natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among sentenced prisoners, those incarcerated for drug law offences make up somewhere between 10¢% and 30¢% of the prison population in most EU countries.
Huumausainerikosten jakautuminen huumausaineiden käyttöön liittyviin rikoksiin ja kauppaan liittyviin rikoksiin ei ole muuttunut merkittävästi.
An unknown proportion of others are sentenced for property crimes to support a drug addiction, or other drugrelated crime.
Useimmissa Euroopan maissa (23) käyttöä tai käyttöön tarkoitettua hallussapitoa koskevat rikokset muodostivat yhä suurimman ryhmän huumerikoksista vuonna 2008; Viro, Espanja, Ranska, Itävalta, Slovenia ja Ruotsi ilmoittivat suurimmat luvut (81–92 prosenttia).
The change from a downward to an upward trend reported last year in heroin-related offences is now confirmed: the EU average for such offences increased by 39¢% in 2003–08.
Vuosina 2003–2008 käyttöä koskevat huumausainerikokset lisääntyivät 19:ssä ilmoituksen tehneistä maista.
The number of heroin-related offences has increased in 16 reporting countries, while a decline was reported in Bulgaria, Germany, Italy and Austria over the same period¢(35).
Vain Bulgariassa, Saksassa, Kreikassa, Itävallassa ja Sloveniassa ne vähenivät koko ajanjakson ajan. Kaiken kaikkiaan käyttörikosten määrä kasvoi
The number of offences related to amphetamines reported in the European Union continues to show an upward trend, with an estimated increase of 24¢% between 2003 and 2008.
Amfetamiineihin liittyvien rikosten määrän suuntaus näyttää olevan Euroopan unionissa nouseva, arvioitua kasvua oli 24 prosenttia vuosina 2003–2008.
Ecstasy-related offences, in contrast, have decreased by an estimated 35¢% over the same period (Figure 2).
Sen sijaan ekstaasiin liittyvät rikokset vähenivät arviolta 35 prosenttia samana aikana (kuvio 2).
Health and social responses in prison
28) Keskustelua huumausaineiden ja rikollisuuden välisistä suhteista sekä huumausainerikoksen määritelmä, ks.
On a given day, there are over 600¢000 people in penal institutions in the European Union¢(36
EMCDDA (2007a).29) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio DLO-1 ja taulukko DLO-1.30) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DLO-2.
Studies also indicate that the most harmful forms of drug use may be more frequent among prisoners, with between 6¢% and 38¢% of those surveyed reporting to have ever injected drugs¢(39).
31) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio DLO-1 ja taulukko DLO-5.32) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DLO-3.33) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DLO-6.
Member States from central and eastern Europe reporting higher than average rates. Nevertheless, the national figures and the EU average remain considerably below the
34) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio DLO-3 ja taulukko DLO-8.35) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DLO-7.
Figure 2: Trends in reports for drugrelated offences by type of offence and by drug type in the EU Member States
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin
Use-related
Käyttöön liittyvät
Supply-related
Tarjontaan liittyvät
The trends represent the available information on the national number of reports for drugrelated offences (criminal and non-criminal) reported by all law enforcement agencies in the EU Member States; all series are indexed to a base of 100 in 2003 and weighted by national population sizes to form an overall EU trend.
Nämä suuntaukset kuvaavat saatavilla olevia tietoja EU:n jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten tekemien kansallisten huumausainerikosilmoitusten määrästä (rikolliset ja muut); kaikki sarjat on indeksoitu lähtötasoon 100 vuonna 2003 ja painotettu kansallisen väestökoon mukaan EU:ta koskevan yleissuuntauksen selvittämiseksi.
For further information, see Figures DLO-1 and DLO-3 in the 2010 statistical bulletin.Reitox national focal points.
Katso lisätietoja vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvioista DLO-1 ja DLO-3.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
34) See Figure DLO-3 and Table DLO-8 in the 2010 statistical bulletin.35) See Table DLO-7 in the 2010 statistical bulletin.36) Data on prisons in Europe are available from the Council of Europe.
Kansalliset luvut ja EU:n keskiarvo ovat silti huomattavasti pienemmät kuin Venäjän (609) ja Yhdysvaltojen (753) ilmoittamat luvut (38).
37) The term ‘prisoner’ covers both those who are on remand and those who have been sentenced.38) Source: World prison brief for rate in the United States of America and Russia.39) See Tables DUP-2 and DUP-105 in the 2010 statistical bulletin.
Vuodesta 2003 alkaen tehtyjen tutkimusten mukaan vangeista 1–56 prosenttia ilmoittaa käyttäneensä huumeita vankilassa. Säännöllisestä huumeidenkäytöstä viimeisimmän vankeuskuukauden aikana ilmoitti 12 prosenttia Portugalissa vuonna 2007 tehdyssä kansallisessa tutkimuksessa(40).
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview taken to reduce their supply, is recognised by both prison experts and policymakers in Europe. In studies carried out since 2003, estimates of drug use in prison vary from 1¢% to 56¢% of inmates.
) Euroopan vankiloita koskevat tiedot ovat saatavissa Euroopan neuvoston sivustolta osoitteessa http://www.coe.int/t/e/legal_affairs/legal_ co-operation/prisons_and_alternatives/Statistics_SPACE_I/List_Space_I.asp ) ”Vanki” tarkoittaa sekä tutkintavankeudessa olevia että vankilarangaistukseen tuomittuja.)
Regular drug use during the last month in detention was reported by 12¢% of detainees in a national study carried out in Portugal in 2007¢(40).
Lähde: World prison brief sekä Venäjän että Yhdysvaltojen osalta.)
The drug policy action plan 2007–09 of the Czech prison service guides the implementation of new services and includes a monitoring and evaluation component.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot DUP-2 ja DUP-105.
In the United Kingdom, the drug strategy 2008–11 of the National Offender Management Service (NOMS, 2009) seeks to provide early interventions for young people and to manage offenders with drug misuse problems in order to reduce the harm caused by drugs and alcohol.
40) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DUP-3.41) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DUP-4 .
Assistance to drug users in prison their equipment more often compared to users not in prison.
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa vankilan ulkopuolista väestöä useammin.
This raises issues around the potential spread of infectious diseases among the prison population.
Tämä herättää kysymyksiä tartuntatautien mahdollisesti leviämisestä vankilaväestössä.
Prison health in Europe
Vankien terveydenhoito Euroopassa
Prisoners in Europe may access a range of services related to drug use and its associated problems.
Huumeidenkäyttäjille annettava tuki vankiloissa
These include information on drugs and health, healthcare for infectious diseases, treatment for drug dependence, harm-reduction measures and preparation for release¢(43).
Euroopan maissa vangeille tarjotaan paljon erilaisia huumeidenkäyttöä ja sen aiheuttamia ongelmia koskevia palveluja: tietoa huumeista ja terveydestä, tartuntatautien seulontaa ja rokotuksia, huumeriippuvuuden hoitoa, haittoja vähentäviä toimenpiteitä sekä vapautumiseen valmistautumiseen liittyviä tukitoimia (43).
Prisoners are entitled to the same level of medical care as persons living in the community, and prison health services should be able to provide treatment for problems related to drug use in conditions comparable to those offered outside prison (CPT, 2006; WHO, 2007).
Vangeilla on oikeus samantasoiseen lääketieteelliseen hoitoon kuin muussa yhteiskunnassa elävillä, ja vankiloiden terveydenhuoltopalvelujen pitäisi kyetä tarjoamaan hoitoa huumeidenkäytöstä aiheutuviin ongelmiin olosuhteissa, jotka ovat verrattavissa vankiloiden ulkopuoliseen maailmaan (CPT, 2006; WHO, 2007).
This general principle of equivalence is recognised in the European Union through the Council recommendation of 18 June 2003 on the prevention and reduction of health-related harm associated with drug dependence¢(42), and the new EU drug action plan (2009–12) calls for its implementation.
Tämä yleinen tasa-arvon periaate tunnustetaan Euroopan unionissa huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien terveyshaittojen ehkäisemisestä ja vähentämisestä 18. kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston suosituksessa (42), ja EU:n uudessa huumeidenvastaisessa toimintasuunnitelmassa (2009–2012) kehotetaan panemaan tämä periaate täytäntöön.
Information and guidance regarding the management of infectious diseases in prison has been developed in recent years by international organisations.
Kansainväliset järjestöt ovat viime vuosina kehittäneet tartuntatautien hoitoa vankiloissa koskevaa tietoutta ja ohjeistusta.
The UNODC, in collaboration with the WHO and UNAIDS, has published a series of information materials for prison administrations and other decision-makers, which explain how to draw up an effective national response to HIV/AIDS in prison settings (UNODC, WHO and UNAIDS, 2006).
UNODC on julkaissut WHO:n ja UNAIDSin kanssa vankiloiden hallinnoille ja muille päättäjille tarkoitetun tiedotusaineistosarjan, jossa käsitellään sitä, miten kansallisella tasolla voidaan reagoida tehokkaasti vankiloiden HIV/AIDS-ongelmiin (UNODC, WHO ja UNAIDS, 2006).
Another document provides guidance about how to convey information about infectious diseases counselling and testing more effectively in prison settings, and to improve the communication of results to inmates (UNODC, UNAIDS and WHO, 2010).
Toisessa ohjeistusasiakirjassa taas neuvotaan, miten vankiloiden tartuntatautineuvontaa ja -testausta voidaan tehostaa ja miten tuloksista vangeille ilmoittamisen tapaa voidaan kehittää (UNODC, UNAIDS ja WHO, 2010).
Cooperation between prisons and health and social services is developing in Europe.
Vankiloiden sekä terveydenhuolto- ja sosiaalipalveluiden välinen yhteistyö on hiljalleen alkamassa Euroopassa.
National drug strategies and action plans often include objectives for care in prisons, such as improvements in the equivalence, quality and continuity of prison treatment and care.
Kansalliset huumausainestrategiat ja -toimintasuunnitelmat sisältävät myös vankiloissa annettavaa terveydenhoitoa ja hoivaa koskevia tavoitteita: esimerkiksi sen tasapuolisuutta, laatua ja jatkuvuutta olisi parannettava.
Some countries have elaborated specific strategies for the prison system.
Joissakin maissa on laadittu nimenomaan vankilajärjestelmää koskevia strategioita.
Spain and Luxembourg have implemented prison health policies for more than 10¢years and documented their effectiveness.
Espanjassa ja Luxemburgissa on toteutettu vankien terveydenhoitoa koskevia toimintalinjoja jo yli kymmenen vuoden ajan, ja niiden tehokkuus on myös dokumentoitu.
More recently, prison drug policy coordinators have been nominated in Belgium, and a central unit, where prison staff and drug specialists cooperate to link prisoners with treatment upon release, was set up.
Belgiassa on hiljattain nimetty vankiloiden huumepolitiikasta vastaavia koordinaattoreita, ja lisäksi on perustettu keskusyksikkö, jossa vankilan henkilökunta ja huumausainekysymyksiin erikoistuneet asiantuntijat tekevät yhteistyötä vankien huumehoidon varmistamiseksi vapautumisen yhteydessä.
A committee for drug affairs was established
Myös valvonta ja arviointi kuuluvat suunnitelmaan.
A clear set of healthcare areas and standards in prisons has been defined in a small number of countries, including the Czech Republic, Spain, Luxembourg and the United Kingdom, and steps in this direction are being taken by other countries.
Muutamissa maissa (Tšekissä, Espanjassa, Luxemburgissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) on määritetty selkeät terveydenhoidon alat ja standardit vankiloita varten. Myös muissa maissa tämä työ on alkamassa.
Several countries now report that they are assessing the availability and quality of healthcare for drug users in prisons.
Useat maat ovat ilmoittaneet, että ne arvioivat parhaillaan huumeidenkäyttäjille vankiloissa tarjottavien terveydenhoitopalveluiden saatavuutta ja laatua.
In Ireland, for example, the need to match the capacities of prison pharmacy services with the growth of substitution treatment provision was identified in a study (Irish Prison Service, 2009), while in France a new supervisory body (Chief Inspectorate of Prisons and Other Closed Institutions) found shortcomings in prison healthcare and identified risks of infection.
Esimerkiksi Irlannissa erään tutkimuksen tuloksena havaittiin, että vankilan apteekkipalveluiden kapasiteettia oli lisättävä, koska korvaushoidon määrä oli kasvanut (Irish Prison Service, 2009). Ranskassa puolestaan uusi valvontaelin (vankiloiden ja muiden suljettujen laitosten ylin valvontaelin) löysi puutteita vankiloiden terveydenhoidosta ja tunnisti myös infektioriskejä.
The Netherlands introduced a new directive for the care of drug users in detention, which gives special attention to drugrelated infectious diseases¢(44).
Alankomaissa otettiin käyttöön uusi vankiloissa olevien huumeidenkäyttäjien hoitoa koskeva määräys, jossa kiinnitetään huomiota erityisesti huumeisiin liittyviin tartuntatauteihin (44).
The quality of prison services is also improving in several countries through investment in training. In Belgium, all prison staff
Vankilapalveluiden laatua kohennetaan myös monissa muissa maissa koulutukseen tehtyjen investointien myötä.
40) See Table DUP-3 in the 2010 statistical bulletin.41) See Table DUP-4 in the 2010 statistical bulletin.
Belgiassa vankiloiden koko henkilökunta on saanut koulutusta vankiloiden alkoholia ja huumausaineita koskevien toimintalinjojen osalta.
43) See Table HSR-7 in the 2010 statistical bulletin. 44) See the ‘Best practice portal’.
43) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko HSR-7.44) Katso parhaiden käytäntöjen portaali.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe received training on prison alcohol and drug policies; prison doctors in Croatia received training in substitution treatment; and a UNODC-led project provided training in HIV prevention and drug education to Latvian prison doctors, social workers and psychologists, who later trained the prisoners.
Kroatiassa vankilalääkärit ovat saaneet koulutusta korvaushoidosta, ja Latviassa vankiloiden lääkärit, sosiaalityöntekijät ja psykologit osallistuivat UNODC:n johtamassa hankkeessa tarjottuun koulutukseen, jossa käsiteltiin HIV-infektion ehkäisemistä ja huumevalistusta. Mainittujen ammattiryhmien edustajat puolestaan kouluttivat vankeja näistä aiheista.
In Finland, new prison treatment programmes require accreditation by the Criminal Sanctions Agency.
Suomessa vankiloiden uusien hoito-ohjelmien on oltava rikosseuraamusviraston hyväksymiä.
Following the scaling up of opioid substitution treatment in the community, many countries report increases in the number of opioid substitution clients entering prison.
Koska opioidikorvaushoito on lisääntynyt hoitoyhteisöissä, monet maat ovat ilmoittaneet, että myös vankilaan joutuvien opioidikorvauspotilaiden määrä on lisääntynyt.
Continuity of care for substitution treatment is particularly important, given the high rates of overdose death on release (EMCDDA, 2009a) and for reducing the risks of crimes carried out to fund illicit drug use.
Korvaushoidon jatkuvuudesta huolehtiminen on erittäin tärkeää, kun otetaan huomioon vapautumisen jälkeisten yliannostuksesta johtuvien kuolemien suuri määrä (EMCDDA, 2009a).
In 2008, the continuation of opioid substitution treatment in prisons became possible in Bulgaria, Estonia and Romania.
Vuonna 2008 opioidikorvaushoidon jatkaminen vankilassa tuli mahdolliseksi Bulgariassa, Romaniassa ja Virossa.
However, this treatment option is not available in prisons in Greece, Cyprus, Lithuania, Latvia, Slovakia and Turkey.
Tätä hoitomuotoa ei ole kuitenkaan saatavana Kreikan, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Slovakian ja Turkin vankiloissa.
In six Member States, it can be estimated that more than 10¢% of all prisoners receive opioid substitution treatment, while in another eight countries the corresponding figure is between 3¢% and 10¢% (Figure 3).
Kuudessa jäsenvaltiossa arvioidaan, että yli 10 prosenttia kaikista vangeista saa opioidikorvaushoitoa, ja kahdeksassa muussa maassa vastaava luku on 3–10 prosenttia (kuvio 3).
In most countries, detoxification is still the ‘default’ treatment for opioid users entering penal institutions.
Valtaosassa maita huumevieroitus on silti ”oletushoitomuoto” rangaistuslaitoksiin joutuville opioidien käyttäjille.
Figure 3: Proportion of prison population receiving opioid substitution treatment
Kuvio 3: Opioidikorvaushoitoa saavan vankilaväestön osuus
A l o e in in e
B o r m s s a ks n aR s lta a v Itä
Data are presented for all countries where substitution treatment is available in prisons, except Malta.
Maltaa lukuun ottamatta tiedot on esitetty kaikista maista, joiden vankiloissa on tarjolla korvaushoitoa.
Data are for 2008, except for Austria and Scotland (2007) and Belgium and the Netherlands (2009).
Tiedot ovat vuodelta 2008, paitsi Itävallan ja Skotlannin osalta vuodelta 2007 sekä Belgian ja Alankomaiden osalta vuodelta 2009.
For notes and sources, see Table HSR-9 in the 2010 statistical bulletin.Reitox national focal points.
Katso huomautukset ja lähteet vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukosta HSR-9.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
It is estimated that cannabis is cultivated in 172¢countries and territories (UNODC, 2009).
Kasvia arvellaan nykyisin viljeltävän 172 maassa tai alueella (UNODC, 2009).
These facts taken together mean that it is difficult to produce accurate estimates of the worldwide production of cannabis.
Yhdessä nämä seikat tarkoittavat, että kannabiksen maailmanlaajuisen tuotantomäärän arviointi on vaikeaa.
The¢UNODC (2009) estimates global production of herbal cannabis in 2008 at between 13¢300 tonnes and 66¢100¢tonnes.
UNODC (2009) arvioi kannabisruohon maailmanlaajuisen tuotannon vuonna 2008 sijoittuneen 13300 tonnin ja 66100 tonnin välille.
Cannabis cultivation in Europe is widespread and appears to be increasing.
Kannabiksen viljely on yleistä Euroopassa, ja se vaikuttaa lisääntyvän.
In 2008, all 29 European countries reporting information mentioned domestic cannabis cultivation, though the scale and nature of the phenomenon seem to vary considerably.
Vuonna 2008 kaikki 29 Euroopan maata ilmoittivat kannabiksen kotikasvatuksesta, tosin ilmiön laajuus ja luonne näyttävät vaihtelevan suuresti.
A significant proportion of cannabis used in Europe is, nevertheless, likely to be the result of intraregional trafficking.
Merkittävä osa Euroopassa käytetystä kannabiksesta on kuitenkin todennäköisesti peräisin alueiden välillä tapahtuvasta salakuljetuksesta.
Cannabis is the illicit drug most widely available in Europe, where it is both imported and produced domestically.
EMCDDA julkaisee uuden, kannabiksen tuotantoa ja markkinoita käsittelevän Insight-julkaisun vuonna 2011.
The last few years have also seen a¢growing understanding of the public health implications of the longterm and widespread use of this drug, and rising reported levels of treatment demand for cannabis-related problems.
Raportissa tarkastellaan kannabistuotteiden tarjontaa Euroopan maissa sekä saatavilla olevien tuotteiden tyyppiä, alkuperää, markkinaosuuksia ja muita tuotteiden jakeluun ja markkinarakenteeseen liittyviä kysymyksiä.
Levels of use remain high by historical standards, however, and what constitutes an effective response to cannabis use remains a key question in the European debate on drugs.
Raportissa kiinnitetään erityistä huomiota kannabiksen kasvatukseen Euroopan rajojen sisällä, mistä on tullut viime vuosina aiempaa näkyvämpää.
Albania, the former Yugoslav Republic of Macedonia, Moldova, Montenegro and Serbia are also mentioned as sources in a recent report (INCB, 2010b).
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
Table 2: Production, seizures, price and potency of herbal cannabis and resin
Taulukko 2: Kannabisruohon ja -hartsin tuotanto, takavarikot, hinta ja väkevyys
Global production estimate (tonnes)
Arvioitu tuotanto maailmassa (tonnia)
Global quantities seized (tonnes)
Maailmassa takavarikoitu määrä (tonnia)
Quantity seized (tonnes) EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
Takavarikoitu määrä (tonnia) EU ja Norja (mukaan luettuina Kroatia ja Turkki)
Number of seizures EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
Takavarikoiden lukumäärä EU ja Norja (mukaan luettuina Kroatia ja Turkki)
Mean retail price (EUR per gram) Range
Keskihinta katukaupassa (euroa grammalta) Vaihteluväli
Mean potency (THC content %) Range
Keskimääräinen väkevyys (THC-pitoisuus, %) Vaihteluväli
Range of the middle half of the reported mean prices.All data for 2008.UNODC (2009, 2010b) for global values, Reitox national focal points for European data.
Ilmoitettujen keskihintojen puolivälin vaihtelu.Kaikki tiedot ovat vuodelta 2008.Maailmanlaajuiset tiedot: UNODC (2009, 2010b); Euroopan tiedot: Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
Global production of cannabis resin in 2008 is estimated at between 2¢200 tonnes and 9¢900 tonnes (UNODC, 2009), with Afghanistan and Morocco reported as main producers.
Lähteet: keskittyivät (57 prosenttia) edelleen Länsi- ja Keski-Eurooppaan.
North America continued to account for the bulk of herbal cannabis seized (48¢%), while quantities of resin seized remained concentrated in western and central Europe (57¢%).
suurimmat määrät kannabishartsia takavarikoitiin Ranskassa (71 tonnia), Portugalissa (61 tonnia) ja Italiassa (34 tonnia).
In Europe, an estimated 289¢000 seizures of herbal cannabis, amounting to 92 tonnes, were made in
Euroopassa arvioidaan tehdyn 289000 kannabisruohon takavarikkoa vuonna 2008, yhteismäärältään
The number of seizures increased by two and a¢half times between 2003 and 2008.
2,5-kertaiseksi vuosina 2003–2008.
The amount of herbal cannabis seized has remained relatively stable since 2003 at just above 90 tonnes, except for 2004–05 when it decreased to about 65 tonnes¢(46
Takavarikoidun kannabisruohon määrä pieneni vuosina 2004–2005 noin 65 tonniin, mutta vuoden 2003 jälkeen määrä on silti pysytellyt varsin vakaana eli hieman yli
The potency of cannabis products is determined by their content of delta-9-tetrahydrocannabinol (THC), the primary active constituent.
Kannabiskasvien takavarikot ovat lisääntyneet vuodesta 2003.
Cannabis potency varies widely between and within countries, and between different cannabis products.
Vuonna 2008 niitä tehtiin arviolta 19000 kappaletta.
Information on cannabis potency is mostly based on forensic analysis of cannabis seized, selected on a sample basis.
Maat ilmoittavat takavarikoidut määrät joko kasvien lukumääränä tai arvioituna painona.
The extent to which the samples analysed reflect the overall market is unclear and, for this reason, data on potency should be interpreted with caution.
Takavarikoitujen kasvien määrä vuonna 2003 oli 1,7 miljoonaa, ja vuoteen 2007 mennessä määrä oli lisääntynyt 2,6 miljoonaan. Vuonna 2008 määrä pieneni 1,2 miljoonaan(48).
Kingdom has been accounting for approximately half of the total number of seizures, amounting to 20 tonnes or more per year in 2005–07.
Takavarikoitujen kasvien paino on lisääntynyt 4,5-kertaiseksi tarkasteltavalla ajanjaksolla, ja se oli 43 tonnia vuonna 2008.
Turkey (31 tonnes) and Germany (9 tonnes) reported record seizures in 2008.
Tästä määrästä Espanja ilmoitti 24 tonnia ja Bulgaria 15 tonnia.
EMCDDA ‘Insights’: Cannabis production and markets in Europe
Väkevyys ja hinta
A new ‘Insight’ on cannabis production and markets will be published by the EMCDDA in 2011.
Määrä on lähes kymmenkertainen takavarikoituun kannabisruohoon verrattuna.
The report will focus on the supply of cannabis products in European countries and examine the type of products available, their origins, their respective market shares and other issues related to distribution and market structures.
Vuosina 2003–2008 kannabishartsin takavarikoiden lukumäärä on lisääntynyt jatkuvasti, mutta takavarikoitu määrä on alkuvaiheen pienenemisen jälkeen suurentunut jo vuodesta 2006 lähtien.