychoactive substances establishes a mechanism for the rapid exchange of information on new psychoactive substances that may pose public health and social threats.
Neuvosto teki 10. toukokuuta 2005 päätöksen 2005/387/YOS, jolla perustetaan uusia psykoaktiivisia aineita koskevaa tietojenvaihtoa, riskienarviointia ja valvontaa koskeva järjestelmä. Tavoitteena on mahdollistaa nopea tietojenvaihto uusista psykoaktiivisista aineista ja niiden terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä.
The EMCDDA and Europol, in close collaboration with their networks — the Reitox national focal points and Europol national units respectively — are assigned a central role in implementing an early-warning system for detection of new psychoactive substances (1).
EMCDDA:llaja Europolilla, jotka tekevät tiivistä yhteistyötä verkostojensa – Reitoxin kansallisten yhteyspisteiden ja Europolin kansallisten yksiköiden – kanssa, on keskeinen rooli uusien psykoaktiivisten aineiden havaitsemisessa varhaisvaroitusjärjestelmän puitteissa (1).
In Amsterdam, the reported number of non-fatal emergencies due to the use of GHB was 76 in 2005, exceeding, as in previous years, the medical emergencies attributed to use of
Amsterdamista ilmoitettiin 76 GHB:n käytöstä aiheutunutta, ei kuolemaan johtanutta hätätapausta vuonna 2005; edellisten vuosien tapaan niitä oli enemmän kuin hallusinogeenisten sienien (70 tapausta), ekstaasin (63 tapausta), amfetamiinin
Chapter 7: New and emerging drug trends and action on new drugs threat posed by the abuse and diversion of ketamine encouraged Member States to consider adopting a system of precautionary measures for use by their government agencies to facilitate the timely detection of the diversion of ketamine.
Luku 7: Huumausaineiden uudet suuntaukset ja uusia huumeita koskevat toimet ole olemassa korvaavaa valmistetta (WHO, 2006). Katsauksen perusteella YK:n huumausainetoimikunta laati maaliskuussa 2007 päätöslauselman ketamiinin väärinkäytöstä ja laittomiin tarkoituksiin kulkeutumisesta aiheutuvien uhkien välttämisestä.
reported lifetime prevalence rates at less than 0.5%.
Ketamiinin käytöstä on hyvin vähän epidemiologisia tietoja, tosin Yhdistyneessä kuningaskunnassa hiljattain tehdyssä koululaiskyselyssä ketamiinia ainakin kerran käyttäneiden osuus oli alle 0,5 prosenttia.
Some data is also available from surveys carried out in dance music settings, and among the different studies on this high-risk population, rates of ever in lifetime use of ketamine were reported to range from 7 % in a Czech study to 21 % in a Hungarian sample.
Jonkin verran tietoa on hankittu myös tanssimusiikkiympäristöissä tehdyillä kyselyillä, ja tässä riskialttiissa käyttäjäryhmässä tehtyjen eri tutkimusten mukaan ketamiinia ainakin kerran käyttäneiden määrä vaihtelee Tšekin 7 prosentista Unkarin 21 prosenttiin.
Chapter 8Drug-related infectious diseases and drug-related deaths
Luku 8Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Drug-related infectious diseases identified may be influenced by differences in testing and reporting rates between countries or over time.
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit injektiokäyttäjien keskuudessa ilmaiseva indikaattori.
Data provided to the EMCDDA and the European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS (EuroHIV, 2006) suggest that, by the end of 2005, the transmission of HIV among injecting drug users (IDUs) was low in most countries of the European Union.
EMCDDA:lle ja hiv-tartunnan/aidsin EuroHIV-valvontaverkostolle (EuroHIV, 2006) toimitettujen tietojen mukaan hiv:n levinneisyys huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa oli alhainen useimmissa EU-maissa vuoden 2005 lopussa.
This may at least partly follow from the increased availability of prevention, treatment and harm-reduction measures including substitution treatment and needle and syringe programmes, although other factors, such as the declines in injecting drug use observed in several countries, may also have played an important role.
Tämä voi ainakin osittain johtua ehkäisevien toimenpiteiden, hoidon ja haittojen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden, kuten korvaushoidon ja neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmien saatavuuden lisääntymisestä. Siihen ovat saattaneet vaikuttaa muutkin tekijät, kuten injektiokäytön väheneminen useissa maissa.
In several EU countries and regions, however, it is likely that IDU-related HIV transmission still continued at relatively high rates in 2005 (140), underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
Monissa EU:n maissa ja monilla alueilla injektiokäyttöön liittyvä hiv:n leviäminen kuitenkin todennäköisesti jatkui melko voimakkaana vuonna 2005 (140joten on tärkeää varmistaa paikallisten injektiokäyttöä ehkäisevien käytäntöjen kattavuus ja tehokkuus.
Surveillance of drug-related infectious diseases among IDUs in Europe is currently focused on HIV/AIDS and viral hepatitis (B and C).
Huumeisiin liittyvien tartuntatautien seuranta injektiokäyttäjien keskuudessa Euroopassa keskittyy nykyisin hiv:hen/aidsiin sekä virushepatiittiin (B- ja C-hepatiittiin).
It consists of two complementary systems, case reporting (or ‘notifications’: absolute counts of newly reported/notified cases) and ‘seroprevalence monitoring’ (or ‘sentinel surveillance’: percentage testing positive in samples of IDUs) (Figure 11) (141
Seuranta koostuu kahdesta toisiaan täydentävästä järjestelmästä, tapausten raportoinnista (ns. ilmoitustiedot, joista saadaan selville äskettäin raportoitujen/ilmoitettujen tapausten absoluuttinen määrä) ja serologisen levinneisyyden seurannasta (erityisseuranta, jolla selvitetään positiivisen testituloksen antaneiden henkilöiden prosentuaaliset osuudet injektiokäyttäjien otoksista) (kaavio 11) (141).
However, while the data provided by either of these two systems should be interpreted with caution, taken together, they provide a more complete picture of recent epidemiological trends.
Vaikka kummastakin järjestelmästä saatavia tietoja on sinänsä tulkittava varovasti, yhdessä ne antavat melko hyvän kokonaiskuvan viimeaikaisista epidemiologisista suuntauksista.
The available data suggests that, by 2005, in most countries, rates of new infection related to IDUs were low.
Saatavilla olevien tietojen mukaan injektiokäyttäjiin liittyvien uusien tartuntojen määrä oli useimmissa maissa alhainen vuonna 2005.
A caveat to this analysis is that in several high-prevalence countries, recent case reporting data is not available (Estonia, Spain, Italy, Austria).
Tulosta vääristää se, että useista sellaisista maista, joissa levinneisyys on tavallisesti ollut korkea, ei ole saatavilla uusia ilmoitustietoja hiv-tapauksista (Viro, Espanja, Italia, Itävalta).