natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The latest available sample for each country during the period 2002–06 has been used, subject to there being at least 100 injectors.
Jokaisesta maasta on käytetty uusinta otosta jaksolta 2002–2006, mikäli injektiokäyttäjiä on ollut vähintään sata.
An asterisk indicates that no data are available for new injectors.
Tähti tarkoittaa, ettei uusista injektiokäyttäjistä ole saatavissa tietoja.
For further information, see Figure PDU-3 in the 2008 statistical bulletin.
Lisätietoja: katso kaavio PDU-3 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables TDI-17 (part v) and TDI-40 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-17 (osa v) ja TDI-40 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
It might be expected that the proportion of young or new injecting drug users is lower in samples recruited from drug treatment than in more ‘open’ settings such as lowthreshold services, as on average clients entering treatment do so only after some years of using drugs.
Voidaan kenties olettaa, että otoksissa, jotka on poimittu huumehoidossa olevista, nuorten tai uusien injektiokäyttäjien osuus on pienempi kuin ”avoimemmissa” ympäristöissä, kuten matalan kynnyksen keskuksissa, koska asiakkaat hakeutuvat hoitoon keskimäärin vasta muutaman huumeidenkäyttövuoden jälkeen.
However, statistical analysis of the association between recruitment setting and proportions of young or new injecting drug users shows no statistical significance, suggesting that recruitment setting (coded as ‘only drug treatment’, ‘no drug treatment’ and ‘mixed settings’) may not have a strong effect on these proportions.
Tilastollinen analyysi koehenkilöiden hankintaympäristön ja nuorten tai uusien injektiokäyttäjien osuuksien välisistä yhteyksistä ei kuitenkaan paljastanut tilastollista merkittävyyttä, mikä antaa olettaa, että koehenkilöiden hankintaympäristö (joka koodattiin ”pelkästään huumehoidoksi”, ”muuksi kuin huumehoidoksi” ja ”sekaympäristöksi”) ei välttämättä vaikuta voimakkaasti näihin suhteisiin.
Opioid users report higher rates of unemployment and lower levels of educational attainment than other clients (see Chapter 2), and in some countries a higher frequency of co-morbid psychiatric disorders is noted.
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö luku 2), ja eräissä maissa on pantu merkille suurempi samanaikaisten psykiatristen häiriöiden esiintymistiheys.
About half of opioid users seeking treatment report initiation before the age of 20 and around one third between the age of 20 and 24 years; first use of opioids after the age of 25 is uncommon (120
Noin puolet hoitoon hakeutuvista opioidienkäyttäjistä ilmoittaa aloittaneensa käytön ennen 20 vuoden ikää ja noin kolmannes 20–24 vuoden iässä; opioidien ensikäyttö 25. ikävuoden jälkeen on harvinaista (120).
New pharmaceutical options for the treatment of opioid dependency have been developed and made available in Europe.
Opioidien ensikäytön ja ensi kertaa hoitoonhakeutumisen välillä ilmoitetaan olevan keskimäärin 7–9 vuoden viive.
Treatment provision and coverage
Hoidon tarjonta ja kattavuus
A buprenorphine/naloxone combination was launched on the EU market in 2006 as an alternative to buprenorphine alone, with the aim of reducing the potential and attractiveness for injecting use.
Opioidienkäyttäjien hoito tapahtuu useimmiten avohoidossa eli esimerkiksi erikoistuneissa keskuksissa, yleislääkärin hoidossa ja alhaisen kynnyksen keskuksissa.
A number of Member States are currently assessing the value of this substance as a treatment option for opioid dependence (1).
Muutamissa maissa myös laitoshoidolla on keskeinen rooli, muun muassa
In a few countries, inpatient centres also play a major role, notably Bulgaria, Greece, Finland and Sweden (122
Bulgariassa, Kreikassa, Suomessa ja Ruotsissa (122).
Drugfree and substitution treatments for opioid use are available in all EU Member States, Croatia and Norway.
Huumeetonta hoitoa ja korvaushoitoa opioidien käyttöön on saatavissa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, Kroatiassa ja Norjassa.
In Turkey, the future use of substitution treatment is currently under study.
Turkissa tutkitaan parhaillaan korvaushoidon tulevaa käyttöä. Useimmissa maissa korvaushoito
In most countries substitution treatment is the most widely available option, though in 2005, Hungary, Poland and Sweden reported that drugfree approaches were predominant.
Opioidiriippuvuuden hoitoon on kehitetty uusia lääkevaihtoehtoja, ja niitä on nyt saatavissa Euroopassa. Niiden tarkoituksena on parantaa hoidon tehokkuutta, vastata eri opioidinkäyttäjäryhmien tarpeisiin ja vähentää korvaushoidoissa käytettävien huumausaineiden väärinkäytön mahdollisuuksia.
Prescription of medical heroin (diamorphine), as a treatment option for chronic treatment-resistant opioid users, is available to a limited extent in the Netherlands (815 clients in 2006), the UnitedKingdom (400 clients) and Germany, where the participants of the heroin trial continue to receive diamorphine according to a special regulation.
Lääkeheroiinia (diamorfiinia) voidaan vähäisessä määrin määrätä kroonisten hoitoresistenttien opioidinkäyttäjien hoitovaihtoehtona Alankomaissa (815 asiakasta vuonna 2006), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (400 asiakasta) ja Saksassa, jossa heroiinitutkimukseen osallistuneet saavat edelleen diamorfiinia erityisen asetuksen nojalla.
Additionally, a randomised trial of injectable opioids (RIOTT) is currently underway in the UnitedKingdom which will assess the effectiveness of injectable diamorphine, injectable methadone and oral methadone.
Lisäksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on käynnissä injektoitavia opioideja koskeva satunnaistettu tutkimus (RIOTT), jossa arvioidaan injektoitavan diamorfiinin, injektoitavan metadonin ja oraalisen metadonin tehokkuutta.
In February 2008, it was also decided to introduce a diamorphine prescription scheme in Denmark.
Helmikuussa 2008 päätettiin myös Tanskassa ottaa diamorfiini määrättävien lääkkeiden joukkoon.
Technical information on the substance is available on the EMEA website (http://www.emea.europa.eu/humandocs/ Humans/EPAR/suboxone/suboxone.htm).
Teknisiä tietoja aineesta on saatavissa EMEA:n verkkosivulta: http://www.emea.europa.eu/humandocs/Humans/EPAR/ suboxone/suboxone.htm.
Substitution treatment, generally integrated with psychosocial care, is typically provided at specialised outpatient centres and in shared-care arrangements with office-based general practitioners. The available data
Opioidienkäyttäjien työttömyysaste on korkeampi ja koulutusaste heikompi kuin muilla asiakkailla (katso
See Tables TDI-10, TDI-32 and TDI-103 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-10, TDI-32 ja TDI-103 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables TDI-5 and TDI-21 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-5 ja TDI-21 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables TDI-11, TDI-107 and TDI-109 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-11, TDI-107 ja TDI-109 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Table TDI-33 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-33 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Table TDI-24 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-24 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Chapter 6: Opioid use and drug injection countries, with estimated rates of around 5% in Slovakia, 20–30% in Finland, Greece and Norway, 35–45% in the Czech Republic, Malta and Italy, and over 50% in the UnitedKingdom (England), Germany and Croatia (123
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa on yleisimmin tarjolla oleva vaihtoehto, tosin vuonna 2005 Unkarissa, Puolassa ja Ruotsissa ilmoitettiin huumeettomien lähestymistapojen olevan vallitsevia.
the black market.
heikkotehoisempi (Mattick et al., 2008).
The UnitedKingdom guidelines on clinical management of drug dependence have also been updated, and the National Institute for Clinical Excellence has issued specific guidance on methadone and buprenorphine prescribing, treatment with naltrexone, detoxification and on psychosocial treatment.
Muutamissa tutkimuksissa on niin ikään havaittu, että diamorfiinin avulla tapahtuva ylläpito voi olla tehokasta henkilöillä, jotka eivät reagoi metadoniylläpitohoitoon (Schulte et al., painossa).
While oral methadone remains the main drug used for substitution treatment in Europe, the use of buprenorphine is becoming increasingly common. One reason for this is that it may be associated with lower rates of mortality when misused (Connock et al., 2007).
Korvaushoito, johon yleensä yhdistetään psykososiaalinen hoito, tarjotaan tyypillisesti erikoistuneissa avohoitokeskuksissa ja yhdistetyn hoidon järjestelyissä, joissa käytetään vastaanotolla työskenteleviä yleislääkäreitä.
The Danish National Board of Health, after a review of substitution guidelines, has now urged general practitioners to prescribe buprenorphine instead of methadone.
Korvaushoidossa olevien asiakkaiden määrästä saatavilla olevat tiedot viittaavat yleiseen kasvuun viime vuonna Ranskaa, Luxemburgia, Maltaa ja Alankomaita lukuun ottamatta.
Treatment effectiveness, quality and standards
Näissä maissa tilanne oli vakaa.
There is wide recognition among EU policymakers for the need to harmonise practice and quality of services between community and prisons.
Lääkehoitoon yhdistetyt psykososiaaliset ja psykoterapeuttiset toimenpiteet ovat niin ikään osoittautuneet tehokkaiksi hoidon tuloksia koskevissa tutkimuksissa, esimerkkeinä NTORS Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Gossop et al., 2002) ja DATOS Yhdysvalloissa (Hubbard et al., 2003).
However, a report issued by the European Commission (2007a) highlighted the lack of services for drug users available in prisons and drew attention to the importance of intervening in this setting.
Sen ohella, että nämä lähestymistavat lisäävät hoitomotivaatiota, ehkäisevät sortumista uudelleen ja vähentävät haittoja, niissä tarjotaan neuvoja ja käytännön tukea asiakkaille, joiden on järjestettävä asumis-, työ- ja perheongelmansa, samaan aikaan kun heidän opioidiriippuvuuttaan hoidetaan.
Examples of the limitations in the provision of drugs services in prison include: lack of capacity and expertise (Latvia, Poland, Malta), fragmented assistance (Latvia), lack of interventions for specific groups such as young drug-using inmates (Austria), and absence of a public-health based prevention strategy (Greece).
Käytettävissä oleva näyttö ei kuitenkaan tue psykososiaalisten hoitojen käyttöä yksinään (Mayet et al., 2004).
Reviews of randomised controlled trials and observational studies conclude that methadone maintenance treatment (MMT) and buprenorphine maintenance treatment (BMT) can both be effective for the management of opioid dependence.
Pelkkä opioidien ongelmakäyttäjien arvioidun määrän ja annettujen hoitojen ilmoitetun määrän välinen vertailu viittaa siihen, että useampi kuin yksi käyttäjä kolmesta saanee korvaushoitoa.
A recent Cochrane review concluded, however, that buprenorphine is less effective than methadone delivered at adequate doses (Mattick et al., 2008).
On kuitenkin pidettävä mielessä, että kummankin tietosarjan tarkkuudessa on edelleen toivomisen varaa, minkä vuoksi tähän laskelmaan on suhtauduttava varauksellisesti.
A number of studies have also found that diamorphine maintenance can be effective for people failing to respond to MMT (Schulte et al., in press).
Lisäksi opioidien ongelmakäyttäjien arvioiden laajemmat luottamusvälit voivat vaikeuttaa maiden välistä vertailua.
Overall, substitution treatment has been linked to a number of positive outcomes including: retention in treatment, reductions in illicit opioid use and injecting, reductions of mortality and criminal behaviour, and stabilisation and improvement of health and social conditions of chronic heroin users.
Tästä huolimatta käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan sanoa, että korvaushoitoa saavien opioidien ongelmakäyttäjien osuus vaihtelee huomattavasti maasta toiseen arvioitujen määrien ollessa noin viisi prosenttia Slovakiassa, 20–30 prosenttia Suomessa, Kreikassa ja Norjassa, 35–45 prosenttia Tšekissä, Maltassa ja Italiassa sekä yli 50 prosenttia Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa), Saksassa ja Kroatiassa (123).
More positively, prison drug programmes have become more widespread, and new initiatives are reported by many countries.
Monissa maissa on viime aikoina ilmoitettu parannuksista hoitoa koskeviin ohjeisiin.
Psychosocial and psychotherapeutic interventions combined with pharmocotherapy have also shown to be effective in treatment outcome studies, for example NTORS in the UnitedKingdom (Gossop et al., 2002) and DATOS in the United States (Hubbard et al., 2003).
Kroatiassa, Skotlannissa ja Tanskassa korvaushoito-ohjelmia on arvioitu uudelleen ja ohjeita tarkistettu hoidon laadun parantamiseksi ja aineiden pimeille markkinoille päätymisen ennaltaehkäisemiseksi.
These approaches may not only increase treatment motivation, prevent relapse and reduce harm, but also provide advice and practical support to clients who have to address their housing, employment and family-related problems in parallel to treating their opioid dependence.
Yhdistyneen kuningaskunnan suuntaviivoja huumeriippuvuuden kliinisestä hallinnasta on niin ikään päivitetty, ja National Institute for Clinical Excellence on julkaissut erityisohjeet metadonin ja buprenorfiinin määräämisestä, naltreksonihoidosta, vieroituksesta sekä psykososiaalisesta hoidosta.
The available evidence, however, does not support the use of psychosocial treatments alone (Mayet et al., 2004).
Myös Portugali on laatinut uudet ohjeet, joilla varmistetaan nopea pääsy hoitoon.
The level of drug treatment provision in prison remains low, compared to the community, although the prevalence of drug use is generally higher.
Vaikka oraalisesti annettava metadoni on tärkein Euroopassa korvaushoitona käytetty huumausaine, buprenorfiinin käyttö yleistyy koko ajan.
Substitution treatment is offered in theory in most countries, but data indicate that few drug users receive it in practice.
Yksi syy tähän on se, että sen väärinkäytön aiheuttamat kuolleisuusluvut ovat pienemmät (Connock et al., 2007).
Exceptions are Spain, where 14% of all sentenced prisoners (19 600) received substitution treatment in 2006, and the UnitedKingdom (England and Wales), where it is expected that the numbers receiving methadone will increase from 6 000 to 12000 following the introduction of new guidance in April 2007.
Tanskan kansallinen terveyslautakunta on tarkistanut korvaushoidon suuntaviivoja, ja se kehottaa yleislääkäreitä nykyään määräämään buprenorfiinia metadonin sijaan.
A numberofcountries have recently reported making improvements to their treatment guidelines.
EU:n poliittiset päättäjät ovat tunnustaneet laajasti tarpeen yhdenmukaistaa palvelujen käytäntöjä ja laatua yhteisön ja vankiloiden kesken.
In Croatia, Denmark and Scotland, substitution programmes have been reviewed and guidelines have been revised to increase treatment quality and prevent diversion in to
Euroopan komission (2007a) julkaisemasta raportista kävi kuitenkin ilmi, ettei vankiloissa ole saatavilla palveluja huumeidenkäyttäjille, ja siinä kiinnitettiin huomiota toimenpiteiden tärkeyteen tässä ympäristössä.
Practical guidance for substitution treatment in custodial settings, endorsed by the WHO and UNODC, has
Äskettäin julkaistussa Cochrane-arviossa todettiin kuitenkin päätelmänä, että buprenorfiini on riittävinä annoksina annettua metadonia
See Figure HSR-1 in the 2008 statistical bulletin.
Katso kaavio HSR-1 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe recently been published (Kastelic et al., 2008), and some research points to opioid substitution therapy in prison showing positive effects on risk behaviour and mortality (Dolan et al., 2003).
WHO:n ja UNODC:n tukema käytännön ohje korvaushoidon käytöstä vankilaympäristössä on julkaistu hiljattain (Kastelic et al., 2008), ja eräiden tutkimusten mukaan opioidien korvaushoito vankilassa vaikuttaa myönteisesti riskikäyttäytymiseen ja kuolleisuuteen (Dolan et al., 2003).
A recent review of research studies on prison-based substitution programmes concluded that positive effects depended on the provision of sufficient dosage and treatment lasting for the duration of imprisonment (Stallwitz and Stöver, 2007).
Vankilalähtöisiä korvaushoito-ohjelmia koskevien tutkimusten äskettäisessä arvioinnissa esitettiin päätelmä, että myönteiset tulokset riippuvat riittävästä annostuksesta ja koko vankeusajan kestävästä hoidosta (Stallwitz ja Stöver, 2007).
Furthermore, careful discharge planning and linkage to community care are other key elements of services in this area needed to ensure that gains in health status made during time spent in custody are not subsequently lost (124).
Lisäksi huolellinen vapautumissuunnitelma ja yhdistäminen yhteisön hoitoon ovat alan palveluissa tarvittavia muita keskeisiä tekijöitä, joilla varmistetaan, että vankeusaikana terveydentilassa tapahtunut paraneminen ei mene myöhemmin hukkaan (124).
See ‘Elevated risk of druginduced death on completion of prison sentences or treatment’, p. 88.
Katso Kasvanut huumekuoleman riski vankilatuomion tai hoidon päätyttyä, s. 89.
Chapter 7 Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Luku 7 Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Infectious diseases such as HIV and hepatitis B and Care among the most serious health consequences of drug use.
Tartuntataudit, kuten HIV sekä B- ja C-hepatiitti, ovat huumeidenkäytön vakavimpia terveydellisiä seurauksia.
Even in countries where HIV prevalence in injecting drug users (IDUs) is low, other infectious diseases including hepatitis A, B and C, sexually transmitted diseases, tuberculosis, tetanus, botulism and human T-lymphotropic virus may disproportionately affect drug users.
Niissäkin maissa, joissa HIV:n levinneisyys on pieni injektiokäyttäjien keskuudessa, muita tartuntatauteja, kuten A-, B- ja C-hepatiittia, sukupuolitauteja, tuberkuloosia, jäykkäkouristusta, botulismia ja ihmisen T-lymfotrooppista virusta, voi esiintyä suhteettoman yleisesti huumeidenkäyttäjillä.
The EMCDDA is systematically monitoring HIV and hepatitis B and C among injecting drug users (prevalence of antibodies, or other specific markers in the case of hepatitis B).
EMCDDA seuraa järjestelmällisesti HIV:tä sekä B- ja C-hepatiittia injektiokäyttäjillä (vasta-aineiden levinneisyys tai muut erityiset merkkiaineet B-hepatiitin yhteydessä).
The data have to be interpreted with caution, given several methodological limitations in the different data systems (125).
Tietoja on tulkittava varoen, koska erilaisissa tietojärjestelmissä on useita menetelmällisiä rajoituksia (125).
Of the three countries reporting the highest rates of newly diagnosed infections (Estonia, Latvia, Portugal), Portugal continued to report a downward trend in 2005/06, while in Estonia and Latvia the trends levelled off at 142.0 and 47.1 newly diagnosed cases per million population, respectively.
Eniten uusia diagnosoituja infektioita ilmoittaneista kolmesta maasta (Viro, Latvia, Portugali) Portugalissa vallitsi sen ilmoituksen mukaan laskeva suuntaus vuosina 2005–2006, kun taas Virossa ja Latviassa suuntaus tasoittui: 142,0 ja 47,1 uutta diagnosoitua tapausta miljoonaa asukasta kohden.
Between 2001 and 2006, no strong increases have been observed in any country in the population rate of HIV infection.
Vuosina 2001–2006 missään maassa ei ole havaittu voimakasta HIV-infektion määrän kasvua.
Where some slight increase is observed (e.g. Bulgaria, Ireland), this remained below one additional case per million population per year.
Vaikka pientä lisäystä onkin havaittavissa (esimerkiksi Bulgariassa ja Irlannissa), se jäi alle yhden uuden tapauksen miljoonaa asukasta ja vuotta kohti.
By the end of 2006, the incidence of diagnosed HIV infection among injecting drug users (IDUs) appears to have been low in most countries of the European Union, and the overall EU situation appears relatively positive in a global context.
Suurimman määrän injektiokäyttäjien uusia diagnosoituja infektioita vuonna 2006 ilmoittivat maat, joissa infektioaste on korkein (Portugali: 703 uutta diagnoosia, Viro 191, Latvia 108) (128), ja maat, joiden väestö on suurin ( Yhdistynytkuningaskunta 187, Saksa 168, Ranska 167, Puola 112) (kaavio 10).
This may, at least partly, follow from the increased availability of prevention, treatment and harmreduction measures, including substitution treatment and needle and syringe programmes.
Laskevan suuntauksen yleistä taustaa vasten suurimmat absoluuttiset lisäykset on havaittu vuodesta 2001 alkaen Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa uusia tapauksia on noin 13 vuodessa, ja Saksassa, jossa uusia tapauksia on noin kymmenen.
Other factors, such as the decline in injecting drug use that has been reported in some countries, may also have played an important role.
Nämä eivät kuitenkaan jakaudu tasaisesti eri vuosien kesken.
Nonetheless, in some parts of Europe, data suggest that HIV transmission related to injecting drug use still continued at relatively high rates in 2006, underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
Bulgariassa hidas kasvuvauhti on kiihtynyt viime aikoina: vuosina 2001–2006 uusia tapauksia oli 0, 2, 0, 7, 13 ja 34 vuodessa, mikä viittaa epidemian mahdollisuuteen.
Looking at absolute numbers reveals which countries contribute more strongly to the overall EU total.
Vuoden 2006 lopussa injektiokäyttäjien diagnosoidun HIV-infektion levinneisyys oli ilmeisen matala useimmissa Euroopan unionin maissa, ja koko EU:n tilanne vaikuttaa muuhun maailman verrattuna suhteellisen myönteiseltä.
The largest numbers of newly diagnosed infections among IDUs were reported in 2006 by countries with the highest infection rates (Portugal, 703 new diagnoses; Estonia, 191; Latvia, 108) (128) and those with large populations (United Kingdom, 187; Germany, 168; France, 167; Poland, 112) (Figure 10).
Tämä voi johtua ainakin osittain ennaltaehkäisyn paremmasta saatavuudesta, hoidosta ja haittoja vähentävistä toimenpiteistä, kuten korvaushoidoista sekä neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmista.
Against the general background of declining trends, the largest increases in absolute numbers since 2001 are observed in the United Kingdom, with about 13 additional cases per year, and in Germany, with about 10 additional cases, although these are not evenly distributed over the years.
Muut tekijät, kuten eräissä maissa havaittu huumeiden injektiokäytön väheneminen, ovat voineet vaikuttaa merkittävästi asiaan.
In Bulgaria, the low rate of increase has accelerated recently, with 0, 2, 0, 7, 13 and 34 new cases per year between 2001 and 2006, suggesting the potential for an outbreak.
Tästä huolimatta tiedot viittaavat tietyissä Euroopan osissa siihen, että HIV:n leviäminen huumeiden injektiokäytön välityksellä on edelleen suhteellisen yleistä vuonna 2006.
Trends in HIV infection
HIV-infektion suuntaukset
Trend data from HIV prevalence monitoring in samples of IDUs are an important complement to data from HIV-case reporting, as they provide information also on non-diagnosed infection.
Suuntaustiedot HIV-levinneisyyden seurannasta huumeiden injektiokäyttäjien otoksissa ovat tärkeä lisä HIV-tapausraporttien tietoihin, sillä ne antavat tietoa myös diagnosoimattomista infektioista. Levinneisyystietoja on
Data on newly diagnosed cases related to injecting drug use for 2006 suggest that infection rates are still falling overall in the European Union, following the peak in 2001–02, which was due to outbreaks in Estonia, countries, HIV prevalence remained unchanged during the period. In five countries (Bulgaria, Germany, Spain,
Vuonna 2006 diagnosoiduista uusista, injektiokäytöstä johtuvista tapauksista saadut tiedot antavat olettaa, että infektioaste laskee edelleen kaikkialla Euroopan unionissa saatavissa 25 maasta vuosilta 2002–2006 (
For details on methods and definitions, see the 2008 statistical bulletin.
Jos haluat lisätietoja menetelmistä ja määritelmistä, katso vuoden 2008 tilastotiedote.
See Table INF-104 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko INF-104 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
National data are not available from Spain and Italy.
Kansallisia tietoja ei ole saatavissa Espanjasta eikä Italiasta.