natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Last year use was 2.4 %, compared with a European average of 1 %, although in some EU countries, e.g. Spain (2.7 %) and the United Kingdom (2 %), reported figures are in the same range as in the United States (149).
(152) Pääasiallisesti kokaiinin takia hoitoon hakeutuvia on useimmissa maissa enemmän uusien asiakkaiden kuin kaikkien asiakkaiden ryhmässä (153), ja noin 12 prosenttia kaikista hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuneista ilmoittaa syyksi kokaiinin.
The comparatively higher lifetime figures in the United States may be in part related to earlier spread of cocaine use in that country.
Lisäksi 12 prosenttia uusista asiakkaista ilmoittaa kokaiinin
(1) In Denmark, the value for 1994 corresponds to ‘hard drugs’.NB: Data are taken from the most recent national surveys available in each country at the time of reporting.
(1) Tanskan osalta vuoden 1994 luku koskee ”kovia huumeita”.Huom.
The figures for the 16–34 years group in the United States have been recomputed by the EMCDDA.
Tiedot ovat kunkin maan tuoreimmasta väestötutkimuksesta raportointihetkellä.
This overall figure reflects a wide variation between countries: in most countries treatment demands related to cocaine use are quite low, but in the Netherlands (37 %) and, historically, Spain (26 % in 2002) the proportion of all clients who ask for treatment for cocaine use is far higher.
Lisätietoja, katso taulukko GPS-4 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.Lähteet: Reitoxin kansalliset raportit (2005), tiedot on otettu väestötutkimuksista, raporteista tai tieteellisistä artikkeleista.
The increasing trends among clients seeking treatment for cocaine use reported in previous years is continuing; from 1999 to 2004, an analysis that interpolates for unreported data suggests that the proportion of new clients demanding treatment for cocaine use grew from around 10 % to 20 % during this period (based on 17 EU countries and Bulgaria
Edellisinä vuosina raportoitu noususuuntaus kokaiinin käytön vuoksi hoitoon hakeutuvien määrässä jatkuu edelleen; vuosina 1999–2004 tehdyn, puuttuvien tietojen osalta interpoloidun analyysin mukaan kokaiinin takia hoitoon hakeutuneiden uusien asiakkaiden osuus kasvoi tänä ajanjaksona noin kymmenestä 20 prosenttiin (17 EU-maan
15 5 and Romania) (
15 5 sekä Bulgarian ja Romanian tiedot). (
Overall, most cocaine treatment demands in Europe are not related to crack cocaine: around 80 % of new outpatient cocaine clients are reported to be using cocaine hydrochloride (cocaine powder), with less than 20 % using
Lievää kasvua tapahtui viime vuonna Tanskassa (vuoteen 2000 asti), Italiassa, Unkarissa, Alankomaissa (vuoteen 2001 asti) ja Norjassa. Tätä suuntausta on tulkittava varovasti, koska se perustuu kussakin maassa vain kahteen tutkimukseen.
There is not enough evidence to support pharmacological treatment for cocaine or other psychostimulant dependence.
Kokaiinin ja muiden aineiden (esimerkiksi ekstaasin, amfetamiinin, hallusinogeenisten sienien) tapauksessa suuntaukset havaittaisiin ehkä paremmin keskittämällä analyysit niihin ryhmiin, joissa huumeen käyttö on yleisintä, etenkin kaupunkialueilla asuviin nuoriin.
However, in their comprehensive review of the use of pharmacotherapies for psychostimulant users, Shearer and Gowing (2004) conclude that substitution therapy, which is successful in the case of opioid and nicotine dependence and has the potential for attracting and retaining users in treatment, has not yet been adequately tested in stimulant
Näitä ryhmiä tarkastellaan perusteellisemmin huumeiden viihdekäyttöä koskevassa erityiskysymyksessä. Kyselyistä saatuja tietoja olisi täydennettävä valikoituja nuorisoryhmiä (esimerkiksi yöelämän ympäristöjä) koskevilla tutkimuksilla.
) See footnote (70).)
) Katso alaviite 70.)
See Figure TDI-2 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso kaavio TDI-2 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-5 in the 2006 statistical bulletin; for Spain data refer to the 2002 reporting year.)
Katso taulukko TDI-5 vuoden 2006 tilastotiedotteessa; Espanjan osalta tiedot viittaavat raportointivuoteen 2002.)
See Table TDI-4 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso taulukko TDI-4 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
See Table TDI-23 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso taulukko TDI-23 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
See Figure TDI-1 in the 2006 statistical bulletin.)
Katso kaavio TDI-1 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Chapter 5: Cocaine and crack cocaine users.
Luku 5: Kokaiini ja crack-kokaiini
A review of the literature on the responses to and effectiveness of cocaine treatment, including responses to mental health disorders among crack cocaine users, has
Kun tarkastellaan kokaiiniasiakkaiden profiilia avohoidossa, vaikuttaa siltä, että kokaiinia ensisijaisena huumeena käyttävät hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvat asiakkaat ovat yleensä muita huumeidenkäyttäjiä vanhempia: heistä 70 prosenttia on 20–34-vuotiaita, ja pienempi määrä heistä
15 8 been published recently by the EMCDDA (
15 6 on 35–39-vuotiaiden ryhmässä (13 %). (
The combination of the community reinforcement approach (CRA) with contingency management has been shown to reduce cocaine use in the short term (Higgins et al., 2003; Roozen et al., 2004).
Kokaiinia käytetään usein yhdessä jonkin muun laittoman tai laillisen toissijaisen päihteen kanssa, yleensä kannabiksen (31,6 %), opioidien (28,6 %) tai alkoholin (17,4 %)
In some countries, including the United States and the United Kingdom, there is currently substantial investment in building up immunotherapy treatment options by developing antibodies that can intercept cocaine in the bloodstream before it reaches the central nervous system (see box on immunotherapy for cocaine addicts).
Toisin kuin heroiiniriippuvuuteen, jota voidaan hoitaa metadonin kaltaisilla agonisteilla tai naltreksonin kaltaisilla antagonisteilla, kokaiiniriippuvuuteen ei toistaiseksi ole mitään lääkehoitoa.
Immunotherapy for cocaine addicts
Tämä vaikuttaisi johtuvan mekanismista, jonka kautta kokaiini vaikuttaa aivojen neurotransmittereihin dopamiiniin ja serotoniiniin.
CRA is an intensive treatment method that involves family, friends and other members of the client’s social network throughout the treatment and consists in training the clients to make social contacts, to improve their self-image, and to find work and rewarding leisure activities in order to establish a different lifestyle (Roozen et al., 2004).
Siinä missä heroiini sitoutuu aivojen opioidireseptoreihin, kuten µ-reseptoriin, ja jäljittelee siten aivojen omien endorfiinien toimintaa, kokaiini estää dopamiinin (ja serotoniinin) takaisinoton synapseista, sen jälkeen kun se on vaikuttanut, jolloin välittäjäaineet pysyvät pidempään ja huumeen vaikutus pitenee ja voimistuu.
In combination with contingency management — a method that aims to influence clients’ behaviour by offering meaningful incentives, e.g. presents, vouchers or privileges for cocaine-free urine samples — positive effects on drug use and psychosocial functioning have been achieved during the treatment phase and post-treatment follow-up in cocaine-dependent outpatients,although effects on cocaine use appeared to be limited to thetreatment period (Higgins et al., 2003).
Tämä ei välttämättä tarkoita, ettei kokaiiniriippuvuuteen voitaisi kehittää lääkehoitoa, se saattaa vain olla vaikeampaa, ja se saattaa edellyttää erilaista lähestymistapaa kuin sitä, jota käytetään heroiiniriippuvuuden hoidossa.
In contrast to heroin addiction, which can be treated with agonists such as methadone or antagonists such as naltrexone, there are currently no medical treatments available for cocaine addiction.
kanssa. (157) Huumeiden injektiokäyttäjistä tehdyt paikalliset tutkimukset viittaavat siihen, että heroiinin ja kokaiinin yhdistelmä ruiskeena (jota käyttäjät kutsuvat toisinaan ”speedballiksi”) on joillakin alueilla kasvattamassa suosiotaan.
The reason for this would appear to be the mechanism of action through which cocaine exerts its effects on the brain neurotransmitters dopamine and serotonin.
Opioidien ja kokaiinin yhdistelmän yleistyminen näkyy nykyisin yhä selvemmin hoitotiedoista.
Whereas heroin binds to brain opioid receptors, such as the mu receptors, and therefore mimics the action of the brain’s own endorphins, cocaine inhibits the reabsorption of dopamine (and indeed serotonin) from the neuronal synapse once it has had its effect, leading to a build-up of the transmitter, thus prolonging and strengthening its effect.
Italiassa 31 prosenttia, Alankomaissa 42 prosenttia ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 44 prosenttia opioidit ensisijaiseksi huumeeksi ilmoittavista asiakkaista mainitsee käyttävänsä toissijaisesti kokaiinia.
This does not necessarily mean that it is not possible to develop a medical treatment for cocaine addiction, only that it may be more difficult to do so and may involve different concepts from those used in the development of treatments for heroin dependence.
Kokaiinin ensisijaiseksi huumeeksi ilmoittavista asiakkaista Italiassa 28 prosenttia ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 38 prosenttia ilmoittaa käyttävänsä toissijaisesti opioideja.
Harm reduction approaches
Kokaiiniriippuvuuden hoito
One exciting strand of research is the use of immunotherapy, i.e. the development of a vaccine that would effectively ‘neutralise’ the action of cocaine by preventing the drug from reaching the brain.
Yksi kiinnostava tutkimusala on immunoterapian käyttö eli sellaisen rokotteen kehittäminen, joka neutraloisi tehokkaasti kokaiinin vaikutukset estämällä huumetta pääsemästä aivoihin.
The basic concept has undergone limited testing.
Perusideaa on testattu vähän.
A vaccine developed in the United Kingdom was tested in a small number of cocaine addicts, 18 in total, over a period of 14 weeks.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kehitettyä rokotetta testattiin 14 viikon ajan pienellä määrällä kokaiiniriippuvaisia, yhteensä 18:lla.
It was found that three quarters of the vaccinated cohort of cocaine addicts were able to remain drug free for a period of three months with no untoward sideeffects.
Tutkimuksessa todettiin, että kolme neljäsosaa rokotetuista kokaiiniriippuvaisista pystyi olemaan käyttämättä huumetta kolmen kuukauden ajan ilman odottamattomia haittavaikutuksia.
In addition, after six months, both those who relapsed and those who did not stated that the feelings of euphoria were not as potent as prior to vaccination.
Lisäksi sekä ne, jotka sortuivat huumeisiin, että ne, jotka eivät sortuneet, ilmoittivat kuusi kuukautta myöhemmin, ettei euforinen tunne ollut enää yhtä voimakas kuin ennen rokotusta.
As a result of these findings, the vaccine, known as drug–protein conjugate TA-CD, is undergoing phase 2 clinical trials.
Näiden tulosten perusteella tämä rokote, joka kulkee nimellä lääkeaine-proteiinikonjugaatti TA-CD, on nyt läpikäymässä toisen vaiheen kliinisiä kokeita.
An alternative immunotherapeutic approach involves the development of monoclonal antibodies to cocaine, but this has only been tested preclinically.
Vaihtoehtoiseen immunoterapeuttiseen lähestymistapaan liittyy monoklonaalisten vasta-aineiden kehittäminen kokaiinille, mutta sitä on testattu vasta esikliinisesti.
The potential benefit of the cocaine vaccine TA-CD has raised ethical concerns about the use of a vaccine: who would receive it, who would make the decision and on what criteria, etc.
TA-CD-kokaiinirokotteen mahdollinen hyöty on herättänyt eettisiä huolia rokotteen käytöstä: kenelle sitä annettaisiin, kuka siitä päättäisi ja millä perusteilla jne.
In Europe, the development of harm reduction approaches that target cocaine use has been limited.
Psykoaktiivisten piristeiden käyttäjille annetusta lääkehoidosta laatimassaan kattavassa arviossa Shearer ja Gowing (2004) toteavat, että korvaushoitoa ei toistaiseksi ole testattu riittävän perusteellisesti piristeiden käyttäjillä, vaikka sillä on onnistuttu vähentämään opioidi- ja nikotiiniriippuvuutta ja vaikka se voi lisätä käyttäjien hakeutumista hoitoon ja siihen sitoutumista.
This might now be beginning to change as increased awareness of both the extent of cocaine use and the problems associated with it stimulates interest in developing responses to address the needs of cocaine users.
EMCDDA onkin julkaissut äskettäin kirjallisuuskatsauksen kokaiinin käyttäjien hoitovasteesta ja hoidon tehosta sekä myös hoidon vaikutuksesta crackkokaiinin käyttäjien mielenterveyshäiriöihin. (158)
The value of prevention and harm reduction approaches to reducing the risks associated with cocaine use remains largely unexplored, but a number of areas may have potential for the development of this kind of approach.
(CRA), jota täydennetään palkitsemiseen ja rajoittamiseen perustuvilla menetelmillä (contingency management), on kokemusten mukaan vähentänyt kokaiinin käyttöä lyhyellä aikavälillä (Higgins et al., 2003; Roozen et al., 2004).
For example, it is possible that cocaine users may benefit from interventions that address issues such as the increased toxicity of cocaine and alcohol combinations, the potential association of cocaine use with cardiovascular problems or behavioural links that may put the users at increased risk of HIV infection or becoming the victim of an accident or violent crime.
Joissakin maissa, esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on nykyään panostettu merkittävästi immunoterapeuttisten hoitovaihtoehtojen luomiseen kehittämällä vasta-aineita, jotka voivat neutraloida kokaiinin vaikutukset verenkierrossa ennen sen pääsemistä keskushermostoon (katso kokaiiniriippuvaisten immunoterapiaa koskeva laatikko).
As cocaine use can escalate quickly, brief interventions that can alert users to the fact that they may be beginning to experience negative consequences due to their use of the drug may also be worth exploring.
CRA on intensiivinen hoitomenetelmä, jossa perhe, ystävät ja muut asiakkaan sosiaaliseen verkostoon kuuluvat henkilöt ovat alusta loppuun asti mukana hoidossa.
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe and some lowthreshold programmes specifically target crack-using sex workers to transmit safer sex and drug use messages and to distribute condoms and lubricants (see selected issue on gender).
Vuosiraportti 2006: Huumeongelma Euroopassa tarjoamalla mielekkäitä kannustimia, esimerkiksi lahjoja, kuponkeja tai etuoikeuksia kokaiinista puhtaita virtsanäytteitä vastaan – yhdistettynä CRA-ohjelmalla on pystytty vaikuttamaan myönteisesti kokaiiniriippuvaisten avohoitopotilaiden huumeidenkäyttöön ja psykososiaaliseen toimintakykyyn niin hoito- kuin seurantavaiheenkin aikana,vaikkakin vaikutukset kokaiinin käyttöön ovat varsinaisen hoitojakson aikana olleet melko vähäisiä (Higgins et al., 2003).
As a result of the serious health and social problems associated with crack cocaine use, there is more experience of developing services for this group, although activities are limited to those relatively few cities in Europe that have experienced a significant crack cocaine problem.
Crackkokaiinin käyttöön liittyvien vakavien terveydellisten ja sosiaalisten ongelmien takia palvelujen kehittämisestä tälle ryhmälle on enemmän kokemusta, tosin toiminta rajoittuu vain muutamiin Euroopan kaupunkeihin, joissa crack-kokaiiniongelma on merkittävä.
In a number of cities crack cocaine users have been targeted by outreach schemes that attempt to engage with what is often viewed as a difficult group to work with.
Monissa kaupungeissa crackkokaiinin käyttäjiin on suunnattu kenttätyöohjelmia, joissa pyritään luomaan yhteyksiä tähän vaikeasti lähestyttävään ryhmään.
Although overall the evidence base remains relatively weak, some studies have suggested that benefits can accrue.
Vaikka työn tuloksista on yleisesti melko vähän näyttöä, muutamat tutkimukset viittaavat siihen, että kenttätyöstä saattaa ajan mittaan olla hyötyä.
For example, one study of an innovative outreach treatment programme in Rotterdam (Henskens, 2004, cited in the Dutch national report) identified factors that were observed to be important for treating this group of clients, who are often difficult to engage in conventional drug services.
Esimerkiksi Rotterdamissa toteutettua innovatiivista kenttähoito-ohjelmaa koskevassa tutkimuksessa (Henskens, 2004, Alankomaiden kansallinen raportti) mainittiin joitakin tekijöitä, jotka osoittautuivat hoidon kannalta merkittäviksi tässä asiakasryhmässä, jota on usein vaikea sitouttaa tavanomaisiin huumehoitopalveluihin.
Compulsive patterns of crack and cocaine use may be associated with an increase in sexual health risk-taking,
Crackkokaiinin ja kokaiinin pakonomaisiin käyttötapoihin yhdistyy usein seksuaaliterveydellisen riskinoton lisääntyminen, ja crackkokaiinia käyttäviin seksityöntekijöihin on kohdennettu joitakin matalan kynnyksen ohjelmia, joissa on annettu valistusta turvallisemmasta seksistä ja huumeidenkäytöstä sekä jaeltu kondomeja ja liukastusaineita (katso sukupuolinäkökulmaa koskeva erityiskysymys).
A more controversial approach has been adopted in some cities in Europe, where the concept of safe consumption rooms, usually targeting drug injection, has been extended to drug inhalation.
Muutamissa Euroopan kaupungeissa on omaksuttu hieman kiistanalaisempia lähestymistapoja, kun tavallisesti vain huumeiden piikitykseen varattuja turvallisia tiloja on alettu perustaa myös huumeen nuuskaamista varten.
Rooms for supervised inhalation have been opened in several Dutch, German and Swiss cities (EMCDDA, 2004c).
Valvottuja nuuskaustiloja on nyt avattu useissa Alankomaiden, Saksan ja Sveitsin kaupungeissa (EMCDDA, 2004c).
Although the supervision of consumption hygiene is a main objective of such services, there is some evidence that they could also act as a conduit to other care options; for example, monitoring of one service in Frankfurt, Germany, reported that, during a six-month evaluation period in 2004, more than 1 400 consumptions were supervised, while 332 contact talks, 40 counselling sessions and 99 referrals to other drugs services were documented.
Vaikka tällaisten palvelujen päätavoitteena onkin valvoa käyttöhygieniaa, ne saattavat joidenkin tietojen mukaan myös toimia kanavina muihin hoitovaihtoehtoihin; esimerkiksi Frankfurtissa Saksassa perustetun palvelun seurantatutkimuksessa saatujen tulosten mukaan kuuden kuukauden arviointijakson aikana vuonna 2004 oli yli 1 400 valvotun nuuskauksen lisäksi käyty 332 kontaktikeskustelua, pidetty 40 neuvontatilaisuutta ja kirjoitettu 99 lähetettä muihin huumehoitopalveluihin.
Chapter 6Opioid use and drug injection
Luku 6Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö
Heroin supply and availability (159
Heroiinin tarjonta ja saatavuus (159
In Europe, two forms of imported heroin are found: the commonly available brown heroin (its chemical base form) and the less common and usually more expensive white heroin (a salt form), which typically originates from South-East Asia.
Eurooppaan tuodaan kahdenlaista heroiinia: yleisesti saatavilla olevaa ruskeaa heroiinia (emäksisessä muodossa) ja harvinaisempaa, kalliimpaa valkoista heroiinia (suolan muodossa), joka on yleensä peräisin Kaakkois-Aasiasta.
In addition, some opioid drugs are produced within the EU, but manufacture is mainly confined to small-scale production of home-made poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in a number of eastern EU countries, for example Lithuania, where the market for poppy stalks and concentrate seems to have stabilised, and Poland, where production of ‘Polish heroin’ might be decreasing (CND, 2006).
Lisäksi EU:ssa tuotetaan joitakin opioideja, mutta tuotanto rajoittuu pääasiassa suppeaan kotitekoisten unikkotuotteiden (kuten oopiumunikon, murskatuista unikon varsista tai mykeröistä tehdyn unikkotiivisteen) tuotantoon joissakin itäisissä EU-maissa, kuten Liettuassa, jossa unikon varsien ja mykeröiden markkinat vaikuttavat vakiintuneen, ja Puolassa, jossa ”puolalaisen heroiinin” tuotanto saattaa olla vähenemässä (CND, 2006).
Production and trafficking centre to other western European countries.
Tuotanto ja salakuljetus jakelukeskus, josta huumetta kuljetetaan edelleen muihin Länsi-Euroopan maihin.
Heroin seizures in 2004 suggest that the southern branch has now gained the same importance as the northern branch in terms of volume smuggled (WCO, 2005; INCB, 2006a).
Vuonna 2004 tehdyt heroiinin takavarikot viittaavat siihen, että eteläisen haaran kautta salakuljetetaan nykyään yhtä paljon heroiinia kuin pohjoisen haaran kautta (WCO, 2005; INCB, 2006a).
Since the mid1990s, heroin has been increasingly (but to a lesser extent than through the Balkan routes) smuggled to Europe through the ‘silk route’ via central Asia (in particular Turkmenistan, Tajikistan, Kyrgyzstan and Uzbekistan), the Caspian Sea and the Russian Federation, Belarus or Ukraine, to Estonia, Latvia, some of the Nordic countries and Germany (Reitox national reports, 2005; CND, 2006; INCB, 2006a).
Heroiinia on 1990luvun puolivälistä lähtien salakuljetettu Eurooppaan yhä enemmän (muttei kuitenkaan yhtä paljon kuin Balkanin reitin kautta) niin sanottua ”silkkitietä” pitkin Keski-Aasian (erityisesti Turkmenistanin, Tadžikistanin, Kirgisian ja Uzbekistanin), Kaspianmeren ja Venäjän, Valko-Venäjän tai Ukrainan kautta Viroon, Latviaan, joihinkin Pohjoismaihin ja Saksaan (Reitoxin kansalliset raportit, 2005; CND, 2006; INCB, 2006a).
Although these routes are the most important, countries in the Arabian peninsula (Oman, United Arab Emirates) have become transit sites for heroin consignments from South and South-West Asia destined for Europe (INCB, 2006a).
Nämä ovat tärkeimmät reitit, mutta Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta on kulkeutunut heroiinia Eurooppaan myös joidenkin Arabian niemimaan maiden (Arabiemiirikuntien, Omanin) kautta (INCB, 2006a).
In addition, heroin destined for Europe (and North America) was seized in 2004 in East and West Africa, the Caribbean, and Central and South America (CND, 2006).
Eurooppaan (ja Pohjois-Amerikkaan) tarkoitettua heroiinia takavarikoitiin vuonna 2004 lisäksi Itä- ja Länsi-Afrikan, Karibianmeren sekä Keski- ja Etelä-Amerikan maissa (CND, 2006).
Heroin consumed in Europe is predominantly manufactured in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply and in 2005 accounted for 89 % of global illicit opium production, followed by Myanmar (7 %).
Euroopassa käytettävä heroiini valmistetaan pääasiallisesti Afganistanissa, joka on edelleen maailman johtava laittoman oopiumin tuottaja. Vuonna 2005 Afganistanissa tuotettiin 89 prosenttia maailman laittomasta oopiumista.
Global potential production of heroin was estimated at 472 tonnes in 2005 (495 in 2004) (UNODC, 2006).
Heroiinin maailmanlaajuisen tuotannon arvellaan vuonna 2005 olleen 472 tonnia (495 tonnia vuonna 2004) (UNODC, 2006).
In 2004, 210 tonnes of opium (or 21 tonnes of heroin equivalent), 39.3 tonnes of morphine and 59.2 tonnes of heroin were seized worldwide.
Maailmassa takavarikoitiin vuonna 2004 yhteensä 210 tonnia oopiumia (mikä vastaa 21:tä tonnia heroiinia), 39,3 tonnia morfiinia ja 59,2 tonnia heroiinia.
Asia (50 %) and Europe (40 %) continued to account for the greatest quantities of heroin seized worldwide.
Heroiinia takavarikoitiin edelleen eniten Aasiassa (50 %) ja Euroopassa (40 %).
Europe’s share is increasing, largely as a result of increased seizures in south-eastern European countries (Turkey), which for the first time surpassed the volume intercepted in western and central Europe (CND, 2006).
Euroopan osuus on kasvamassa erityisesti sen johdosta, että takavarikot Kaakkois-Euroopan maissa (Turkissa) ovat lisääntyneet ja ensimmäisen kerran ylittäneet Länsi- ja Keski-Euroopassa tehtyjen takavarikkojen määrät (CND, 2006).
In 2004, an estimated 46 000 seizures resulted in the recovery of about 19 tonnes of heroin in the reporting countries.
Historiallisesti tärkeällä Balkanin reitillä on edelleen keskeinen merkitys heroiinin salakuljetuksessa.