natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spain (8.7%) Italy (5.8%) UnitedKingdom France, CzechRepublic (4.8%)
Tanska (36,5%), Ranska (30,6%), Yhdistynytkuningaskunta (30,1%), Italia (29,3%)
15–34 years
15–34-vuotiaat
Greece, Lithuania, Sweden (1.5%) Bulgaria (1.7%)
Kreikka, Liettua, Ruotsi (1,5%), Bulgaria (1,7%)
Spain (15.5%) France, CzechRepublic (9.8%) UnitedKingdom (9.2%)
Espanja (15,5%), Ranska, Tšekki (9,8%), Yhdistynytkuningaskunta (9,2%)
Spain (20.3%) CzechRepublic (19.3%) France (16.7%) Italy (16.5%)
Espanja (20,3%), Tšekki (19,3%), Ranska (16,7%), Italia (16,5%)
Denmark (49.5%) France (43.6%) UnitedKingdom (41.4%) Spain (38.6%)
Tanska (49,5%), Ranska (43,6%), Yhdistynytkuningaskunta (41,4%), Italia (38,6%)
15–24 years
15–24-vuotiaat
Greece, Cyprus (3.6%) Sweden (6.0%) Bulgaria, Portugal (6.6%)
Kreikka (1,2%), Ruotsi (1,6%), Kypros, Liettua (2,0%)
Greece (1.2%) Sweden (1.6%) Cyprus, Lithuania (2.0%)
Kreikka, Kypros (3,6%), Ruotsi (6,0%), Bulgaria, Portugali (6,6%)
Denmark (44.2%) CzechRepublic (43.9%) France (42.0%) UnitedKingdom (39.5%)
Tanska (44,2%), Tšekki (43,9%), Ranska (42,0%), Yhdistynytkuningaskunta (39,5%)
CzechRepublic (28.2%) Spain (24.3%) France (21.7%) UnitedKingdom (20.9%)
Tšekki (28,2%), Espanja (24,3%), Ranska (21,7%), Yhdistynytkuningaskunta (20,9%)
Spain (18.6%) CzechRepublic (15.4%) France (12.7%) UnitedKingdom (12.0%)
Espanja (18,6%), Tšekki (15,4%), Ranska (12,7%), Yhdistynytkuningaskunta (12,0%)
Information based on the last survey available for each country.
Tiedot perustuvat kunkin maan uusimpaan tutkimukseen.
The study year ranges from 2001 to 2007.
Tutkimusvuodet sijoittuvat välille 2001–2007.
The average prevalence for Europe was computed by a weighted average according to the population of the relevant age group in each country.
Euroopan keskimääräinen levinneisyys laskettiin kyseisen ikäryhmän väestön mukaan painotetusta keskiarvosta kussakin maassa.
In countries for which no information was available, the average EU prevalence was imputed.
Maissa, joista tietoja ei ole saatavissa, käytettiin EU:n keskimääräistä levinneisyyttä.
Populations used as basis: 15–64 (328 million), 15–34 (134 million) and 15–24 (64 million).
Käytetty väestöpohja: 15–64 (328 miljoonaa), 15–34 (134 miljoonaa) ja 15–24 (64 miljoonaa).
The data summarised here are available under ‘General population surveys’ in the 2008 statistical bulletin.
Tässä tiivistetyt tiedot ovat saatavissa vuoden 2008 tilastotiedotteen kohdasta ”Yleiset väestötutkimukset”.
Chapter 3: Cannabis representing approximately 2–2.5% of all Europeans in
Luku 3: Kannabis prosenttia vielä kymmenen vuoden jälkeenkin.
States in assessing the implications of more problematic forms of cannabis use on public health and in planning this age group (43
EMCDDA:n uudelleen laskema osuus) ja viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden osuudeksi 21 prosenttia.
appropriate interventions (45
42 sitä viimeksi kuluneen vuoden aikana (
Trends in intensive cannabis use in Europe are difficult to assess, but among the countries participating in both field trials in 2004 and 2007 (Ireland, Greece, Spain, France, Italy, Netherlands, Portugal), the average increase was about 20%, although this estimation is largely influenced by the figures of Spain, France and Italy.
Kannabisriippuvuus tunnustetaan yhä laajemmin tämän huumausaineen säännöllisen käytön mahdolliseksi seuraukseksi, vaikka sen vakavuus ja seuraukset voivatkin vaikuttaa muiden psykoaktiivisten aineiden vastaavia vaikutuksia lievemmiltä.
HBSC data show that frequent cannabis use remains rare among 15-year-old schoolchildren.
Koska kannabista säännöllisesti käyttävän väestön osuus on kuitenkin suhteellisesti muita suurempi, runsaan kannabiksenkäytön kokonaisvaikutus kansanterveyteen voi olla merkittävä.
Only six countries report a prevalence of frequent cannabis use (defined here as 40 times or more during the previous 12 months) above 2%.
Yhdysvaltojen kansallisen väestötutkimuksen tietoja analysoitaessa on ilmennyt, että noin 20–30 prosenttia päivittäisistä käyttäjistä katsottiin riippuvaisiksi vuosina 2000–2006 (44).
However, frequent use is generally more prevalent among males, with estimates up to 5% in seven countries.
Eräässä australialaisessa tutkimuksessa 92 prosenttia kannabiksen pitkäaikaiskäyttäjistä luokiteltiin jossain elämänsä vaiheessa riippuvaisiksi ja puolet heistä katsottiin riippuvaisiksi tutkimushetkellä.
Reports indicate that correlations exist between the more problematic patterns of cannabis use and belonging to a vulnerable group (e.g. young offenders, truants, low educational achievers), suggesting that specific strategies are needed to provide a safety net for these particularly vulnerable young people. This issue is highlighted in the 2008 selected issue on vulnerable groups.
Vuotta myöhemmin tehdyn seurantatutkimuksen tietojen perusteella pitkäaikaiskäyttäjien kannabiksenkäyttömäärä ja riippuvuus voivat pysyä vakaina tämän ajan (Swift et al., 2000).
Repeated use of cannabis can be fairly stable over long periods of time, even among younger users.
EMCDDA kehittää parhaillaan yhteistyössä monien maiden kanssa menetelmiä kannabiksen runsaan ja merkittävän pitkäaikaisen käytön sekä riippuvuuden seurantaan.
A recently published German study, which followed up for 10 years a cohort of 14- to 24-year-olds, showed that among those who had used cannabis repeatedly (five times or more in their life) at the beginning of the study period, a large proportion continued to use the drug, with 56% reporting use after four years and 46% still using the drug after 10 years.
Psykometrisia asteikkoja testataan nyt useissa EU-maissa ja saatu näyttö analysoidaan tämän vuoden aikana.
Conversely, occasional use of the drug at the beginning of the period (one to four times) did not appear to be associated with subsequent development of long-term and more problematic forms of use (Perkonigg, 2008).
Nämä tiedot voivat auttaa EU:n jäsenvaltioita arvioimaan kannabiksenkäytön ongelmallisten muotojen vaikutuksia kansanterveyteen ja suunnittelemaan asianmukaisia toimenpiteitä (45).
An investigation of polydrug use has been made in cooperation with ESPAD by comparing school students aged 15–16 years in 2003 who have used cannabis during the previous 30 days with the other students.
Runsaan ja pitkäaikaisen käytön arviointi on tärkeä kansanterveydellinen kysymys. Päivittäinen tai lähes päivittäinen käyttö (vähintään 20 päivänä viimeksi kuluneen 30 päivän aikana) voi olla merkki runsaasta käytöstä.
The comparison shows that, on average, students who have used cannabis are more likely to have used other substances.
Tiedot tällaisesta kannabiksenkäytöstä Euroopassa kerättiin vuosina 2007 ja 2008 osana ”kenttätutkimusta”, jota EMCDDA koordinoi yhdessä kansallisten asiantuntijoiden ja Reitoxin kansallisten yhteyspisteiden kanssa 13 maassa.
Although among cannabis users the last month prevalence of other drug use remained low (below 10%), levels of cigarette smoking and binge drinking among cannabis users was about double that (80%) found among the general student population.
Näiden vähäistenkin tietojen perusteella voidaan arvioida, että yli prosentti kaikista eurooppalaisista aikuisista eli noin 4 miljoonaa henkeä käyttää kannabista päivittäin tai lähes päivittäin.
These comparisons indicate that cannabis use is associated with considerably higher than average rates of both licit and illicit drug use (46).
Valtaosa eli noin 3 miljoonaa näistä kannabiksenkäyttäjistä on 15–34-vuotiaita, mikä on jotakuinkin 2–2,5 prosenttia kaikista eurooppalaisista tässä ikäryhmässä (43).
Nevertheless, due to the relatively larger proportion of the population using cannabis regularly, the overall impact of intensive forms of cannabis use on public health may be significant. Analysis of national population survey data for the United States reveals that around 20–30% of daily users scored positive for dependence between 2000 and 2006 (44).
Kannabiksen runsaan käytön suuntauksia Euroopassa on vaikea arvioida, mutta kumpaankin kenttätutkimukseen vuosina 2004 ja 2007 osallistuneissa maissa (Irlanti, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Portugali) keskimääräinen kasvu oli noin 20 prosenttia.
A follow-up study carried out one year later suggested that, among long-term users, measures of cannabis use and dependence may be stable for this length of time (Swift et al., 2000).
Tosin tähän arvioon vaikuttavat suuresti Espanjan, Ranskan ja Italian luvut.
Only Sweden and Norway report a series of surveys of young people or conscripts dating back to the 1970s.
HBSC:n tietojen mukaan toistuva kannabiksenkäyttö on yhä harvinaista 15-vuotiaiden koululaisten keskuudessa.
A first wave of use was observed in the 1970s, followed by a decline in the 1980s and a new substantial increase during the 1990s.
Vain kuusi maata ilmoittaa kannabiksen toistuvan käytön (jolla tässä tarkoitetaan vähintään 40 kertaa edeltävien 12 kuukauden aikana) yleisyydeksi yli kaksi prosenttia.
Analysis of year of initiation in recent surveys also identified substantial cannabis use expansion in Spain (mid-1970s) and Germany (early 1990s) (see the 2004 and 2007 annual reports).
Toistuva käyttö on kuitenkin yleensä yleisempää poikien joukossa: arviot nousevat enimmillään viiteen prosenttiin seitsemässä maassa.
The EMCDDA is developing, in collaboration with several countries, methods for monitoring the more intensive and significant long-term forms of cannabis use, including dependence.
Raporttien mukaan kannabiksen ongelmakäytön ja haavoittuvaan ryhmään kuulumisen (esimerkiksi nuorisorikolliset, vailla vakinaista kotipaikkaa olevat, heikosti koulutetut) välillä vallitsee korrelaatio.
Psychometric scales are being tested in several EU countries and the available evidence will be analysed this year.
Tämä viittaa siihen, että tarvitaan erityisiä strategioita, joilla tarjotaan turvaverkko näille erityisen
National survey data reported to the EMCDDA show that in almost all EU countries cannabis use increased
Kannabiksen toistuva käyttö voi pysyä suhteellisen vakaana pitkiäkin aikoja myös nuorehkojen käyttäjien keskuudessa.
The European averages presented area rough estimation based on a weighted average (for the population) for countries with information.
Mainitut Euroopan keskiarvot ovat likimääräisiä arvioita, jotka perustuvat tietoja ilmoittaneiden maiden (väestön) painotettuun keskiarvoon.
The average result is imputed for countries without information.
Maille, joista ei ole tietoja, on annettu keskimääräinen tulos.
The figures obtained are 1.2% for all adults (15–64 years) and 2.3% for young adults (15–34 years).
Saadut luvut ovat 1,2 prosenttia kaikista aikuisista (15–64-vuotiaista) ja 2,3 prosenttia nuorista aikuisista (15–34-vuotiaista).
See Table GPS-7 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko GPS-7 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
NSDUH online analysis facility (http://webapp.icpsr.umich.edu/cocoon/SAMHDA/SERIES/00064.xml), accessed on 25 February 2008 and analysed using variables MJDAY30A and DEPNDMRJ.
NSDUH:n verkkoanalysointijärjestelmä osoitteessa http://webapp.icpsr.umich.edu/cocoon/SAMHDA/SERIES/00064.xml, käytetty 25.2.2008, analyysi muuttujilla MJDAY30A ja DEPNDMRJ.
Interventions, e.g. forms of treatment, a represented in ‘Treatment provision’, p. 44.
Toimenpiteet, esimerkiksi hoitomuodot, esitellään osiossa Hoidon tarjonta, s. 44.
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe school students.
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa haavoittuvassa asemassa oleville nuorille.
Other recent national school surveys conducted in Spain, Portugal, Slovakia, Sweden and the UnitedKingdom also report stable or decreasing trends.
Asiaa käsitellään vuoden 2008 erityiskysymyksessä, joka koskee riskialttiita nuoria.
markedly during the 1990s, in particular among young people (Figure 4) and school students.
laski 1980-luvulla ja nousi selvästi uudelleen 1990-luvulla.
Of particular interest is the trend in cannabis use in the UnitedKingdom (England and Wales), the country that reported the highest prevalence estimates in Europe in the early and mid1990s, but where more recently a steady downward trend has been observed, particularly among the 16–24 age group (47).
Analysoimalla käytön aloitusvuotta äskettäisten tutkimusten yhteydessä on todettu lisäksi merkittävä kannabiksenkäytön lisääntyminen Espanjassa (1970-luvun puolivälissä) ja Saksassa (1990-luvun alussa) (katso vuosien 2004 ja 2007 vuosiraportit).
Information from recent national surveys suggests that cannabis use is stabilising in many countries.
Sekakäyttäjiä on tutkittu yhdessä ESPAD:n kanssa vertailemalla edeltävien 30 päivän aikana kannabista käyttäneitä 15- ja 16-vuotiaita koululaisia vuonna 2003 muihin oppilaisiin.
Of the 16 countries for which it is possible to analyse the trend from 2001 and 2006, last year prevalence among young adults increased by 15% or more in six countries, decreased in three by a similar amount and was stable in seven (48).
Nämä vertailut osoittavat, että kannabiksen käyttöön liittyy keskimääräistä huomattavasti yleisempi laillisten ja laittomien huumausaineiden käyttö (46).
Stable or decreasing trends are also evident from the most recently published data on cannabis use among
Vain Ruotsi ja Norja ovat ilmoittaneet nuoria tai varusmiehiä koskevia tietoja tutkimussarjoista 1970-luvulta lähtien.
As cannabis availability in Europe as a whole does not seem to have changed and prices seem to be decreasing in most countries providing information, an explanation for the current stabilisation or decrease has to be found elsewhere.
Vuoden 2000 paikkeilla vähintään kerran kannabista käyttäneitä 15–34-vuotiaita oli yhdeksässä maassa yli 30 prosenttia ja kahdessa maassa noin 40 prosenttia, ja viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneitä oli seitsemässä maassa 15–20 prosenttia, ja viimeksi kuluneen kuukauden aikana käyttäneitä oli kuudessa maassa 8–15 prosenttia.
The 2005 French population survey Baromètre sante noted that among those who had stopped using cannabis, 80% cited a lack of interest as the reason for quitting.
Erityisen kiintoisa on kannabiksenkäytön suuntaus Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa ja Walesissa).
Part of the explanation may also be found in the observed reduction in tobacco smoking, which shares the same route of administration as cannabis and the behaviour may, therefore, be associated at some level (Reitox national reports and Currie et al., 2008).
Maa ilmoitti Euroopan suurimpia levinneisyysarvioita 1990-luvun alussa ja keskivaiheilla, mutta viime vuosina maassa on todettu jatkuva aleneva suuntaus ennen muuta 16–24-vuotiaiden ikäryhmässä (47).
UnitedKingdom (¹)
Yhdistynytkuningaskunta (¹)
England and Wales.
Englanti ja Wales.
See Figure GPS-4 in the 2008 statistical bulletin for further information.
Katso kaavio GPS-2 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Reitox national reports (2007), taken from population surveys, reports or scientific articles.
Reitoxin kansalliset raportit (2007), tiedot on otettu väestötutkimuksista, raporteista tai tieteellisistä artikkeleista.
(1) NB: Sources:
(1) Huom: Lähteet:
Chapter 3: Cannabis
Luku 3: Kannabis ilmoitetun huumeen heroiinin jälkeen (50) (tietoja saatiin
Those seeking treatment in outpatient settings for primary cannabis use also report using other drugs: 21% report using alcohol as a secondary substance, 12% amphetamines and ecstasy, and 10% cocaine.
Maiden väliset erot olivat kuitenkin huomattavat. Kannabiksen mainitsi hoidon aloittamisen pääsyynä alle viisi prosenttia kaikista asiakkaista Bulgariassa, Liettuassa, Luxemburgissa ja Romaniassa.
Among those receiving treatment for other primary drugs, cannabis is reported as the second most frequently cited secondary substance (21%) after alcohol (32%) (54).
Sen sijaan Ranskassa, Unkarissa ja Alankomaissa yli 30 prosenttia hoidon asiakkaista ilmoitti sen pääasialliseksi huumeekseen (51).
Decreases in experimental or occasional use of cannabis are not necessarily directly related to trends in the regular use of the drug.
Tuoreiden kansallisten kyselyjen tiedot viittaavat kannabiksenkäytön vakiintumiseen monissa maissa.
This can be seen in data from two consecutive surveys among adolescents in Germany, which have shown decreases in lifetime and last year prevalence, while ‘regular use’ of cannabis (more than 10 times in the last year) remained unchanged (2.3%) (BZgA, 2004 and BZgA, 2007, cited in the German national report).
Niistä 16 maasta, joiden suuntausta on mahdollista analysoida vuodesta 2001 vuoteen 2006, viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden aikuisten määrä kasvoi vähintään 15 prosenttia kuudessa maassa, väheni saman verran kolmessa maassa ja pysyi ennallaan seitsemässä (48).
In 2006, among 390 000 reported treatment demands (data available from 24 countries), cannabis was the primary reason for entering treatment in about 21% of all cases, making it the second most reported drug after heroin (50
HBSC:n tietojen 2001/2 ja 2005/6 vertailu osoittaa vakaata tai alenevaa suuntausta kannabista kerran kokeilleiden tai useammin käyttävien 15-vuotiaiden koululaisten keskuudessa useimmissa EU-maissa (49).
Among the approximately 160 000 new demands for drug treatment (data available from 24 countries) reported in 2006, cannabis clients represent the second largest group (28%), after heroin clients (34%).
Myös hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvissa on huomattavia eroja siten, että heistä kannabiksen mainitsee pääasialliseksi huumeeksi alle kymmenen prosenttia Bulgariassa, Liettuassa ja Romaniassa ja yli 50 prosenttia Tanskassa, Saksassa, Ranskassa ja Unkarissa (52).
Compared to the proportion of all clients reporting cannabis as their primary drug, the proportion among new clients is higher.
Vaihtelu voi selittyä runsaan kannabiksenkäytön yleisyyden, huumehoidon organisoinnin tai lähetekäytäntöjen eroilla.
Half of the countries report that the proportion of new clients requesting treatment for cannabis as their primary drug is increasing.
Muutamissa maissa, joissa kannabispotilaiden osuus on suuri (esimerkiksi Saksa, Unkari, Itävalta, Ruotsi), huumehoitoa tarjotaan vaihtoehtona rangaistukselle, ja se on joskus pakollista pidätyksen yhteydessä; Ranskassa, jossa on suhteessa eniten kannabisasiakkaita Euroopassa, on äskettäin perustettu erikoistuneita keskuksia kannabiksenkäyttäjille, mikä vaikuttaa suoraan asiaa koskevaan raportointiin.
The absolute number of new demands for cannabis treatment increased over the period 2002–06, while the proportion of new clients entering treatment for primary cannabis use increased between 2002 and 2005 and remained at the same level in 2006 (55).
Kannabiksenkäyttäjiä hoidetaan pääosin avohoitokeskuksissa, mutta joissain maissa (Irlanti, Slovakia, Suomi, Ruotsi) noin
There are also considerable variations regarding new treatment demands, with cannabis being cited as the primary drug by less than 10% of new clients in Bulgaria, Lithuania and Romania and by more than 50%
Osaselitys voi löytyä myös havaitusta tupakoinnin vähenemisestä: onhan käyttötapa sama kuin kannabiksen, jolloin käyttäytyminen voi vaikuttaa jollain tasolla (Reitoxin kansalliset raportit ja Currie et al., 2008).
The increasing trend observed in cannabis treatment demands may be linked to a number of factors: increases in cannabis use or intensive and long-term use; improvements in data coverage; recent expansion and diversification of the treatment system, which was previously focused on heroin users but is now targeting users of other drugs; and changes in legislation and policies, sometimes resulting in an increase of cannabis treatment referrals by the criminal justice system (EMCDDA, 2008a).
Ensisijaisesti kannabiksenkäytön vuoksi avohoitoon hakeutuvat ilmoittavat myös käyttävänsä muita huumeita: 21 prosenttia käyttää alkoholia toissijaisena päihteenä, 12 prosenttia amfetamiineja ja ekstaasia ja kymmenen prosenttia kokaiinia.
The recent stabilisation of new treatment demands linked to cannabis use could also be explained by more recent trends regarding cannabis use, changes in the treatment system or modifications of the routes of referral to treatment.
Muun pääasiallisen huumausaineen vuoksi hoitoa saavien joukossa kannabis mainitaan kolmanneksi yleisimpänä päihteenä (21 prosenttia) alkoholin (32 prosenttia) jälkeen (54).
Client profiles in Denmark, Germany, France and Hungary (52). Those variations may be explained by differences in prevalence of intensive cannabis use, drug treatment organisation or referral practices.
Kannabiksen kokeilukäytön tai satunnaisen käytön väheneminen ei välttämättä ole suoraan suhteessa tämän huumausaineen säännöllisen käytön suuntauksiin.
For instance, in some countries with high proportions of cannabis patients (e.g. Germany, Hungary, Austria, Sweden), drug treatment is offered as an alternative to punishment and it is sometimes compulsory in the event of arrest; in France, which reports the highest proportion of cannabis clients in Europe, specialised centres for cannabis users have recently been created and this will have a direct impact on reporting.
Tämä ilmenee kahden saksalaisnuorille tehdyn peräkkäisen kyselytutkimuksen tiedoista, joiden mukaan ainakin kerran ja viimeksi kuluneen vuoden aikana kokeilleiden määrä on vähentynyt ja ”säännöllisen käytön” (yli kymmenen kertaa viimeksi kuluneen vuoden aikana) määrä on pysynyt muuttumattomana (2,3 prosenttia) (BZgA, 2004, ja BZgA, 2007, mainitaan Saksan kansallisessa raportissa).
Cannabis users are mainly treated in outpatient centres, but in some countries (Ireland, Slovakia, Finland, Sweden) around one third are reported to seek treatment in inpatient settings (53
Suuntauksia huumehoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvien joukossa
Cannabis users entering treatment in outpatient settings are predominantly young males, with a gender ratio of 5.2 males for every female and a mean age of 24 years. Cannabis is the most frequently reported primary drug among the younger age groups.
Noin 160 000:sta huumehoitoon vuonna 2006 ensimmäistä kertaa hakeutuneesta henkilöstä kannabisasiakkaat ovat toiseksi suurin ryhmä (28 prosenttia) heroiiniasiakkaiden (34 prosenttia, tietoja on saatu 24 maasta) jälkeen.
Among those entering treatment for the first time, primary use of cannabis is reported by 67% of those aged 15–19 years and 80% of those younger than 15 years (56).
Verrattuna kaikkien kannabiksen ensisijaiseksi huumeeksi ilmoittavien asiakkaiden osuuteen uusien asiakkaiden osuus on suurempi. Puolet maista ilmoittaa, että kannabiksen
See Figure TDI-2 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Ellei näitäkään ollut saatavilla, analyysia ei tehty.
See Table TDI-5 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso kaaviot EYE-4 ja EYE-5 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Table TDI-4 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-2 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Table TDI-24 in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-5 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables TDI-22 and TDI-23 (part i) and (part iv) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-4 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Figures TDI-1 and TDI-2 and Tables TDI-3 (part iv) and TDI-5 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukko TDI-24 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
See Tables TDI-10 and TDI-21 (part ii) in the 2008 statistical bulletin.
Katso taulukot TDI-22 ja TDI-23 (osa i ja osa iv) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Most cannabis clients appear to be relatively well socially integrated in comparison to those seeking help for problems with some other types of drug.
Espanjan, Ranskan ja Italian 40–60 prosenttiin ja Saksan ja Unkarin 20–30 prosenttiin.
German randomised controlled trial examining a treatment programme for adolescents with cannabis disorder ‘Candis’ started in 2004.
Hoidon tarjonta pääasialliseksi huumeekseen ilmoittavien ensi kertaa hoitoon hakeutuvien osuus on kasvussa.
The programme is based on motivational enhancement, cognitive behavioural therapy and psychosocial problem solving.
Kannabishoitoon ensi kertaa hakeutuvien absoluuttinen määrä on lisääntynyt vuosina 2002–2006, vaikka pääasiassa kannabiksen vuoksi hoitoon ensi kertaa hakeutuvien osuus asiakkaista kasvoi vuosina 2002 ja 2005 ja pysyi samalla tasolla vuonna 2006 (55).