natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is no data set allowing a description of the full population of drug users currently undergoing drug treatment in Europe.
Tämän kasvavan väestön hoito ja hoiva edellyttää tarkoituksenmukaisia ja innovatiivisia toimintatapoja.
Information on an important subgroup of this population is, however, gathered by the EMCDDA’s treatment demand indicator, which collects data on those entering specialised drug treatment services¢(11).
EMCDDA:n tänä vuonna julkaisemassa erityiskysymyksessä tarkastellaan tämän ikääntymisilmiön kehitystä ja syitä kahden viime vuosikymmenen ajalta.
In 2008, the indicator registered about 440¢000 treatment entrants, 40¢% of whom were entering drug treatment for the first time in their life.
Raportin lopussa esitetään katsaus jäsenvaltioiden vanhemmille huumeidenkäyttäjille suunnattuihin toimenpiteisiin ja parhaisiin käytäntöihin.
In Europe, the main modalities used for the treatment of drug problems are psychosocial interventions, opioid substitution and detoxification.
Erityiskysymys on saatavana painettuna versiona sekä EMCDDA:n verkkosivustolla vain englanninkielisenä.
Based on a range of different sources, including the treatment demand indicator, a conservative estimate is that 1 million people received treatment for illicit drug use in the European Union during 2007.
Vaikka hoidon saatavuus on parantunut monissa maissa, on edelleen esteitä, jotka estävät tai ehkäisevät huumeidenkäyttäjiä hakeutumasta joko huumehoitoon tai joihinkin sen muotoihin.
Of these, more than half
Tällaisia
The treatment demand indicator received data from 29 countries for specialised drug centres, with a coverage of more than 60¢% of units in most countries (see Table TDI-7 in the 2010 statistical bulletin).
Hoidon kysynnän indikaattoriin saatiin sai aineistoa 29 maan huumehoitoon erikoistuneista keskuksista, mikä kattaa yli 60 prosenttia yksiköistä useimmissa maissa (katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-7).Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko HSR-2.
As a result, the number receiving substitution treatment in Europe has grown almost 10-fold since 1993¢(12).
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin
The most common route to treatment is self-referral (36¢%), followed by referral by the criminal justice system (20¢%).
Korvaushoitoa tarjotaan yhä enemmän myös vankiloissa (17). Opioidikorvaushoitoa on on oma-aloitteinen hakeutuminen (36 prosenttia).
The remaining clients are referred through social and health services or informal networks, including family and friends¢(14).
Loppujen hoitoonohjaajina toimivat sosiaali- ja terveyspalvelut tai epäviralliset verkostot, myös perhe ja ystävät (14
While it has become more available in many countries, there are still barriers impeding or discouraging drug users from accessing either drug treatment or some of its modalities.
saatavana kaikissa EU:n jäsenvaltiossa sekä Kroatiassa ja Norjassa (18).
These barriers include regulations such as stringent admission criteria and legal frameworks, treatment costs for patients, lack of trained staff or low geographical density of treatment providers.
Turkissa korvaushoitoa ei ole vielä otettu käyttöön, joskin se on sallittu hoitokeskuksista vuonna 2004 annetussa asetuksessa.
Other obstacles faced by drug users in need of treatment include inadequate opening hours, requirement of daily attendance and lack of childcare support (e.g.¢during inpatient treatment), which conflict with their personal and professional situation.
Useimmissa maissa korvaushoidon pääasiallisia tarjoajia ovat erikoistuneet julkiset avohoitokeskukset.
Personal beliefs and preconceptions, among both professionals and drug users, regarding the appropriateness, effects and results of specific treatment approaches can also impede treatment access.
Tästä huolimatta omaa vastaanottoa pitävät yleislääkärit ovat yhä merkittävämpiä tällaisen hoidon tarjoajia, usein yhdistetyn hoidon järjestelyissä. Tällaisia palveluntarjoajia on eri tasoilla 13 maassa.
Extended waiting times for drug treatment can be one of the consequences of barriers to treatment access.
Vuonna 2008 noin 670000:n opioidien käyttäjän
Clients entering outpatient treatment are predominantly young men, with an average age of 31 years and males four times as numerous as females.
Avohoitoon hakeutuvat käyttäjät ovat valtaosin nuoria miehiä, joiden keski-ikä on 31 vuotta. Miehiä on lähes nelinkertaisesti naisiin nähden.
Clients entering treatment for the first time and female clients are on average slightly younger.
Ensimmäistä kertaa hoitoon hakeutuvat ja naispuoliset asiakkaat ovat keskimäärin hieman nuorempia.
Younger average ages are also reported for cannabis clients (25) and those using stimulants other than cocaine (29), while older mean ages are reported for primary users of cocaine (32) and opioids (34).
Tämä koskee myös muita stimulantteja kuin kokaiinia käyttäviä (29 vuotta). Sen sijaan ensisijaisesti kokaiinia käyttävät (32 vuotta) ja opioideja (34 vuotta) käyttävät ovat keskimääräistä vanhempia.
On average, the youngest drug clients are reported by the Czech Republic (26) and the oldest by Spain (33)¢(15).
Keskimäärin nuorimmat huumehoidon asiakkaat ovat Tšekissä (26 vuotta) ja vanhimmat Espanjassa (33 vuotta)(15).
Male to female ratios are highest among cannabis (5:1) and cocaine (4.8:1) clients and lowest for those using stimulants other than cocaine (2.2:1).
Miesten määrä on naisiin verrattuna suurin kannabista (5:1) ja kokaiinia (4,8:1) käyttävien asiakkaiden keskuudessa ja pienin muita stimulantteja kuin kokaiinia käyttävien keskuudessa (2,2:1).
Regardless of the primary drug, gender ratios are highest in countries in the south of Europe and lowest in countries in the north¢(16).
Ensisijaisesta huumeesta riippumatta sukupuolijakaumat ovat suurimmat Etelä-Euroopan maissa ja pienimmät Pohjois-Euroopassa (16).
Outpatient treatment
Laitoshoito
Information is available on about 383¢000 drug users entering outpatient treatment in Europe during 2008.
Euroopassa huumeongelmien avohoidossa käytetään pääasiassa psykososiaalisia toimenpiteitä ja opioidikorvaushoitoa.
The two main modalities of outpatient treatment in Europe are psychosocial interventions and opioid substitution treatment.
Korvaushoito on vallitseva opioidien käyttäjien hoitomuoto Euroopassa. Yleensä sitä annetaan
For opioid users, they are often provided in combination.
Yli puolet heistä mainitsi opioidit ensisijaiseksi huumeekseen (57 prosenttia), ja muut taas useimmiten kannabiksen (13 prosenttia), muut stimulantit kuin kokaiinin (13 prosenttia) ja kokaiinin (7 prosenttia).
Psychosocial interventions offer support
Useimmat laitoshoidon asiakkaat ovat nuoria, keskimäärin
See Figure HSR-2 in the 2010 statistical bulletin.See Table TDI-19 in the 2010 statistical bulletin.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-19.Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-16.Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-10 ja TDI-103.Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-21.Ks. ”Huumeidenkäyttäjille annettava tuki vankiloissa”, s.
See Table TDI-16 in the 2010 statistical bulletin.See Tables TDI-10 and TDI-103 in the 2010 statistical bulletin.See Table TDI-21 in the 2010 statistical bulletin.
40.Katso vuoden 2009 tilastotiedotteen taulukot HSR-1 ja HSR-2.Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko HSR-3.
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview substitution treatment varies from less than 3.5 months in Dublin to 18 months in the south-east (Comptroller and Auditor General, 2009).
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
Experts from four countries could not provide an estimate of waiting times.
30-vuotiaita miehiä, ja miesten määrä suhteessa naisiin on 3,5:1(20
Inpatient treatment to users as they attempt to manage and overcome their drug problems. These interventions include counselling, motivational enhancement, cognitivebehavioural therapy, case management, group and family therapy and relapse prevention.
Viimeaikaisten kehitysten mukaan hoidon laatua koskevat ohjeistukset on otettu käyttöön kuudessa maassa, ja Kyproksella, Turkissa ja Norjassa on hiljattain julkaistu vastaavat ohjeistukset.
They are mostly provided, depending on the country, by public institutions or by non-governmental organisations.
Kymmenessä maassa on hyväksytty uusia strategia-asiakirjoja, joista jotkin sisältävät laadunvarmistusjärjestelmiä.
In 2008, experts from nine of the 27¢reporting countries estimated that there is no waiting time for this type of treatment.
Puolassa ja Slovakiassa on lisäksi otettu käyttöön hoitolaitosten hyväksymisperusteet ja Slovakiassa ISO 9001 -sertifiointi.
In 10 other countries national experts estimated that average waiting times are no longer than one month.
Neljässä maassa, Alankomaissa, Latviassa, Romaniassa ja Virossa, tutkitaan parhaillaan palvelun laadun epätasaisuutta koko hoitojärjestelmän laajuudelta.
In Norway, the average waiting time is estimated to be 10 weeks, while Denmark requires by law that treatment takes place within 14 days.
Laitoshoito edellyttää, että asiakkaat yöpyvät hoitolaitoksessa useista viikoista useisiin kuukausiin.
Experts from seven countries could not provide an estimate.
Monissa tapauksissa hoito-ohjelmien tavoitteena on opettaa asiakas pidättäytymään huumeiden käytöstä eikä korvaushoitoa sallita.
Data are available for about 42¢000 drug users who have entered drug treatment in inpatient settings in Europe during 2008.
Huumevieroitus on lyhytkestoinen lääkärin valvoma toimenpide, jonka tavoitteena on auttaa potilasta selviämään kroonisen huumeidenkäytön aiheuttamista vieroitusoireista.
More than half of them report opioids as their principal drug (57¢%), with most of the other clients identifying their principal drug as either cannabis (13¢%), stimulants other than cocaine (13¢%) or cocaine (7¢%).
Se on yleensä ennakkoedellytys pitkäaikaisen, huumeista pidättäytymiseen perustuvan laitoshoidon aloittamiselle.
Inpatient clients are mainly young men, with a mean age of 30 years and a male to female ratio of 3.5:1¢(20).
Vieroitushoitoa tarjotaan yleensä muttei yksinomaan laitoshoitona sairaaloissa, erikoistuneissa hoitokeskuksissa tai laitoksissa, joissa on lääketieteellinen tai psykiatrinen osasto.
Substitution treatment is the predominant treatment option for opioid users in Europe.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on pitkä historia terveydenhoitojärjestelmän arvioinnissa ja yksi laajimmista laadun valvontaan ja parantamiseen tarkoitetuista keinovalikoimasta.
It is generally provided in outpatient settings, though in some countries it is also available in inpatient settings and is increasingly provided in prisons¢(17).
Tähän sisältyy nyt myös asiakirja, joka koskee huumehoidon kliinistä hallintaa (NTA, 2009).
Opioid substitution is available in all EU Member States, as well as Croatia and Norway¢(18). In
Asiakirjassa määritetään vastuiden ja velvollisuuksien lisäksi myös laadun parantaminen, riskinhallintaperiaatteet sekä puutteellisen toiminnan tunnistamiseen ja parantamiseen tähtäävät menetelmät.
Inpatient or residential treatment requires clients to stay overnight for a duration of several weeks to several months.
Asiakkaille tarjotaan majoitus ja yksilöllisesti järjestettyä psykososiaalista hoitoa, minkä lisäksi he osallistuvat yhteiskuntaan kuntouttamiseen tähtäävään toimintaan.
In many cases, these programmes aim to enable clients to abstain from drug use and do not allow substitution treatment.
Tässä yhteydessä käytetään usein terapeuttista yhteisöpohjaista lähestymistapaa.
Detoxification is usually provided as an inpatient intervention in hospitals, specialist treatment centres or residential facilities with medical or psychiatric wards.
Laitoshoitoa annetaan myös psykiatrisissa sairaaloissa, erityisesti asiakkaille, joilla on samanaikaisia psykiatrisia häiriöitä.
Turkey, substitution treatment has yet to be introduced, though it is permitted under a 2004 regulation on treatment centres.
EMCDDA:n tilaama tutkimus osoitti, että 22 raportoivasta Euroopan maasta 17:ssä on yhteensä 60 kansallista hoito-ohjeistusta.
In most countries, specialised public outpatient services are the main providers of substitution treatment.
Ohjeistusten kattamat hoitomuodot olivat useimmiten psykososiaalinen hoito (29), opioidikorvaushoito (28) ja vieroitushoito (22).
However, office-based general practitioners, often in sharedcare arrangements with specialised centres, play an increasing role in the provision of this type of treatment.
Näyttää siltä, että maissa, joissa on paljon opioidikorvaushoitopotilaita, todennäköisesti kehitetään kutakin hoitomuotoa koskevia ohjeistuksia.
In 2008, about 670¢000 opioid users are estimated to have received substitution treatment in Europe¢(19
Kreikan, Unkarin ja Turkin kansalliset asiantuntijat arvioivat, että psykososiaaliseen hoitoon pääsee välittömästi.
In inpatient settings, clients receive accommodation and individually structured psychosocial treatments and take part in activities geared towards rehabilitating them into society.
Asiantuntijoiden mukaan keskimääräinen jonotusaika on 12 maassa alle kuukauden ja Norjassa 25 viikkoa.
A therapeutic community approach is often used in this context.
Itävallassa jonotusajaksi ilmoitetaan useita kuukausia alueen ja hoitolaitoksen mukaan.
Inpatient drug treatment is also provided by psychiatric hospitals, notably for clients with co-morbid psychiatric disorders.
Kymmenen maan asiantuntijat eivät arvioineet tämäntyyppisen hoidon jonotusaikaa.
Access to inpatient psychosocial treatment is rated as immediate by national experts from Greece, Hungary and Turkey.
Seitsemäntoista maata ilmoitti erityisesti opioidien käyttäjien hoitoa koskevista ohjeistuksista.
Experts estimate the average waiting time to be less than one month in 12 countries and 25 weeks in Norway.
Viidessä maassa on ohjeistus eri aineiden käyttäjien hoitoon.
In Austria, the waiting time is reported to be up to several months, depending on region and treatment facility.
Saksassa ja Unkarissa taas on ohjeistukset amfetamiinin ja kannabiksen käytöstä aiheutuneiden ongelmien hoitoon.
Experts from 10 countries did not provide an estimate of the waiting time for this type of treatment.
Kahdeksassa maassa ohjeistuksissa käsitellään myös huumeiden käytön seurannaisongelmia.
Detoxification is considered to have no waiting time by experts from Hungary, Slovenia, Slovakia, Turkey and the Flemish Community in Belgium.
Vieroitushoidon osalta Unkarin, Slovakian, Slovenian, Turkin ja Belgian flaaminkielisen yhteisön asiantuntijat katsovat, että hoitoon pääsee jonottamatta.
In 11 countries, the estimated average waiting time is less than two weeks.
Keskimääräisen jonotusajan 11 muussa maassa arvellaan olevan alle kaksi viikkoa.
An average waiting time of two weeks to one month is estimated in Cyprus, the Czech Republic and Greece, from 10 of the 26 reporting countries estimated that there is no waiting time for this type of treatment.
Kreikassa, Kyproksella ja Tšekissä jonotusajan arvioidaan olevan keskimäärin kaksi viikkoa; kun taas Irlannissa, Itävallassa ja Norjassa se vaihtelee yhdestä kolmeen kuukauteen.
In four countries (Czech Republic, Denmark, Italy, Portugal), the average waiting time was estimated to be less than one month.
Viiden maan asiantuntijat eivät arvioineet jonotusaikaa.
In the Czech Republic, waiting times only apply to methadone, since highdosage buprenorphine can be prescribed by office-based general practitioners¢— although the client has to cover the costs of the medication.
Lähes kaikki ohjeistukset on tarkoitettu hoitohenkilökunnalle (58) ja palveluntarjoajille (52) ja noin puolet terveydenhoidon suunnittelijoille (25).
In another four countries (Hungary, Romania, Finland, Norway), the estimated waiting time ranges between one and six months, while in a further three countries (Bulgaria, Greece, Poland) it is over one year.
Portugali on ainoa maa, joka ilmoitti asiakkaille tarkoitetusta ohjeistuksesta, ja Tanska puolestaan ilmoittaa suunnanneensa ohjeistuksia myös poliittisille päätöksentekijöille.
Among these, Greece reports an average waiting time of 38 months, with data showing 5¢261 problem opioid users registered as waiting for admission to substitution programmes in 2008.
Huumehoidon ammattilaiset osallistuivat ohjeistuksien laadintaan 17 maassa ja muut ammattilaiset neljässä maassa.
National average waiting times may, however, mask considerable regional variation.
Työhön osallistui myös tutkijoita yhdeksässä maassa, poliittisia päätöksentekijöitä kolmessa ja asiakkaita yhdessä.
See ‘Assistance to drug users in prison’, p.¢37.See Tables HSR-1 and HSR-2 in the 2009 statistical bulletin.See Table HSR-3 in the 2010 statistical bulletin.
Useimmissa Euroopan maissa on parhaillaan meneillään huumehoidon laatua käsitteleviä toimenpiteitä.
) See Tables TDI-7, TDI-10, TDI-19 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-7, TDI-10, TDI-19 ja TDI-21.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe while in Ireland, Austria and Norway it is estimated at between one and three months.
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin
Quality assurance
Haittojen vähentäminen
Researchers also participated in nine countries, policymakers in three and clients in one.
Näitä palveluja annetaan yleensä matalan kynnyksen keskuksissa.
Actions addressing the quality of drug treatment are currently being undertaken by most European countries. These actions include the development and implementation of guidelines, the adoption of national drug action plans which address treatment quality issues, quality certification and accreditation processes, and studies investigating quality differences between treatment centres or benchmarking them.
Haittojen vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet, joiden tavoitteena on vähentää huumekuolemia, ovat kuitenkin harvinaisia (22), joskin tietoisuus tällaisten toimenpiteiden tarpeesta on kasvanut.
Poland and Slovakia also introduced accreditation criteria for treatment centres, with Slovakia introducing ISO 9001 certification.
Uusia aloitteita tällä alalla ovat esimerkiksi varhaiset varoitukset tai hälytykset aineista, joihin liittyy erityisen suuria riskejä (23).
Four countries — Estonia, Latvia, the Netherlands and Romania — are investigating heterogeneity in the quality of service across their treatment system.
Esimerkiksi Tšekissä kaikkiin matalan kynnyksen hoitolaitoksiin ilmoitettiin vuonna 2009 siitä, että paikallisille huumemarkkinoille oli mahdollisesti tullut saataville fentanyyliä.
Reviews of the scientific evidence of harm-reduction interventions, as well as studies showing the combined impact of these interventions, are now also available for service planning (EMCDDA, 2010a).
Palvelujen suunnittelua varten on nyt saatavana tietoa siitä, mitkä haittojen vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet on tutkitusti osoitettu toimiviksi, sekä näiden toimenpiteiden yhteisvaikutusta käsitteleviä tutkimuksia (EMCDDA, 2010a).
Among the main interventions in this field are opioid substitution treatment and needle and syringe exchange programmes, which target overdose deaths and the spread of infectious diseases.
Alan pääasiallisia toimia ovat opioidikorvaushoito sekä neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmat, joilla pyritään vähentämään yliannostuskuolemia ja tartuntatautien leviämistä.
These measures are reported to be available in all countries except Turkey.
Näitä toimia on ilmoitettu olevan saatavana kaikissa maissa Turkkia lukuun ottamatta.
While considerable differences exist in the range and levels of service provision (see Chapters 6 and 7), the general European trend is one of growth and consolidation of harm-reduction measures.
Vaikka palvelutarjonnan valikoimassa ja määrässä on tuntuvia eroja (ks. luvut 6 ja 7), Euroopassa on yleisenä suuntauksena haittoja vähentävien toimenpiteiden lisäys ja vakiinnuttaminen.
Most European countries provide a range of further healthcare and social services, including those that are recommended by the WHO, UNODC and UNAIDS (2009), as part of a ‘comprehensive package’ for HIV
Hepatiitti C:n hoidossa hiljattain tapahtuneen kehityksen myötä useimmissa maissa lisätään nyt pyrkimyksiä ehkäistä, havaita ja hoitaa hepatiitti-infektioita huumeidenkäyttäjien ja korvaushoidossa olevien keskuudessa.
The United Kingdom has a long history of assessing the health system and one of the widest sets of instruments to monitor and improve treatment quality.
Monet maat, esimerkiksi Belgia, Luxemburg, Ranska ja Unkari, ovat ilmoittaneet vankiloissa tehtävistä tutkimuksista ja valvontakampanjoista.
This now includes a document on clinical governance in drug treatment (NTA, 2009) that addresses lines of responsibility and accountability, quality improvement, risk management policies and procedures to identify and remedy poor performance.
Useimmat maat tarjoavat laaja-alaisia terveydenhuollon ja sosiaalialan, myös WHO:n, UNODC:n ja UNAIDSin (2009) suosittelemia palveluita osana HI-viruksen leviämisen estämiseen suonensisäisten huumeiden käyttäjille suunnattua kokonaispakettia.
New EMCDDA monograph on harm reduction
EMCDDA:n uusi monografia haittojen vähentämisestä
A study commissioned by the EMCDDA identified 60¢national treatment guidelines in 17 out of 22 reporting countries in Europe.
Haittojen vähentämisen liittäminen huumeongelmia koskeviin toimenpiteisiin on myös edistänyt huumeongelmaa koskevien tietojen keruuta.
The modalities most frequently covered by the guidelines are psychosocial treatment¢(29), opioid substitution treatment (28) and detoxification¢(22).
Kansalliset palvelurekisterit ja tutkimukset palveluiden laadusta (Tšekki, Saksa, Irlanti ja Suomi) sekä asiakastutkimukset (Viro, Liettua, Luxemburg ja Unkari) tarjoavat tarkempaa tietoa palveluiden tarjoamisesta ja käyttäjien tarpeista.
Countries with high numbers of patients in opioid substitution treatment appear to be more likely to have developed treatment guidelines for each modality.
Tämän avulla voidaan edistää myös laadun arviointia ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, kehittää ongelmien ehkäisyyn tarkoitettuja aineistoja ja tekniikoita sekä uudenlaisia toimintatapoja.
‘Harm reduction: evidence, impacts and challenges’ was published in 2010 by the EMCDDA.
EMCDDA julkaisi ”Harm reduction: evidence, impacts and challenges” -nimisen julkaisun vuonna 2010.
The monograph provides a comprehensive overview of this field through 16 chapters authored by more than 50 European and international experts.
Lukuja on yhteensä 16, ja niiden kirjoittamiseen on osallistunut yli 50 eurooppalaista ja kansainvälistä asiantuntijaa.
The first part of the monograph looks back at the emergence and diffusion of harm reduction and explores the concept from different perspectives, including those of international organisations, researchers and drug users.
Monografian ensimmäisessä osassa tarkastellaan haittojen vähentämistoimien kehittymistä ja leviämistä sekä tutkitaan käsitettä eri näkökulmista niin kansainvälisten järjestöjen, tutkijoiden kuin huumeidenkäyttäjienkin kannalta.
A second part is dedicated to current evidence and impacts and illustrates how the concept has broadened to cover a wide range of behaviours and harms, including those related to alcohol, tobacco and recreational drug use.
Toisessa osassa käsitellään haittojen vähentämisestä saatua näyttöä ja sen vaikutuksia sekä kuvataan sitä, miten käsite on ajan myötä laajentunut kattamaan laajan kirjon erilaisia käyttäytymismalleja ja haittoja, jotka liittyvät myös alkoholiin, tupakkaan ja huumeiden viihdekäyttöön.
The last part addresses challenges and innovations, and the necessity to integrate and match interventions to individual and social needs.
Viimeisessä osassa pohditaan haasteita ja innovaatioita sekä tarvetta liittää ja mukauttaa toimia yksilöllisiin ja yhteiskunnallisiin tarpeisiin.
This publication is available in print and online on the EMCDDA website in English only.
Tämä julkaisu on saatavana painettuna versiona sekä EMCDDA:n verkkosivustolla vain englanninkielisenä.
Seventeen countries report guidelines specifically for the treatment of opioid users.
Sosiaalisen kuntoutuksen tiedetään olevan merkittävä osa kattavaa huumausainestrategiaa.