natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Desertification is a problem in parts of the Mediterranean and central and eastern Europe.
Aavikoituminen on ongelma osassa Välimeren aluetta sekä Keski- ja Itä-Eurooppaa.
•Soil contamination is a widespread problem in Europe.
•Maaperän pilaantuminen on laajalle levinnyt ongelma Euroopassa.
The most frequent contaminants are heavy metals and mineral oil.
Yleisimmät epäpuhtaudet ovat raskasmetallit ja mineraaliöljy.
The number of sites where potentially polluting activities have taken place now stands at approximately 3 million (a).
Alueita, joilla on ollut mahdollisesti pilaavaa toimintaa, tiedetään nykyään noin kolme miljoonaa (a).
Source: Based on SOER 2010
SOER 2010 maaperän teemakohtainen arviointi.
Thematic assessment — Soil.
Tulevan ilmastonmuutoksen odotetaan pahentavan tilannetta.
Occurrence of floods in Europe, 198–2009
Tulvat Euroopassa 198–2009
Flood events in Europe, 1998–2009Number of events
Tulvat Euroopassa 1998–2009Tulvien lukumäärä
> 9 Source: EEA.
> 9 Lähde:
The Water Framework Directive (WFD) (11) is the key policy approach aimed at tackling these challenges.
Vesipolitiikan puitedirektiivi (VPD) (11) on keskeinen toimenpidelinja, jolla nämä haasteet pyritään ratkaisemaan.
It sets ecological limits to human water use and management.
Se asettaa ihmisten vedenkäytön ja vesienhoidon ekologiset rajat.
Furthermore, it obliges EU Member States and regional authorities to take coordinated measures regarding, for example, agriculture, energy, transport and housing, within the context of rural and urban spatial planning, while also taking biodiversity conservation concerns into account.
Lisäksi se velvoittaa EU:n jäsenvaltioita ja alueellisia viranomaisia toteuttamaan koordinoituja toimenpiteitä, jotka koskevat esimerkiksi maataloutta, energiaa sekä liikennettä ja asumista maaseudun ja kaupunkien yhdyskuntasuunnittelun puitteissa samalla kun huomioon otetaan luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen näkökohdat.
As noted already (Chapters 3 and 4), a first look at river basin management plans, shows that strong efforts are needed in the coming years to achieve good ecological status by 2015.
Kuten jo on todettu (luvut 3 ja 4), ensimmäinen katsaus vesistöalueiden hoitosuunnitelmiin osoittaa, että tarvitaan paljon työtä tulevina vuosina, jotta saavutetaan hyvä ekologinen tila vuoteen 2015 mennessä.
For the WFD to be successful, integrated management of river basins is crucial, involving relevant stakeholders in identifying and implementing spatially-differentiated measures that often involve trade-offs between different interests.
Jotta vesipuitedirektiivi onnistuisi, integroitu vesistöalueiden hoito on ratkaisevan tärkeää.
The management of flood risks, in particular the relocation of dykes and reestablishment of flood plains, requires integrated urban and land-use planning.
Kaikkien asianosaisten sidosryhmien tulee olla tunnistamassa ja toteuttamassa alueellisesti erillisiä toimenpiteitä, joihin
Box 6.3
Tietolaatikko 6.3
Linked yet competing issues: water-energy-food-climate
Toisiinsa kytkeytyneitä mutta kuitenkin kilpailijoita: vesi — energia — ravinto — ilmasto
Water makes vital contributions to economic activities including agriculture and energy production, and as a key transport route.
Vesi tuo elintärkeän panoksen maatalouteen, energian tuotantoon ja muuhun taloudelliseen toimintaan, ja se on keskeinen kuljetusväylä.
As a connecting system it is also exposed to many different pressures and links the effects of some economic activities to others, for example agriculture via nutrient run-off to fishing.
Yhdistävänä järjestelmänä se on myös alttiina monille eri paineille. Se kytkee joidenkin sektorien vaikutukset toisiin sektoreihin, esimerkiksi maatalouden kalastukseen ravinteiden kulkeutumisen välityksellä.
Climate affects both the supply and demand for energy and water, and energy conversion and water extraction processes have the potential to contribute to climate change.
Ilmastonmuutos vaikuttaa energian ja veden sekä kysyntään että tarjontaan, ja energian muunnon sekä veden oton prosesseilla on kykyä myötävaikuttaa ilmastonmuutokseen.
At the EU and national levels, there are different sectoral and environmental policies and measures that may conflict with water management and the objective of achieving a good ecological status of water bodies.
Eurooppa on maataloustuotteiden maahantuoja ja viejä. Euroopan maataloustuotannon kokonaismäärä ja teho on siten tärkeä luonnonvarojen ja ekosysteemien säilyttämisen kannalta Euroopassa ja ympäri maailmaa.
Examples are policies for bioenergy crops and hydro-energy, the promotion of irrigated agriculture, the development of tourism, and expanding inland waterway transport.
Esimerkkejä ovat bioenergian viljely, vesivoima, kasteluviljelyn edistäminen, matkailun kehittäminen ja sisävesiliikenteen laajentaminen.
The Water Framework Directive provides options to develop integrated resource management at water basin level.
Vesipolitiikan puitedirektiivi tarjoaa vaihtoehtoja kehittää yhdennettyä resurssienhallintaa vesimuodostumatasolla.
This could help strike a balance between wider policy objectives — for examples related to energy and agricultural production, or reducing greenhouse gas emissions — as well as the benefits and impacts on the ecological status of water bodies, adjacent land ecosystems and wetlands.
Tämä voisi auttaa löytämään tasapainon laajempien poliittisten tavoitteiden välillä, jotka voisivat liittyä esimerkiksi energiaan ja maataloustuotantoon tai kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen, tai sitten hyötyjen ja vaikutusten välillä, kun tarkastellaan vesistöjen ekologista tilaa, maaekosysteemejä niiden lähistöllä ja kosteikkoja.
Ecological footprint compared with biocapacity (left), and different components of the footprint (right) in EEA countries, 1961–2006
Ekologinen jalanjälki verrattuna biokapasiteettiin (vasemmalla) ja eri osatekijöiden jalanjälki (oikealla) EEA-maissa 1961–2006
Food, fiber, timber and built footprint (gha/per person)
Elintarvikkeiden, kuidun, puun ja rakennetun alueen jalanjälki
The ecological footprint is a measure of the area needed to support a population's lifestyle.
Säilyttääksemme luontopääoman ja varmistaaksemme kestävän ekosysteemipalvelujen tarjonnan joudumme lisäämään luonnonvarojen käytön tehokkuutta ja samalla muuttamaan käytön takana olevia kulutus- ja tuotantotapoja.
This includes the consumption of food, fuel, wood, and fibres.
Tähän kuuluu elintarvikkeiden, polttoaineiden, puun ja kuitujen kulutus.
Polution, such as carbon dioxide emisions, is also counted as part of the footprint.
Saastuminen, esimerkiksi hiilidioksidipäästöt, lasketaan myös osaksi jalanjälkeä.
Biocapacity measures how biologicaly productive land is.
Biokapasiteetti mittaa maan biologista tuottavuutta.
It is measured in 'global hectares': a hectare with the world average biocapacity.
Sen mittayksikkö on "globaalihehtaari" eli hehtaari, jonka biokapasiteetti on maailman biokapasiteetin keskiarvo.
Biologicaly productive land includes cropland, pasture, forests and fisheries (b).
Biologisesti tuottavaan maahan kuuluu viljelymaa, laidunmaa, metsä ja kalatalouden käyttämä alue (b).
Conversely — and in a global perspective — the conversion of forests and grasslands to agricultural land is one of the most important drivers for habitat loss and greenhouse gas emissions worldwide.
Toisaalta – ja maailmanlaajuisesta näkökulmasta – metsien ja niittyjen muuntaminen maatalousmaaksi on globaalisti eräs tärkeimmistä vaikuttajista luontotyyppien häviämisessä ja kasvihuonekaasupäästöissä.
There are clear links between the use of farmland in Europe and global agricultural trends, and both relate to environmental trends.
Keskeinen tekijä tässä suhteessa on resurssien käytön tehokkuuden ja varmuuden lisääminen, ja tämä koskee erityisesti energiaa, vettä, ruokaa, lääkkeitä sekä avainmetalleja ja -materiaaleja (katso luku 8).
Trade-offs associated with intensifying farming and environmental
On olemassa selviä yhteyksiä Euroopan maatalousmaiden käytön ja maailmanlaajuisten maatalouden kehitystrendien välillä, ja molemmat liittyvät ympäristön trendeihin. Euroopan voimaperäistyvään
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Ympäristöhaasteet maailmanlaajuisesti tarkasteltuina
Environmental challenges in a global context
Ympäristöhaasteet maailmanlaajuisesti tarkasteltuina
Environmental challenges in Europe and in the rest of the world are intertwined
Euroopan ja muun maailman ympäristöhaasteet kietoutuvat toisiinsa
There is a two-way relationship between Europe and the rest of the world.
Euroopan ja muun maailman suhde on kaksisuuntainen.
Europe is contributing to environmental pressures and accelerating feedbacks in other parts of the world through its dependence on fossil fuels, mining products and other imports.
Euroopan riippuvuus fossiilisista polttoaineista, kaivannaisista ja muusta tuonnista lisää osaltaan ympäristön paineita ja kiihdyttää takaisinkytkentämekanismia muualla maailmassa.
Conversely, in a highly interdependent world, changes in other parts of the world are increasingly felt closer to home, both directly through the impacts of global environmental changes, or indirectly through intensified socioeconomic pressures (1
Toisaalta suuren keskinäisen riippuvuuden maailmassa muutokset muualla maailmassa tuntuvat entistä enemmän lähempänä kotia sekä suoraan maailman ympäristömuutosten vaikutuksina tai välillisesti
Climate change is an obvious example.
Ilmastonmuutos on selkeä esimerkki.
Most of the growth in global greenhouse gas emissions is projected to occur outside Europe, as a result of increasing wealth in populous emerging economies.
Suurimman osan maailman kasvihuonekaasupäästöjen kasvusta ennustetaan tapahtuvan Euroopan ulkopuolella, mikä on seurausta varallisuuden kasvusta runsasväkisissä kasvavissa talouksissa.
In spite of successful efforts to reduce emissions and a decreasing share in the global total, European societies continue to be major emitters of greenhouse gases (Chapter 2).
Eurooppalaiset yhteiskunnat ovat edelleen suurimpia kasvihuonekaasujen päästäjiä huolimatta onnistuneista ponnisteluista vähentää päästöjä ja alentaa niiden osuutta maailman päästöistä (katso luku 2).
outside the European continent, others are our direct neighbours (Often these countries are highly dependent on climate-sensitive sectors such as farming and fishing.
Usein nämä maat ovat erittäin riippuvaisia ilmaston suhteen herkistä sektoreista kuten maataloudesta ja kalastuksesta.
but is often rather low, in particular due to persistent poverty (The links between climate change, poverty and political and security risks and their relevance for Europe have been extensively
) ( turvallisuusriskien keskinäisiä yhteyksiä ja niiden vaikutusta Eurooppaan
analysed (
on analysoitu laajasti (
Biodiversity has continued to decline globally despite a few
Luonnon monimuotoisuus on jatkanut vähenemistään tmaailmanlaajuisesti muutamasta rohkaisevasta saavutuksesta
The encouraging achievements and increased policy action (
Lajien ja lisääntyneistä politiikkatoimista huolimatta ( sukupuuttoon kuolemisen globaali nopeus kiihtymässä ja on nyt
Evidence is growing that critical ecosystem services are under great pressure globally (12).
© John McConnico todistusaineiston mukaan kriittiset ekosysteemipalvelut ovat suuren paineen alaisena maailmanlaajuisesti (12).
According to one estimate, approximately one quarter of the potential net primary production has been converted by humans, either through direct cropping (53 %), land-use-induced productivity
Erään arvion mukaan noin neljäsosa perustuotannon nettopotentiaalista on ihmisten muuntamaa joko suoraan viljelyllä (53 %), maankäytön aiheuttamien tuottavuuden muutosten kautta (40 %) tai ihmisen aiheuttamien tulipalojen
Box 7.1
Tietolaatikko 7.1
Global sea-level rise and ocean acidification
Maailmanlaajuinen merenpinnan nousu ja merien happamoituminen
During the 20th century, global sea level rose by an average of 1.7 mm/year.
Maailmanlaajuisesti merenpinta nousi 1900-luvulla keskimäärin 1,7 mm vuodessa.
This was due to an increase in the volume of ocean water as a consequence of temperature rise, although inflow of water from melting glaciers and ice sheets is playing an increasing role.
Tämä johtui lämpötilan noususta aiheutuneesta valtamerien veden tilavuuden kasvusta, vaikka jäätiköiden ja mannerjään sulamisesta syntyvän veden virtauksella on yhä suurempi rooli.
In the past 15 years, sea-level rise has been accelerating and averaged about 3.1 mm/year, based on data from satellites and tide gauges, with a significantly increasing contribution from the ice sheets of Greenland and Antarctica.
Satelliittien ja vuorovesimittareiden antamien tietojen mukaan viimeisten 15 vuoden aikana merenpinnan nousu on kiihtynyt ja on nyt keskimäärin noin 3,1 mm vuodessa, josta Grönlannin sekä Etelämantereen mannerjään osuus lisääntyy merkittävästi.
Sea level is projected to rise considerably during this century and beyond.
Merenpinnan ennustetaan nousevan huomattavasti tällä vuosisadalla ja sen jälkeenkin.
In 2007, the IPCC presented a projected rise of 0.18 to 0.59 m above a).
Vuonna 2007 IPCC ennusti nousuksi vuosisadan loppuun mennessä 0,18–0,59 metriä yli vuoden1990 tason (a).
However, since 2007, the 1990 level by the end of the century ( reports comparing the IPCC projections with observations show that sea level is currently increasing at an even greater rate than indicated by b c).
Kuitenkin vuodesta 2007 lähtien IPCC:n ennusteita havaintoihin vertailleet raportit osoittavat, että merenpinta tällä hetkelä nousee vielä nopeammin kuin IPCC oli b c).
Recent estimates suggest, in case of unabated these projections (
Viimeaikaiset arviot viittaavat siihen, että ennustettu ennustanut (
) ( greenhouse gas emissions, a projected global average sea-level rise of about 1.0 m or possibly (although unlikely) even up to 2.0 m, by 2100 ( d ).
) ( maailmanlaajuinen merenpinnan keskimääräinen nousu olisi noin metrin tai mahdollisesti (vaikkakin epätodennäköisesti) jopa kaksi metriä vuoteen 2100 mennessä siinä tapauksessa, etteivät kasvihuonekaasupäästöt alene (d).
Global human appropriation of potential net primary production (NPP0
Globaali ihmisen ottama osuus nettoperustuotannosta (NPP0
% of NPP0
% Ja NPP0
No data
Ei tietoj
This map shows human-appropriated net primary production (HANP) as a percentage of potential net primary production (NP) (A).
Tämä kartta näyttää ihmisen ottaman osuuden nettoperustuotannosta (HANPP) prosentteina potentiaalisesta
S y n the he si s iss are already characterised by often fragile governance structures.
Maaperän liiallinen hyödyntäminen, laadullinen huononeminen ja väheneminen ovat
Moreover, reduced genetic variety in crops and cultivars implies future losses of economic and social benefits for Europe in such critical areas as food production and modern healthcare (15).
Lisäksi kasvien ja lajikkeiden geneettisen vaihtelun väheneminen merkitsee Euroopalle jatkossa taloudellisten ja sosiaalisten hyötyjen vähenemistä niin tärkeillä sektoreilla kuin elintarviketuotanto ja nykyaikainen terveydenhuolto (15).
Global extraction of natural resources from ecosystems and mines grew more or less steadily over the past 25 years, from 40 billion tonnes in 1980 to 58 billion tonnes in 2005.
Luonnonvarojen käyttöönotto ekosysteemeistä ja kaivoksista kasvoi kutakuinkin tasaisesti viimeisten 25 vuoden aikana 40 miljardista tonnista 58 miljardiin tonniin jaksolla 1980–2005.
Resource extraction is unevenly distributed across the world, with Asia accounting for the largest share in 2005 (48 % of total tonnage, compared with Europe's 13 %).
Resurssien otto on jakautunut epätasaisesti maailmassa. Aasian osuus oli suurin vuonna 2005 (48 % koko tonnimäärästä verrattuna Euroopan 13 %:iin).
Over this period, a relative decoupling of global resource extraction and economic growth took place: resource extraction increased by roughly 50 % and world economic output (GDP) by about 110 % (16).
Tänä aikana on tapahtunut globaalin resurssien oton ja taloudellisen kasvun suhteellinen irtikytkentä. Resurssien otto kasvoi noin 50 % ja maailman taloudellinen tuotanto (bkt) noin 110 % (16).
Nonetheless, resource use and extraction is still increasing in absolute terms, outweighing gains in resource efficiency.
Siitä huolimatta resurssien käyttö ja otto ovat edelleen absoluuttisesti kasvussa mikä kumoaa käytön tehostumisen tuomia hyötyjä.
Such a composite
Tällainen
Global extraction of natural resources from ecosystems and mines, 1980 to 2005/2007
Maailmanlaajuinen luonnonvarojen otto ekosysteemeistä ja kaivoksista 1980–2005/2007
Billion tonnes60
Korkea tulotaso
GDP Population h i ).
BKT Väestö
Many low- and middle-income countries now face a growing burden from new risks to health, while still fighting an unfinished battle with the traditional risks to health.
Monet matalan ja keskitulotason maat kohtaavat nyt uusien terveysriskien kasvavan taakan vaikka niiden taistelu perinteisiä terveysriskejä vastaan on edelleen kesken.
The World Health Organization (WHO) forecasts that between 2006 and 2015, deaths from noncommunicable diseases could increase worldwide by 17 %.
Maailman terveysjärjestö (WHO) ennustaa, että vuosien 2006 ja 2015 välillä muiden kuin tarttuvien tautien aiheuttamat kuolemantapaukset voivat kasvaa maailmanlaajuisesti 17 %.
The greatest increase is projected for the African region (24 %) followed by the eastern Mediterranean region (23 %) (22).
Ennusteen mukaan kasvu on suurinta Afrikan alueella (24 %) ja sen jälkeen Itäisen Välimeren alueella (23 %) (22).
Europe is likely to be faced with the increased problem of emerging or re-emerging infectious diseases that are critically influenced by changes in temperature or precipitation, habitat loss and ecological destruction (23
Euroopalla on todennäköisesti edessään lisääntynyt uusien tai uudelleen ilmenevien tartuntatautien ongelma, mihin vaikuttaisivat ratkaisevasti lämpötilan tai sademäärän muutokset,
In an increasingly
elinympäristöjen väheneminen ja ekologinen tuhoutuminen (
) ( urbanised world, which is tightly linked by long-distance transport, the incidence and distribution of infectious diseases affecting humans
Yhä kaupungistuneemmassa maailmassa, jota kaukoliikenne tiukasti sitoo yhteen, ihmisiin vaikuttavien tartuntatautien esiintyvyys ja
is likely to increase (
esiintymisalueet todennäköisesti kasvavat (
Links between environmental challenges are particularly apparent in Europe's direct neighbourhood
Ympäristöhaasteiden väliset yhteydet ovat erityisen ilmeisiä Euroopan lähinaapurustossa
Europe's direct neighbourhood — the Arctic, the Mediterranean and the eastern neighbours — is worth particular attention here due to the strong socioeconomic and environmental links and the importance of these regions in EU external policy.
Euroopan lähinaapurusto – arktinen alue, Välimeren alue ja itäiset naapurit – ansaitsevat erityisen huomion, koska niillä on merkittäviä sosioekonomisia ja ympäristöyhteyksiä ja nämä alueet ovat tärkeitä EU:n ulkopolitiikassa.
Furthermore, some of the world's largest reservoirs of natural resources are in these regions, which is of immediate relevance to a resource-scarce Europe.
Lisäksi eräät maailman suurimmista luonnonvarojen varannoista ovat näillä alueilla, millä on välitöntä merkitystä luonnonvaroiltaan niukalle Euroopalle.
These regions are also home to some of the world's richest and yet most fragile natural environments which are facing multiple threats.
Näillä alueilla ovat myös eräät maailman rikkaimmista ja kuitenkin kaikkein herkimmistä luonnonympäristöistä, joilla on monia uhkia.
At the same time, concerns remain related to many transboundary issues like water management and air pollution deposition shared between Europe and its neighbours.
Samalla on edelleen huolenaiheita, jotka liittyvät moniin rajat ylittäviin kysymyksiin kuten vesien hoito sekä ilmansaasteiden laskeuma, joka jakautuu Euroopan ja sen naapurimaiden kesken.
Some of the main environmental challenges in these regions include:
Ympäristön analyyseja ja arviointeja tukemaan tarvitaan parempaa ja tarkemmin kohdennettua tietoa.
The Arctic — European activities, such as those resulting in long-range emission of air pollution, black carbon and greenhouse gas emissions, leave a considerable footprint in the Arctic.
EEA toteuttaa toimia, jotka pyrkivät vahvistamaan nykyistä ympäristön seurantaa sekä tiedonhallintaa osana Euroopan naapuruuspolitiikkaa ja yhteistyössä naapuruston maiden ja alueellisesti tärkeimpien yhteistyökumppanien kanssa.
At the same time what happens in the Arctic also influences Europe's environment because the Arctic plays a key role, for example, in the context of climate change and related sea-level rise projections.
Arktinen alue – Huomattavan jalanjäljen arktiselle alueelle jättävät ne Euroopan toimet, joista seurauksena on ilmansaasteiden, noen ja kasvihuonekaasupäästöjen kaukokulkeutuma.
Furthermore, multiple pressures on Arctic ecosystems have resulted in biodiversity loss across the region.
Samalla se, mitä tapahtuu arktisella alueella vaikuttaa myös Euroopan ympäristöön, koska arktinen alue on avainasemassa esimerkiksi ilmastonmuutoksen ja siihen liittyvien merenpinnan nousun ennusteiden yhteydessä.
Such changes have global repercussions because of the loss of key ecosystem
Lisäksi arktisiin ekosysteemeihin kohdistuvat monet paineet ovat
These dimensions are increasingly reflected in European neighbourhood policy priorities (29).
Esimerkkejä Euroopan ympäristölle merkityksellisistä maailmanlaajuisista muutosvoimista
Environmental challenges are closely connected with global drivers of change
Sosiaaliset megatrendit t m P e it e o d g l lis i l n a i e t e t r d rt t ei s
A range of unfolding trends are shaping the future European and global context, and many of these are outside the realm of Europe's direct influence.
Itänaapurit – EU:n itäisillä naapurimailla on edessään monia ympäristöhaasteita, jotka vaikuttavat ihmisten terveyteen ja ekosysteemeihin.
Related global megatrends cut across social, technological, economic, political and even environment dimensions.
EEA:n neljännessä Euroopan ympäristön arviointiraportissa (27) on yhteenveto keskeisistä ympäristökysymyksistä koko yleiseurooppalaisella alueella mukaan lukien Itä-Euroopan, Kaukasian ja Keski-Aasian maat.
Key developments include changing demographic patterns or accelerating rates of urbanisation, ever faster technological changes, deepening market integration, evolving economic power shifts or the changing climate.
Siinä pääpaino on haasteissa, joita aiheuttavat ilman ja veden saastuminen, ilmastonmuutos, luonnon monimuotoisuuden väheneminen, merten ja rannikoiden ympäristöpaineet sekä kulutus- ja tuotantotavat.
Environment a
Luontopääoma ja ekosysteemipalvelut
A selection of global drivers of change relevant for the European environment
Välimeren alue – Se sijaitsee kolmen maanosan risteyksessä ja on yksi maailman rikkaimmista "eko-alueista" ja samalla yksi haavoittuvimmista luonnonympäristöistä maailmassa.
Natural capital and ecosystem services
Ympäristö, terveys ja elämänlaatu
Environment policy priority areas
Esimerkkejä maailman megatrendeistä
Environment, health and quality of life
Ympäristöhaasteet ovat läheisesti kytköksissä muutoksen globaalien käyttövoimien kanssa